ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про розстрочення виконання рішення суду

08 лютого 2019 року Справа № 923/821/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона (вх. № 184/19 від 01.02.2019) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року, у справі:

за позовом: Акціонерного товариства «Херсонобленерго», місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ідентифікаційний код юридичної особи: 05396638

до: Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, площа імені Ю.Тутушкіна, 9, ідентифікаційний код юридичної особи: 03355726

про стягнення 1456144,92 грн.

за участю представників сторін:

від стягувача - Шорстов О.Ю., представник за довіреністю від 26.12.2018 р №07/025-18

від боржника - Рябчук В.В. представник за довіреністю від 16.01.2019 р № 01-19-08/429, Горлін М.О. представник за довіреністю від 06.09.2018 р №01/04-08/2744

встановив:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «Херсонобленерго» та стягнуто з Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» на їх користь 607567,01 грн. - заборгованості зі сплати компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 29891,00 грн. - пені за несвоєчасну сплату компенсації перетікання реактивної електричної енергії 16835,43 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасну сплату компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 13319,94 грн. - 3 % річних за несвоєчасну сплату компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 63461,41 грн. - пені за несвоєчасну сплату вартості отриманої електричної енергії, 124027,71 грн. - 3 % річних за несвоєчасну сплату вартості отриманої електричної енергії та 12826,54 грн. - судового збору.

На виконання даного рішення Господарського суду Херсонської області, 27.12.2018 року, видано наказ.

01.02.2019 року до суду надійшла заява боржника - Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року на шість місяців з моменту прийняття рішення про розстрочку, рівними частинами кожного місяця.

В обґрунтування поданої заяви боржник посилається на існування ряду виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення суду. Так, боржник стверджує прозбитковість підприємства, що, зокрема, пов'язано зі систематичним невиконанням абонентами зобов'язань з оплати послуг водопостачання та наявністю боргу державного бюджету по відшкодуванню різниці в тарифах. Крім цього, зазначає, що у зв'язку із введенням із січня 2019 року додаткового тарифу за послуги з розподілу електричної енергії та необхідністю здійснювати авансові зарахування за ще не спожиту електричну енергію, що не враховано у діючих тарифах за водовідведення та водопостачання, у них збільшилося фінансове навантаження з оплати енергопостачання, що поряд із вищенаведеними обставинами, створює перешкоди у виконанні рішення суду, шляхом одноразового погашення стягнутої з них суми заборгованості. Як на підставу, що, на сьогоднішній день, ускладнює виконання рішення суду, посилається на відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення, оскільки, у зв'язку із наявністю податкового боргу, належне їм майно перебуває у податковій заставі, а накладення арешту на кошти підприємства, з метою примусового виконання рішення суду, призведе до неможливості здійснення господарської діяльності, що є недопустимим з огляду на стратегічне значення Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» для життєдіяльності міста.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.02.2019 року справу передано судді Остапенко Т.А.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.02.2019 року, про що належним чином повідомлено сторін.

У судовому засіданні представник боржника вимоги заяви, з підстав наведених у ній, підтримав та просив задовольнити її, розстрочивши виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року на шість місяців з моменту прийняття рішення про розстрочку, рівними частинами кожного місяця.

Представник стягувача проти задоволення даної заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали заяви та справи, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, суд дійшов до наступних висновків.

За положеннями ст. 124 Конституції України та ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою сторони,може, зокрема, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочення передбачає виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах. На відміну від відстрочення виконання, розстрочення передбачає поступове часткове виконання. Строки виконання кожної частки також повинен визначити суд. При цьому необхідно зазначити, що розстрочення можливе при виконанні рішення, яке стосується предметів, які діляться (гроші; майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає конкретного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Поряд із цим, ч. 4 ст. 331 ГПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує:ступінь вини відповідача у виникненні спору;стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пункт 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №№ 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» містить роз'яснення, де зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Надання розстрочки виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «ІммобільяреСаффі» проти Італії», заява №22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V).

За практикою Європейського суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява N36575/02); і навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст.6 Конвенції (справа «Крапивницький та інші проти України», заява N60858/00).

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 року, зазначено, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Зі змісту статуту, затвердженого рішенням Херсонської міської ради № 1591 від 28.08.2018 року (т.2, а.с. 54-57) та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2, а.с. 59) вбачається, що Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» є комунальним підприємством, яке створено з метою забезпечення громадських та особистих потреб, шляхом здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг водопостачання та водовідведення юридичним та фізичним особам, населенню міста.

Основними джерелами фінансування є кошти отримані саме від надання послуг із водовідведення та водопостачання юридичним та фізичним особам за встановленими НКРЕКП тарифами.

Із довідки про забезпеченість фінансовим ресурсом для здійснення господарської діяльності за перше півріччя 2018 року (т. 2, а.с. 43), звітів про фінансовий стан та фінансові результати за І півріччя 2018 року, на 30 червня 2018 року, за 9 місяців 2018 року (т. 2, а.с. 44,45, 144) вбачається, що Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» фактично є збитковим підприємством. Крім того, згідно протоколу обласної комісії з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах від 09.06.2017 року (т. 2, а.с. 46) перед боржником наявний борг державного бюджету по відшкодуванню різниці в тарифах у розмірі 78626027,42 грн.

Із наданих до заяви документів, також вбачається що у зв'язку із наявністю податкового боргу у розмірі 1746079,40 грн. (т. 2, а.с. 149) майно боржника на підставі рішення № 92368-17 (т. 2, а.с. 150) передано у податкову заставу.

Вищевказане підтверджує доводи боржника про скрутне фінансове становище підприємства. За таких умов, негайне та у повному обсязі виконання на користь стягувача рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року, зумовить погіршення фінансового стану боржника та може призвести до неможливості виконання ним виробничих функцій, що, враховуючи вид діяльності боржника, спричинить негативні наслідки для санітарно-епідеміологічного благополуччя населення та інфраструктури міста Херсона. Зазначені обставини, з огляду на норми ГПК України, роз'яснення надані Вищим господарським судом України, практику Європейського суду з прав людини, обумовлюють виключність цього випадку та,відповідно,підставність розстрочення рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року.

Надавши оцінку дотримання принципу пропорційності, тобто встановлення справедливого балансу між інтересами суспільства в цілому та вимогою захисту основних прав стягувача і можливістю тимчасового обмеження його права на законне сподівання отримати кошти, суд вважає, що наведені боржником обставини є такими, що істотно ускладнюють негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь стягувача.

Суд також враховує, що останнім порушується питання про розстрочення, а не відстрочення виконання рішення суду, що підтверджує його намір виконати рішення суду, проте поступово та забезпечить реальне виконання боржником рішення суду. Також, суд враховує, що строк на який боржник просить розстрочити виконання рішення суду не є надто тривалим та надмірним з огляду на конкретні обставини даної справи та розмір заборгованості, яку відповідач не спроможний сплатити на користь позивача єдиним платежем.

Розстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

У даній справі розстрочення виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі в разі надання розстрочки буде дотриманий.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч. 7 ст. 331 ГПК України).

З урахуванням викладеного, враховуючи фінансовий стан Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона», та той факт, що виконання рішення суду одночасно і в повному обсязі матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану боржника та може призвести до банкрутства підприємства, беручи до уваги матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини, а також відсутність заперечень з боку стягувача щодо можливості розстрочення виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення заяви боржника про розстрочення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року, строком на 6 місяців, рівними платежами, починаючи з дня постановлення даної ухвали, за наступним графіком, виходячи із загальної суми заборгованості з урахуванням судового збору, у розмірі 867929,04 грн.: до 08.03.2019 року - 144654,84 грн.; до 08.04.2019 року - 144654,84 грн.; до 08.05.2019 року - 144654,84 грн.; до 08.06.2019 року - 144654,84 грн.; до 08.07.2019 року - 144654,84 грн.; до 08.08.2019 року - 144654,84 грн.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона (вх. № 184/19 від 01.02.2019) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року - задовольнити повністю.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.11.2018 року у справі № 923/821/18 на 6 (шість) місяців рівними щомісячними платежами до повного його виконання за наступним графіком:

- до 08.03.2019 року - 144654,84 грн.;

- до 08.04.2019 року - 144654,84 грн.;

- до 08.05.2019 року - 144654,84 грн.;

- до 08.06.2019 року - 144654,84 грн.;

- до 08.07.2019 року - 144654,84 грн.;

- до 08.08.2019 року - 144654,84 грн.

3. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 11.02.2019 року

Суддя Т.А. Остапенко