УХВАЛА

31 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2425/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн",

відповідач-1 - Миколаївська митниця Державної фіскальної служби України,

відповідач-2 - Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби України,

відповідач-3 - Головне управління Державної казначейської служби у Миколаївській області,

відповідач-4 - Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

від 06.12.2018

у складі колегії суддів: Дарміна М.О., - головуючий, Антоніка С.Г., Іванова О.Г.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн",

до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України,

Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України,

Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області,

Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області,

про стягнення 13 934 947, 25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної казначейської служби у Миколаївській області (далі - заявник) 03.01.2019 звернулось, з касаційною скаргою до Верховного Суду на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2018 у справі № 904/2425/18.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/2425/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019.

Однак касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 року).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 встановлений у розмірі 1 921, 00 грн.

Отже, звертаючись з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2018 про повернення апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області, заявнику належало сплатити судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн.

Разом з тим, до касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області не додано доказів сплати судового збору, при цьому на думку заявника, органи Казначейства при представлені інтересів Держави не є суб'єктами сплати судового збору відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір".

З такими твердженнями заявника касаційної скарги неможливо погодитись з огляду на таке.

Положеннями Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, ч. 1 ст. 2 Закону визначено, що платниками судового збору є - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких увалено судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 3 Закону визначено об'єкти справляння судового збору, зокрема положення ч. 2 вказаної норми містять перелік заяв за подання яких судовий збір не справляється.

Крім того, статтею 5 Закону передбачено пільги щодо сплати судового збору та перелік суб'єктів звернення до суду, які звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 "Про затвердження Положення про Державну казначейську службу України" визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

За таких обставин, відповідно до приписів Закону України "Про судовий збір", що регламентую порядок сплати та звільнення від сплати судового збору за суб'єктним складом та предметними ознаками, заявник касаційної скарги є юридичною особою на яку покладено обов'язок сплати судового збору на загальних підставах.

З урахуванням вказаного та оскільки, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, посилання на те, що Головне управління Державної казначейської служби у Миколаївській області звертається від імені Держави не може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суддя Верховного Суду, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2018 у справі № 904/2425/18 залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню Державної казначейської служби у Миколаївській області строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Головному управлінню Державної казначейської служби у Миколаївській області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк