ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5431/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення збитків від недостачі вантажу у розмірі 25 520,21 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" збитки від недостачі вантажу у розмірі 25 520,21 грн.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (25 520,21 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 07.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.01.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачу було встановлено строк ухвалою суду від 07.12.2018 для надання відповіді на відзив на позовну заяву, однак останній не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2018, відповідь на відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" укладено договір № 1318/239 від 19.06.2018.

На виконання умов даного договору, контракту, по залізничній накладній № 40991242 зі станції відправлення Берегова станція Одеської залізниці (вантажовідправник Державне підприємство "Морський торговельний порт" "Южний") на станцію Правда Придніпровської залізниці 07.11.2018. прибув вагон № 62508171 з вантажем "Вугілля кам'яне".

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажу залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України (далі Статут), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 року № 457 та визначає обовязки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Під час видачі вантажу на станції П'ятихатки Придніпровської залізниці було здійснено переважування вагону. За результатами переважування зафіксовано ознаки беззбережного перевезення, такі як порушення маркування, поглиблення на поверхні вантажу та недостача в кількості 4 900 кг.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Про виявлену під час переважування вантажу недостачу було складено комерційний акт №456809/32/56 від 03.11.2018. (а.с.14).

Описова частина комерційного акту свідчить про те, що при здійсненні комісійної видачі вантажу одержувачу з переважуванням вагону № 62508171 на справних 150т. електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 12, повірка 08.06.2018 було зафіксовано ознаки беззбережного перевезення, такі як порушення маркування, поглиблення на поверхні вантажу та недостача в кількості 4 900 кг.

Згідно залізничної накладної значиться вага тари 23 100 кг, нетто 69 500 кг. Фактично виявилось брутто 87 700 кг, тара з документа 23100 кг, нетто 64 600 кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 4 900 кг. Навантаження у вагоні нерівномірне нижче бортів на 20-60 см. Над 7 люками мається поглиблення довжиною 1,0 м, шириною на всю ширину вагона, глибиною 1 м 50 см. В місці поглиблення маркування порушено. Між 7 люком і кінцевою балкою вагона мається зазор до 40мм, довжиною до 1000 мм. Зазор раніше закладений клоччям. На деталях вагону маються сліди від раніше висипаного вантажу. На момент огляду вагона висипання вантажу не було. Вагон бездверний, останні люки щільно закрити.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вирішуючи питання про відшкодування вартості втраченого вантажу., суд виходить з наступного.

Статтею 32 Статуту залізниць України та п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено обов'язок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення, екологічну безпеку та захист навколишнього середовища.

Правилами перевезень вантажу у вагонах відкритого типу, затвердженими Міністерством транспорту України № 542 від 20.08.2001, встановлено, що перед навантаженням вантажу відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагон відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів.

За змістом ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

У випадках, коли під час завантаження подано несправний за своїм технічним станом або не придатний в комерційному відношенні вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

За обставинами справи втрата вантажу можлива через наявний між 7люком і кінцевою балкою зазор до 40мм. довжиною до 1000мм., який раніше закладений клоччям. Крім того, з комерційного акту вбачається наявність воронкоподібного поглиблення, просипання вантажу.

За таких обставин, наявна вина у втраті вантажу як залізниці, яка подала вагон, непридатний у комерційному відношенні, так і відправника, який прийняв такий вагон.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту).

Як вбачається з комерційного акту №456809/32/56 від 03.11.2018, при переважуванні вантажу загальна недостача склала 4 900кг.

Відповідно до накладної №45456809 від 27.04.2018р. в розділі "найменування вантажу" містить відомості вугіль кам'яний 9,76%.

Загальна вартість недостачі складає 25 520,21 грн. За наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 12 760,11 грн. В частині стягнення суми вартості нестачі вантажу в розмірі 12 760,11 грн. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін'юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" (51901, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Колеусівська, 1, ) суму вартості нестачі вантажу в розмірі 12 760,11 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 881,00 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2019

Суддя ОСОБА_1