РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019Справа № 910/11607/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Печерської районної в місті Києва державної адміністрації (01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка, 15)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо" (01103, м. Київ, вул. М.Бойчука, 17-А)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Київська міська рада (01001, м. Київ, вул. Хрещатик,36),

2. Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10),

3. Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, м. Київ, пров. І. Мар'яненка,7)

про витребування майна з чужого володіння

Представники сторін:

від позивача: Мітін І.І.

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Печерська районна в місті Києва державна адміністрація звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо" про витребування майна з чужого володіння, а саме, нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, приміщення № 133, площею 63,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 незаконно вибуло із володіння Київської міської ради та Печерської районної в місті Києва державної адміністрації, як органу, якому вищезазначене майно передане до сфери управління.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 позовну заяву Печерської районної в місті Києва державної адміністрації залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

18.09.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі на 10.10.2018.

05.10.2018 Печерська районна в місті Києва державна адміністрація подала через відділ діловодства суду заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити відчуження та накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр.№133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м в будинку №17-А на вул. Михайла Бойчука, що на даний час належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 заяву Печерської районної в місті Києва державної адміністрації про забезпечення позову у справі № 910/11607/18 задоволено частково.

В підготовче засідання 10.10.2018 з'явився представник позивача. Відповідач в засідання суду уповноваженого представника не направив, про причини неявки Суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Київську міську раду, Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", відкладено підготовче засідання у справі № 910/11607/18 на 31.10.2018.

В підготовче засідання 31.10.2018 з'явилися представники позивача та третіх осіб. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився.

Ухвалою від 31.10.2018, занесеною до протоколу судового засідання, за заявою позивача продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.12.2018.

06.11.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від третьої особи-3 надійшли пояснення по справі.

12.11.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від третьої особи-2 надійшли пояснення на позовну заяву.

03.12.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В підготовче засідання 03.12.2018 з'явилися представники позивача та третіх осіб. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився.

У підготовчому засіданні Судом вчинено всі дії, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

В підготовчому засідання 03.12.2018 Судом постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.01.2019.

В судове засідання 09.01.2019 з'явилися представники позивача та третіх осіб-1,2. Представники відповідача та третьої особи-3 в судове засідання не з'явилися.

В судовому засіданні 09.01.2019 Судом оголошено перерву до 23.01.2019.

В судове засідання 23.01.2019 з'явився представник позивача.

Представники відповідача та третіх осіб-1,2,3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом підготовчого засідання, в якому були присутні представники третіх осіб-1,2, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення третій особі-3 (ухвали суду від 09.01.2019) та повернутим до суду поштовим конвертом з ухвалою суду від 09.01.2019, надісланим відповідачу, за закінченням строку зберігання.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/11607/18 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України, а саме: 01103, м. Київ, вул. М.Бойчука (Кіквідзе), 17-А.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням строку зберігання» свідчить про відмову відпорвідача отримати копію судового рішення, і вважається днем вручення відповілачу відповідного процесуального документа у справі в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 03.03.2018р. Верховного суду по справі №911/1163/17.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

В судовому засіданні 23.01.2019 представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 23.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012 № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК» «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади міста Києва» з-поміж іншого прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчий житловий фонд та передано до сфери управління районних у місті Києві державних адміністрацій згідно з додатком 1.

У Переліку відомчого житлового фонду, що приймається до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передається до сфери управління районних у місті Києві державних адміністрацій серед інших вказаний гуртожиток за адресою: вул. Кіквідзе, 17-А (Печерський район), загальною площею 4230,7 кв.м.

Відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.11.2012 № 2131 «Про затвердження актів приймання-передачі відомчого житлового фонду ПАТ «ХК» «Київміськбуд» в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління районних у місті Києві державних адміністрацій» затверджено акт приймання-передачі гуртожитку на АДРЕСА_1 в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління Печерської районної в місті Києва державної адміністрації.

Згідно з Розпорядженням № 509 від 20.09.2013 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» нерухомі об'єкти житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями, які перебувають в комунальній власності територіальної громади міста Києва та передані до сфери управління Печерської районної в місті Києва державної адміністрації, вирішено перезакріпити на баланс комунального підприємства Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва з 01.09.2013, яке згідно з рішенням Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва».

Отже, з наведеного вбачається, що власником гуртожитку по АДРЕСА_1, є територіальна громада міста Києва в особі Печерської районної в місті Києва державної адміністрації, а балансоутримувачем такого майна - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва».

На момент передачі гуртожитку в будинку №17-А по вул. М. Бойчука нежитлове приміщення першого поверху площею 64,96 кв.м. (група приміщень №133) перебувало в орендному користуванні адвоката Білоконя Е.М. відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 31.08.2012 №284, укладеного між Державним підприємством «ЕКОС» ПАТ «ХК «Київміськбуд» та адвокатом Білоконем Е.М. для розміщення офісу.

На підставі заяви адвоката Білоконя Е.М., адресованої Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», щодо відмови від оренди, 24.07.2014 приміщення нежитлові приміщення першого поверху площею 64,96 кв.м. були прийняті представниками балансоутримувача будинку по акту прийому - передачі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що частина вказаного гуртожитку по АДРЕСА_1, а саме, згадані нежитлові приміщення № 133, площею 63,3 кв.м., вибуло з володіння територіальної громади міста Києва в особі позивача незаконно та поза волею власника.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, з огляду на таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Тобто особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до статті 388 цього Кодексу, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК).

Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК.

У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів."

Таким чином, для застосування даної норми необхідно встановити факт, що спірне майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом і перейшло у володіння особи, яка відчужила дане спірне майно за відплатним договором, не маючи права на його відчуження, добросовісному набувачу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі 914/1621/17.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м., по АДРЕСА_1, перебувають з 14.11.2017 у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГОВА ФІРМА «РОНДО» на підставі акта прийому-передачі нерухомого майна б/н від 06.11.2017 між ТОВ «КОНСАЛТИНГОВА ФІРМА «РОНДО» та ОСОБА_4 (дата державної реєстрації - 14.11.2017).

Окрім того, відповідно до інформації щодо реєстрації переходу права власності з указаних реєстрів, ОСОБА_4 як попередній власник набув право приватної власності на означене майно на підставі договору купівлі-продажу серії 1713 від 04.08.2017 (дата державної реєстрації 04.08.2017).

З указаної Інформаційної довідки також вбачається, що 11.05.2017 право приватної власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м., по АДРЕСА_1, було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н (НОМЕР_1), видане 16.02.2005, видавник: Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Разом з тим, з поданих до суду листа Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради № 062/02/07-9162 від 19.09.2017 та пояснень останнього, ним як правонаступником Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повідомлено про те, що свідоцтво про право власності б/н (НОМЕР_1) від 16.02.2005 ОСОБА_5 не видавалося.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достатні докази відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про правомірне набуття ОСОБА_5 у власність нежитлових приміщень з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м., по АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи викладене, Суд доходить висновку, що спірні нежитлові приміщення вибули з володіння територіальної громади міста Києва поза її волею та вона в особі Печерської районної в місті Києва державної адміністрації має право витребовувати це майно від добросовісного набувача, яким у даному випадку внаслідок неодноразового відчуження є Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо", за правилами статті 388 ЦК України.

За таких підстав, оскільки майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом, та було відчужене відповідачу, отже є всі правові підстави для витребування спірного нерухомого майна на користь Печерської районної в місті Києва державної адміністрації.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, Суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Витребувати нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо" (01103, м. Київ, вул. М.Бойчука,17-А, ідентифікаційний код 41692497).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Рондо" (01103, м. Київ, вул. М.Бойчука,17-А, ідентифікаційний код 41692497) на користь Печерської районної в місті Києва державної адміністрації (01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка, 15, ідентифікаційний код 37401206) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05.02.2019

Суддя Т.Ю. Трофименко