ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" лютого 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/939/14

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород №7-144/46596089 від 21.01.2019 про надання дозволу на звернення стягнення на частку боржника у майні з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10.02.2015 у справі №907/939/14

у справі №907/939/14

За позовом товариства з обмеженою відповідальності «СКАЙ-ПОЛІМЕР», м. Київ

ДО фізичної особи - підприємця Шукаль Ярослава Юрійовича, АДРЕСА_1

ПРО стягнення суми 26620 євро вартості втраченого вантажу, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2014р. еквівалентно 445485,70грн

За участю представників:

Від відділу ДВС - Міснік Н.В. - представник за довіреністю

Від боржника - Шукаль Я.Ю.

Від стягувача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.11.2014 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з фізичної особи - підприємця Шукаль Ярослава Юрійовича, АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальності «СКАЙ-ПОЛІМЕР» суму 26620 євро вартості втраченого вантажу, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2014р. еквівалентно 445485,70грн, а також суму 23 425,60 грн. у відшкодування витрат, понесених позивачем на оплату послуг адвоката та 8909,71грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На виконання вищезгаданого рішення суду 10.02.2015 господарським судом стягувачеві видано наказ.

22.01.2019 на адресу суду надійшло подання державного виконавця щодо вирішення судом питання про надання дозволу на звернення стягнення на частку боржника у майні з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10.02.2015 у справі №907/939/14.

Ухвалою суду від 25.01.2019 прийнято до розгляду подання державного виконавця у засіданні суду на 04.02.2019.

Представник відділу ДВС просить суд задовольнити подання у повному обсязі з підстав, наведених у ньому. В обгрунтування своєї позиції вказує на те, що з метою перевірки майнового стану боржника на адресу Великоберезнянського БТІ надіслано запит. 3гідно отриманої відповіді встановлено, що за боржником Шукаль Ярославом Юрійовичем було зареєстровано майно, а саме: столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 який належав боржнику на праві власності згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 15.03.2011 року. Вищезазначений виконавчий документ видано 10.02.2015, а перед прийняттям рішення суду боржником Шукаль Ярославом Юрійовичем здійснено перепис майна, яким він володів на його дочку ОСОБА_3.

Згідно інформації отриманої з НАЗК боржником подавались електронні декларації. Так протягом 2015 року боржником Шукаль Ярославом Юрійовичем отримано прибуток від підприємницької діяльності. Крім того, згідно електронні декларації вартість майна, а саме: столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 яке переписано його дочці, становить 790606,61грн.

Стверджує, що вищезазначені дій боржника Шукаль Ярослава Юрійовича спрямовані були на те, щоб позбутися майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення по вищезазначеному рішенню суду та тривале затягування його виконання.

З огляду на наведене, вказує, що у відповідності до вимог пункту б ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відтак, просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на частку Шукаль Ярослава Юрійовича у ПП Шукаль, у столярному цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Боржник письмово викладеної позиції по суті подання ДВС суду не подав, однак, у засіданні суду вказав на необгрунтованість доводів державного виконавця з огляду на те, що зазначене нерухоме майно не перебуває у спільній власності і у цьому майні відсутня частка, належна йому на праві власності.

Стягувач письмово викладеної позиції по суті подання відділу ДВС суду не подав, свого повноважного представника у засідання суду не направив.

Аналізуючи доводи відділу ДВС по суті наведених у поданні обставин, суд констатує наступне.

Відповідно до ст.335 Господарського процесуального кодексу України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відтак, аналіз вимог ст. 335 ГПК України, на яку посилається державний виконавець при зверненні з поданням вказує на те, що дана стаття не регулює питання звернення стягнення на майно третіх осіб, а регламентує: визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Суд звертає увагу, що порядок звернення стягнення на майно боржника регламентовано розділом VI Закону України "Про виконавче провадження". Так, ч.6 ст.48 Закону передбачено можливість звернення стягнення на майно боржника, зокрема, у випадку, коли боржник володіє майном разом з іншими особами. У такому випадку стягнення звертається на частку боржника, що визначається судом за поданням виконавця.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Тобто, постанова про звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні виносить виконавцем. Іншої норми, яка б надавала таке повноваження відмінному від виконавця органу, закон не містить.

Однак, відділом ДВС не доведено суду наявності обставин обгрунтованості своїх вимог, оскільки з поданого до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 21.01.2019 вбачається, що об'єкт нерухомості, а саме: столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності фізичної особи ОСОБА_3, і не перебуває у спільній сумісній чи частковій власності боржника - Шукаль Ярослава Юрійовича.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 335, 339 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород №7-144/46596089 від 21.01.2019 про надання дозволу на звернення стягнення на частку боржника у майні з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10.02.2015 у справі №907/939/14 відмовити.

Копію ухвали надіслати стягувачу, боржнику та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби, м. Ужгород

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://zk.arbitr.gov.ua/sud5008/gromadyanam/csz/.

Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала підписана 14.02.2019 та підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ремецькі О.Ф.