УХВАЛА

м. Київ

28.01.2019Справа № 910/17233/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом арбітражного керуючого, ліквідатора фізичної особи-підприємця Бойдаченка Антона Павловича Василика Віталія Валентиновича

до акціонерного товариства «ОТП БАНК»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мереса»

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № CM-SMEB00/261/2008 від 11.06.2008,

Представники:

від позивача ОСОБА_4 (за дов.)

від відповідача-1 Гуртовий В.В. (за дов.)

від відповідача-2 Лозовський В.М. (договір про надання правової допомоги)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом арбітражний керуючий, ліквідатор фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Бойдаченка Антона Павловича Василик Віталій Валентинович до акціонерного товариства «ОТП БАНК» (відповідача-1), товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мереса» (відповідача-2) про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № CM-SMEB00/261/2008 від 11.06.2008.

За твердженням позивача - Василика Віталія Валентиновича, укладений між акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мереса» 06.09.2018 договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №CM-SMEB00/261/2008 від 11.06.2008 суперечить нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зокрема, предметом договору факторингу у справі про банкрутство може бути грошова вимога, визначена у судовому рішенні (ухвалі про затвердження реєстру вимог кредиторів) в національній валюті України. Натомість, у оскаржуваному договорі розмір відступленої грошової вимоги за кредитним договором №CM-SME В00/261/2008 від 11.06.2008 становив 48498744,57 грн., тоді як ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.06.2014 по справі №902/1706/13 про банкрутство фізичної особи-підприємця Бойдаченка А.П. загальний розмір грошових вимог АТ «ОТП БАНК» за кредитним договором до банкрута був затверджений у сумі 13673729,30 грн. Також за оспорюваним договором, крім відступлення прав вимоги за кредитним договором, було здійснено відступлення права вимоги за договором іпотеки №PM-SMEB00/261/2008 від 11.06.2008 без дотримання нотаріальної форми правочину, що також є підставою для визнання недійсним договору в цілому.

26.12.2018 суд відкрив провадження у справі № 910/17233/18, постановив розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Акціонерне товариство «ОТП БАНК» подало заяву про закриття провадження у справі з огляду на такі обставини.

Василик Віталій Валентинович, в силу приписів ч. 2 ст. 4 ГПК України, наділений правом звернення до суду виключно для захисту своїх особистих прав. Його статус ліквідатора ФОП Бойдаченка А.П. у справі про банкрутство №902/1706/13 не є тотожним до відносин представництва та не надає йому можливість діяти у всіх правовідносинах від імені банкрута.

Виключний перелік правомочностей Василика В.В. як ліквідатора встановлений ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом». Згідно з ч. 1 зазначеної норми ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, всі повноваження ліквідатора направлені на пошук майна банкрута, його збереження та реалізація з метою задоволення вимог кредиторів, спростування майнових дій банкрута та пошук дебіторської заборгованості.

У зв'язку з цим Василик В.В. не мав права подавати позовну заяву про визнання недійсним договору в статусі ліквідатора ФОП Бойдаченка А.П., оскільки останній не є стороною оспорюваного договору, який не створює, не припиняє та не змінює жодних прав або обов'язків ФОП Бойдаченка А.П. як боржника в справі про банкрутство № 902/1706/13, тобто, на думку відповідача-1, відсутній предмет спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мереса» подало клопотання про повернення позовної заяви з огляду на таке.

Чинним законодавством України не встановлено право арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на подання до суду заяв про визнання недійсним правочинів (договорів), які укладені не боржником. З огляду на положення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом», вчинення дій від імені боржника, які виходять за межі повноважень ліквідатора, є свідченням зловживання правами арбітражного керуючого, що є підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків.

Відповідач-2 вважає, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 162 ГПК України, оскільки подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

В розумінні визначень, наведених у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

За приписами ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами, можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позов у справі подано арбітражним керуючим, ліквідатором фізичної особи-підприємця Бойдаченка Антона Павловича Василиком Віталієм Валентиновичем.

Виходячи з приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом», відносини між ліквідатором та боржником, визнаним банкрутом, засновані на представництві, яким є право представника вчиняти дії від імені і в інтересах особи, яку він представляє. Право на звернення з позовом і право подання позову не є тотожними: право на звернення з позовом належить особі, права якої порушені (ст. 4 ГПК України), яке реалізується шляхом його подання особисто та (або) через представника (ст. 56 ГПК України).

Водночас, Василик Віталій Валентинович, звертаючись з позовом до суду, зазначив себе стороною у справі - позивачем, що свідчить про те, що подання позову мало місце особисто особою, яка реалізує своє право на звернення до суду.

За приписами ст. 4 ГПК України, правом на звернення до господарського суду наділені юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Правовий статус Василика Віталія Валентиновича при зверненні з цим позовом до суду не узгоджується з визначеними ст. 4 ГПК України правовими статусами осіб, які мають право на звернення до господарського суду. Фактично, Василик Віталій Валентинович звернувся до суду як фізична особа поза відносинами представництва і така категорія справ віднесена до юрисдикції загальних судів, а не господарського суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд повертає суму судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на це, з Державного бюджету України підлягає поверненню Василику Віталію Валентиновичу 1 762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України та п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 910/17233/18 за позовом арбітражного керуючого, ліквідатора фізичної особи-підприємця Бойдаченка Антона Павловича Василика Віталія Валентиновича до акціонерного товариства «ОТП БАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мереса».

Повернути арбітражному керуючому, ліквідатору Василику Віталію Валентиновичу (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору, сплаченого квитанцією від 20.12.2018.

Роз'яснити, що позови фізичних осіб відносяться до юрисдикції загальних судів.

Ухвала набрала законної сили 28.01.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 10 днів з моменту її підписання суддею в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 12.02.2019.

Суддя С. А. Ковтун