ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" лютого 2019 р. Справа № 903/383/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П.

судді Коломис В.В.

за апеляційною скаргою (вх.№310/19 від 31.01.2019р.) ТОВ "Приватофис" на ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18

за позовом Національного банку України (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (м.Дніпро)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.06.2018р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження у закритому судовому засіданні, розгляд справи в підготовчому судовому засіданні призначено на 02.07.2018р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", запропоновано відповідачу, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надати суду до 02.07.2018р. (але не менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття) відзив на позовну заяву.

12.12.2018р. (вх.№01-48/954/18) Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернувся до господарського суду Волинської області із зустрічною позовною заявою, в котрій товариство просить суд, звільнити ТОВ "Приватофис" від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду, визнати відсутнім у національного банку України право вимагати повернення ТОВ "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. зустрічну позовну заяву №10/12-12 від 10.12.2018р. з додатками документів на 7 аркушах, повернуто заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, апелянт - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№310/19 від 31.01.2019р.).

Апеляційна скарга б/н від 29.12.2018р., надійшла до Північно-західного апеляційного господарського суду 31.01.2019р. та зареєстрована за вх.№310/19.

Листом від 31.01.2019р. витребувано матеріали справи №903/383/18.

Матеріали справи надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 06.02.2019р.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на таке.

В силу п.п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Замість доказу про сплату судового збору апелянт просить звільнити його від сплати судового збору.

Посилається на положення ст.55, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини стосовно сплати судового збору, викладену у рішеннях: від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» , від 13.01.2000р. у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 11.10.2001р. у справі «Гоффман проти Німеччини», від 26.10.2000р. у справі «Кудла проти Польщі», Постанову Верховного Суду від 04.07.2018р. у цивільній справі №686/114/16-ц (касаційне провадження №61-16723св18).

Зазначає, що відповідно до інформації з офіційного веб-сайту «Судова влада України» між Національним банком України та ТОВ «Приватофис» в господарських судах розглядається більше 60 судових справ, в т.ч. за позовом Національного банку України про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апелянт також зазначає, що місцезнаходженням ТОВ «Приватофис» є м.Дніпро. При цьому із перелічених справ лише 4 розглядається судом за місцезнаходженням ТОВ «Приватофис» - у м.Дніпро. Усі інші справи перебувають у провадженні господарських судів України з різних регіонів: Одесса, Миколаїв, Херсон, Івано-Франківськ, Луцьк, Харків, Кіровоград, Житомир, Київ. Фактичні обставини призвели до значних фінансових витрат ТОВ «Приватофис»: витрати на правову допомогу, на відрядження, на оплату судових зборів, сплату за проведення судових експертиз, оплата поштових відправлень пов’язаних з розглядом справ, тощо. При цьому, основним видом діяльності ТОВ «Приватофис» є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (Код КВЕД 68.20), витяг з ЄДР міститься у справі. Значну кількість майна ТОВ «Приватофис» орендує АТ КБ «Приватбанк», яке не сплачує орендні платежі, у зв’язку із чим у провадженні судів перебувають справи №№910/21566/17; 910/22310/17; 910/21683/17; 910/21644/17; 910/21682/17; 910/21706/17; 910/21650/17; 910/21645/17; 910/20369/17; 910/21648/17; 910/21652/17; 910/20370/17 за позовами ТОВ «Приватофис» до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Приватофис» понесло великі фінансові витрати, пов’язані з розглядом таких справ, які в свою чергу погіршили матеріальне становище відповідача, у зв’язку з чим, ТОВ «Приватофис» не взмозі на даний час сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

При цьому, учасник даної справи - АТ КБ «Приватбанк» який є позичальником за основним зобов’язанням (щодо не неконання якого й виник судовий спір), маючи достатню кількість фінансів не виконує не лише зобов’язання за вказаним основним зобов’язанням, а й перед ТОВ «Приватофис».

Колегія суддів, розглянувши клопотання, зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", який набрав чинності 15.12.17р.) із змінами, внесеними згідно із Законом №2443-VIII від 22.05.2018р., застосовується, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Апелянт не підпадає під жодну із зазначених умов.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, з урахуванням положень статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За змістом ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У відповідності до ст.2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позову), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до приписів підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчать матеріали справи, при поданні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" зобов’язано було сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Однак, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Апеляційний господарський суд звертає увагу апелянта, що листом Державної судової Адміністрації України від 12.10.2018р. №11-19778/18 про реквізити рахунку для зарахування судового збору, повідомлено Північно-західному апеляційному господарському суду реквізити рахунку для зарахування в дохід бюджету коштів судового збору, сплаченого за розгляд справ Північно-західним апеляційним господарським судом:

Отримувач коштів: УК у м.Рiвному/м.Рiвне/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012714

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 2016

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Північно-західний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18 слід залишити без руху.

Керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу (вх.№310/19 від 31.01.2019р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18 - залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту - Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме:

- надати оригінал доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00 грн. за реквізитами, які вказані у мотивувальній частині даної ухвали.

4. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається не поданою та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.