ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2776/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до ОСОБА_1 підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія
про стягнення 1063402,31 грн
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія в якому просить суд стягнути з відповідача боргу у загальній сумі 1063402,31 грн., у тому числі: основна заборгованість у розмірі 780906,64 грн., пеню в сумі 128920,18 грн., 3% процентів річних у сумі 32346,64 грн.; інфляційні втрати в сумі 121228,88 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 05 листопада 2018 року на 11 годин 40 хвилин.

29 жовтня 2018 року через канцелярію господарського суду ОСОБА_1 підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" подано відзив (вхідний № 30659) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи. Також у наданому клопотанні просить суд призначити по справі судову економічну експертизу.

Протокольною ухвалою від 05 листопада 2018 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче засідання на 26 листопада 2018 року на 12 годин 20 хвилин.

12 листопада 2018 року через канцелярію господарського суду ОСОБА_1 підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" подано клопотання (вхідний № 32017) про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення на підтвердження сплати судового збору за забезпечення доказів (проведення судової експертизи), яке суд приймає та долучає до матеріалів справи

19 листопада 2018 року через канцелярію господарського суду ОСОБА_1 підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" подано доповнення (вхідний № 32453) до відзиву на позовну заяву, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 листопада 2018 року вказано, що клопотання відповідача про призначення по справі судової економічної експертизи буде розглянуто у наступному судовому засіданні; усне клопотання позивача про продовження строку підготовчого провадження задоволено та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 10 січня 2019 року.

Протокольною ухвалою від 26 листопада 2018 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче засідання на 11 грудня 2018 року на 10 годин 40 хвилин.

10 грудня 2018 року через канцелярію господарського суду Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано відповідь (вхідний № 34296) на відзив, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою госсподарського суду Харківської області від 11 грудня 2018 року у задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі судової економічної експертизи відмовлено.

Протокольною ухвалою від 11 грудня 2018 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче засідання на 04 січня 2019 року на 11 годин 20 хвилин.

Протокольною ухвалою від 04 січня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 січня 2019 року на 11 годин 20 хвилин.

Протокольною ухвалою від 08 січня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 28 січня 2019 року на 12 годин 20 хвилин.

Протокольною ухвалою від 28 січня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 31 січня 2019 року на 11 годин.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, у відповіді на відзив відповідача підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі Також представник позивача з посиланням на судову практику заперечує проти доводів відповідача щодо відсутності впливу через застосування рахунків зі спеціальним режимом використання та автоматичного розподілу коштів, а також заперечував проти зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем невірно розрахована сума основного боргу, пеня, 3% річних та інфляційні втрати, оскільки даний розрахунок не відповідає останньому акту звірки між сторонами. У звязку з відсутністю вини відповідача у несвоєчасному розрахунку за договором та складною економічною ситуацією, що склалася на підприємстві через збитковість послуг теплопостачання, відповідач у разі задоволення позовних вимог просив зменшити суму пені на 90%. Також у відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення суду на 8 місяців з моменту винесення рішення судом. У наданих доповненнях до відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що він міг сплачувати кошти за поставлений газ відповідно до умов договору виключно з рахунку із спеціальним режимом використання, що був відкритий згідно вимог діючого законодавства, тобто державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу на свій розсуд отриманих від споживачів грошових коштів та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами. У звязку з відсутністю вини відповідача у несвоєчасному розрахунку за договором та складною економічною ситуацією, що склалася на підприємстві через збитковість послуг теплопостачання, відповідач у разі задоволення позовних вимог просив зменшити суму пені на 99%. Також у відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення суду на 8 місяців з моменту винесення рішення судом.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

29 листопада 2016 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивачем, постачальником) та ОСОБА_1 підприємством Балаклійської районної ради Балаклійські теплові мережі (відповідачем, споживачем) було укладено договір постачання природного газу № 2653/1617-КП-32.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачання природного газу № 2653/1617-КП-32 постачальник зобов'язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно пункту 2.1. договору постачання природного газу від 29 листопада 2016 року постачальник передає споживачу з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 484,956 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями (тис.куб. мметрів).

За умовами п. 5.1. договору постачання природного газу № 2653/1617-КП-32 (у редакції додаткової угоди № 6 від 31 березня 2017 року до договору), ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187. Станом на 01 квітня 2017 року ціна на природний газ становить 4942,00 грн. за 1000 куб.м (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України). До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6.

Відповідно до пункту 5.2. договору постачання природного газу від 29 листопада 2016 року (у редакції додаткової угоди № 6 від 31 березня 2017 року до договору) ціна за 1000 куб метрів газу за цим договором з 01 квітня 2017 року становить 7907,20 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9488,64 грн.

Згідно пункту 6.1. договору постачання природного газу № 2653/1617-КП-32, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ за загальну суму 2581581,46 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких додані до цього позову.

Проте, оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов'язання у визначений пункті 6.1. договору постачання природного газу від 29 листопада 2016 року строк, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, розмір якої становив 780906,64 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Згідно статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 624 Цивільного кодексу України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 8.2. договору постачання природного газу від 29 листопада 2016 року, у разі невиконання споживачем пунктів 6.1 та 6.6. договору, він зобов'язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 780906,64 грн. основної заборгованості, 128920,18 грн. пені, 32346,64 грн.3% річних та 121228,88 грн. інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

При цьому, суд не приймає доводів відповідача щодо відсутності у нього можливості сплачувати кошти за поставлений газ з рахунку із спеціальним режимом використання через те, що кошти з таких рахунків перераховуються банками згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України Про ринок природного газу (в редакції від 09 квітня 2015 року), для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України. Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов'язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.

Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурними підрозділами.

Аналогічні вимоги містяться і у Порядку проведення розрахунків.

Згідно пункту 2 Порядку відкриття (закриття) поточних рахунків зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 792, споживачі оплачують вартість спожитого природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання.

Отже, законодавством встановлено обов'язок здійснювати розрахунки виключно через рахунки зі спеціальним режимом використання, однак - саме для споживачів газу. Законодавством не встановлено заборони на проведення оплат шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 року № 217 затверджено Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки. Даною постановою встановлено механізм затвердження нормативів відрахування коштів для теплопостачальних/теплогенеруючих організацій, постачальників природного газу, газотранспортних підприємств, газорозподільних підприємств.

При цьому, відповідно до пункту 26 даного Порядку, комісія після подання їй документів, що підтверджують відсутність заборгованості, включає до реєстру нормативів нормативи на рівні 0 відсотків на: рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов'язками - у разі відсутності заборгованості наростаючим підсумком за період з 1 вересня 2015 року до місяця, що передує попередньому до розрахункового місяця включно, теплопостачальної або теплогенеруючої організації за природний газ перед постачальником природного газу із спеціальними обов'язками.

Тобто Порядком розподілу коштів передбачено, що у разі сплати постачальнику газу у повному вартості отриманого газу теплопостачальною/теплогенеруючою організацією відрахування коштів постачальнику газу припиняються, а кошти спрямовуються іншим учасникам, в тому числі - теплопостачальним/теплогенеруючим організаціям.

Таким чином, жодним нормативним актом не передбачено заборону здійснення розрахунків поза межами механізму автоматичного розподілу коштів, умовами Договору сторони встановили обов'язок вчинення всіх належних дій у разі виявлення заборгованості, Порядком розподілу коштів передбачено направлення коштів, отриманих від кінцевих споживачів, теплогенеруючим/теплопостачальним організаціям у разі підтвердження сплати у повному обсязі вартості газу постачальнику природного газу.

Отже, відповідач мав передбачену умовами Договору та нормативними актами можливість впливу на стан розрахунків, проте не використав ії.

За таких обставин, суд також вважає заперечення відповідача проти нарахування 3% річних та інфляційних втрат безпідставними, оскільки за змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11).

Отже, оскільки інфляційні нарахування та три проценти річних не є штрафними санкціями, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтобаз України" в частині стягнення з відповідача 780906,64 грн. основної заборгованості, 128920,18 грн. пені, 32346,64 грн. в сумі 3% річних та 121228,88 грн. інфляційних втрат є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення пені та надання відстрочки виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Однією з обов'язкових умов застосування статті 233 Господарського кодексу України є дослідження судом майнового стану сторін - і боржника і кредитора, обставини, що обумовили прострочення.

Як встановлено з пояснень відповідача, на підприємстві відповідача -ОСОБА_1 підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" склалася складна економічна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг, що надає підприємство, а саме послуг теплопостачання. Основними причинами тяжкого економічного стану є наступні об'єктивні причини: 1) невідповідність тарифів на послуги теплопостачання; 2) додаткове податкове навантаження підприємства; 3) штрафні санкції на заборгованість, що утворилась у зв'язку з несвоєчасним фінансуванням з Державного бюджету субвенцій на покриття збитків; 4) заборгованість споживачів.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі", є комунальним підприємством, що створено для задоволення потреб споживачів в теплопостачанні, та змушене надавати послуги за вартістю, нижчої від її собівартості, враховуючи складну економічну ситуацію підприємства, та відсутність суми основного боргу, суд визнав за можливе частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення пені на 99% та зменшити суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача (128920,18 грн.) на 50%, що дорівнює 64460,09 грн.

В той же час, суд враховує, що підприємство позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" має значний обсяг несплаченої дебіторської заборгованості, що призводить до нестачі коштів для здійснення своєї поточної діяльності, у тому числі для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2017/2018 років.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як підприємство державного сектору економіки, є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розрахуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу, може призвести до значних соціально та економічно негативних наслідків для держави.

Підпунктом 4 пункту 3 Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187, встановлено обов'язок Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникам теплової енергії для всіх категорій використання природного газу, в тому числі для виробництва електричної енергії такими виробниками, на умовах та у порядку, що визначені даним Положенням.

Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов'язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 8 місяців з моменту його винесення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 15951,10 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (64200, Харківська області, м.Балаклія, вул. Алієва, 72; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) 780906,64 грн. основної заборгованості, 64460,09 грн. пені, 32346,64 грн. 3% річних, 121228,88 грн. інфляційних втрат та 15951,10 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 64460,09 грн. пені відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" про відстрочення виконання рішення суду на вісім місяців з моменту його винесення відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу

Повне рішення складено 08.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_2