ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019м. ДніпроСправа № 904/7984/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом фізичної особи-підприємця Медовкіна Павла Олеговича, м. Кривий Ріг

до фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс", с. Широке, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Губа Юлія Сергіївна, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості в сумі 109 354, 51 грн.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Медовкін Павло Олегович звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 22 346, 24 грн., що складають суму заборгованості по орендній платі за договором оренди обладнання від 15.11.2009 року, 63 846, 40 грн. - вартість орендованого майна, 1 125, 29 грн. - відсотків за користування чужими грошовими коштами, 2 882, 60 грн. пені та 19 153, 92 грн. - штрафу.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2017 р. господарським судом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.09.2017 р.

18.09.2017 р. від позивача надійшло клопотання про об'єднання позовів в одне провадження.

19.09.2017 р. позивачем подано клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Крім того, 19.09.2017 р. від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою від 19.09.2017 р. господарський суд відклав розгляд справи до 10.10.2017 р.

09.10.2017 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній не погоджується з вимогами позивача та вважає, що підпис та печатка на спірному договорі оренди та акті приймання-передачі майна не належить голові ФГ «Сільгоспновація плюс» .

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що в договорі цесії від 12.01.2010 р. невірно вказані реквізити позивача, а саме, код ЄДРПОУ.

З огляду на вказані обставини, відповідач вважає, що спірний договір оренди та договір цесії є не укладеними. До того ж, у своїх запереченнях відповідач наполягає на тому, що не отримував жодних письмових повідомлень про заміну первісного кредитора на нового кредитора, та відповідно ніяких зобов'язань перед позивачем у нього не виникло.

Не погоджується відповідач і з вимогами щодо повернення вартості орендованого майна, оскільки вимога позивача про повернення майна з оренди була направлена 19.07.2017 р. від імені ФОП Медовкіна П.О., проте, в цей момент останній був припинений як суб'єкт господарювання, а тому не мав права вимагати від відповідача виконання будь-яких зобов'язань як кредитор - суб'єкт господарювання.

10.10.2017 р. від відповідача також надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У судовому засіданні 10.10.2017 р. оголошено перерву до 17.10.2017 р.

13.10.2017 р. від позивача надійшли зауваження на протокол судового засідання та заява про відвід судді.

17.10.2017 р. позивачем подані заперечення на відзив, в яких останній посилається на те, що твердження відповідача про неукладеність договорів оренди та цесії є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, позивач вважає такими, що не відповідають дійсності посилання відповідача на те, що він не отримував в 2014 році вимогу про сплату заборгованості та йому було не відомо про існування договору цесії.

До того ж, позивач вважає, що строк позовної давності не сплинув, оскільки, у зв'язку з вилученням органами прокуратури оригіналів документів, строк зупинявся и розпочався лише з 25 листопада 2016 р.

17.10.2017 р. від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі криміналістичної почеркознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 02.11.2017 р. та відкладено розгляд справи до 23.10.2017 р.

Крім того, у вказаній вище ухвалі вирішено питання про відмову у задоволенні клопотання позивача про об'єднання позовів в одне провадження, та відмову у задоволенні клопотань відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та про призначення криміналістичної почеркознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 р. відмовлено фізичній особі-підприємцю Медовкіну П.О. в задоволенні заяви про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Ухвалою від 17.10.2017 р. господарським судом прийнято частково зауваження представника позивача фізичної особи-підприємця Медовкіна Павла Олеговича на протокол судового засідання від 10.10.2017 р. та виправлено допущену описку в протоколі судового засідання від 10.10.2017 р.

23.10.2017 р. від позивача надішли додаткові пояснення до заперечень на відзив, в яких останній повторно наполягає на безпідставності посилань відповідача про неукладеність договору оренди та договору цесії, оскільки зустрічного позову з цього приводу останнім подано не було та відповідно правомірність правочину презюмується.

23.10.2017 р. від відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою від 23.10.2017 р. господарським судом провадження у справі № 904/7984/17 зупинено та призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", відповідно до якого Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14.03.2018 р. на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшов висновок судового експерта № 5264-17 від 28.02.2018 р. та матеріали справи № 904/7984/17.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 р. поновлено провадження у справі № 904/7984/17, вирішено розглядати за справу за правилами загального позовного провадження та призначено її до розгляду на 18.04.2018 р.

18.04.2018 р. від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, а також клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 18.04.2018 р. господарський суд оголосив перерву в судовому засідання до 19.04.2018 р.

19.04.2018 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та клопотання про виклик експерта в судове засідання.

19.04.2018 р. від позивача надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та запропоновано питання, які необхідно поставити на розгляд експерта.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 р. призначено повторну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

06.11.2018 р. на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшов висновок судового експерта № 2359-18 від 30.10.2018 р. та матеріали справи № 904/7984/17.

Ухвалою від 12.11.2018 р. господарським судом поновлено провадження у справі № 904/7984/17 та призначено підготовче засідання у справі на 10.12.2018р.

06.12.2018 р. від ФГ "Сільгоспновація Плюс" надійшло клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, проведення якої останній просить доручити експертам іншої неупередженої експертної установи, не пов'язаної з Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Крім того, 06.12.2018 р. ФГ "Сільгоспновація Плюс" надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтоване тим, що на дату підписання позовної заяви - 01.07.2017 р., позивач був фізичною особою без статусу підприємця, а відповідно, на думку відповідача, такий спір належить до підвідомчості судів загальної юрисдикції та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

10.12.2018 р. представником відповідача в підготовчому засіданні подано клопотання про витребування від позивача доказів, а саме:

- оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, які підтверджують виконання обов'язків за договором оренди обладнання від 15.11.2009 р. ФГ "Сільгоспновація Плюс" на користь ФОП Медовкіна П.О. за період з січня 2010 р. по січень 2014 р.;

- документи, які підтверджують повідомлення ФОП Медовкіним П.О. на користь ФГ "Сільгоспновація Плюс" про зміну кредитора у зобов'язанні за договором оренди обладнання від 15.11.2009 р. за період з січня 2010 р. по січень 2014 р.

Ухвалою господарського суду від 10.12.2018 р. у задоволенні клопотань Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" про призначення повторної почеркознавчої експетризи та про витребування від позивача доказів відмовлено, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 16.01.2019 р. та відкладено підготовче засідання до 03.01.2019 р.

Крім того, вказаною вище ухвалою господарським судом Дніпропетровської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Губу Юлію Сергіївну (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2).

Ухвалою від 03.01.2019 р. господарським судом відкладено підготовче засідання до 15.01.2019 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 р. у задоволенні клопотання ФГ "Сільгоспновація Плюс" про закриття провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 28.01.2019 р.

28.01.2019 р. позивачем через канцелярію суду подано клопотання, в якому останній просить суд допустити до участі у справі № 904/7984/17 його представника Парасочкіна Юрія Петровича, у задоволенні якого господарським судом відмовлено.

Ухвалою від 28.01.2019 р. господарським судом відкладено розгляд справи до 05.02.2019 р.

Представники сторін в судове засідання 05.02.2019 р. не з'явились.

31.01.2019 р. від представників відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

05.02.2019 р. від позивача електронною поштою надійшли клопотання про перенесення розгляду справи та клопотання про відновлення права на захист та допуск представників останнього до участі у розгляду справи № 904/7984/17, у задоволенні яких господарським судом відмовлено.

Третя особа письмових пояснень по суті спору не надала, проте, остання була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду від 10.12.2018 р., 03.01.2019р. та 15.01.2019 р., надіслані на адресу третьої особи, повернути підприємством зв'язку з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (том 3, а.с. 4-10, 60-68).

Разом з тим, відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2009 року фізичною особою-підприємцем Губою Юлією Сергіївною (Орендодавець) та Фермерським господарством «Сільгоспновація плюс» (Орендар, відповідач) укладено Договір обладнання (далі - Договір).

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування наступне майно:

1.1.1. Найменування: контейнера овочеві вагою 97 кг.;

1.1.2. Вартість однієї одиниці майна, що орендується становить: контейнер вагою 97 кг. - 800 грн.,

1.1.3. Стан майна, що орендується, на момент передачі в оренду: задовільний.

Згідно п. 2.1. Договору, об'єкт оренди передається в оренду для зберігання овочевої продукції.

В п. 5.1. Договору сторони встановили, що передача майна в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін з складанням акту здачі-приймання.

Об'єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту передачі контейнерів згідно акту прийому-передачі (п. 5.2.).

На виконання умов Договору, позивач передав відповідачу контейнери овочеві в кількості 32 шт., що підтверджується актом прийому-передачі від 15.11.2009 р. (том 1, а.с. 14).

Згідно вказаного вище акту розмір орендної плати за 1 об'єкт в місяць складає 10 грн., загальна сума орендної плати за один місяць - 320 грн.

Відповідно до розділу 3 Договору, термін оренди складає 6 місяців з моменту прийняття об'єкту оренди за актом приймання-передачі.

Термін оренди може бути збільшений за погодженням сторін.

Після закінчення терміну оренди і не повернення предмету договору за актом приймання-передачі, вважається що орендар прийняв на безоплатне відповідальне зберігання об'єкт оренди до моменту підписання акту приймання-здачі, або укладання додаткової угоди про поновлення терміну та умов оренди на новий термін.

Строк підписання додаткової угоди: до 30 серпня кожного року.

У випадку не укладання додаткової угоди і не повернення об'єкту оренди після 30 серпня, вважається, що орендар поновив термін оренди з 1 вересня до 1 травня, на умовах даного договору.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів укладення додаткової угоди до договору, як і не містять доказів повернення об'єктів оренди орендодавцю за актом прийому-передачі, слід вважати, що спірний договір оренди було неодноразово пролонговано в порядку встановленому розділом 3 Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору, орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату у відповідності до п. 4.1. договору, та сплачує її шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця або сплачує готівкою з отриманням підтверджуючого документу про сплату орендної плати в порядку та розмірі встановленому дійсним договором (Кількість майна та загальна сума оренди, що підлягає оплаті визначається актом прийому-передачі).

Згідно наданого розрахунку сума основного боргу за період з січня 2014 р. по травень 2017 р. складає 8 960 грн.(без врахування інфляції).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання щодо сплати оренди за вказаний вище період в сумі 8 960 грн.

Доказів виконання зобов'язання щодо здійснення розрахунків на вказану вище суму, відповідач на момент розгляду спору не надав.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Вимоги щодо стягнення інфляції за загальний період з січня 2014 р. по квітень 2017 р. в сумі 13 386, 24 грн. підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з тим, що при здійснені розрахунку суми інфляції позивачем не враховано приписи п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", яким встановлено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, після перерахунку сума інфляції за період з січня 2014 р. по квітень 2017 р. складає 3 463, 20 грн.

Вимоги щодо стягнення 3% річних за період з червня 2014 р. по травень 2017 р. в сумі 1 125 грн. також підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку період нарахування річних розпочинається з червня 2014 р.

Разом з тим, зважаючи на те, що зобов'язання щодо внесення орендної плати мало місце лише у період з 1 вересня по 1 травня, як це передбачено п. 4.2. Договору, а в період з травня по серпень включно об'єкти оренди знаходились на безоплатному відповідальному зберіганні відповідача, позивачем розрахунок річних за червень 2014 р. здійснено на заборгованість за попередні 4 місяці, а саме, починаючи з січня 2014 р. по квітень 2014 р.

Так, вказаний розрахунок річних здійснено на суму основного боргу, з врахуванням інфляційних нарахувань, що не відповідає приписам п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

З огляду на вище викладене, після перерахунку здійсненого судом сума 3% річних за період з січня 2014 р. по квітень 2017 р. складає 424, 26 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Зважаючи на те, що ставка НБУ є змінною величиною, а отже, у різний період часу її розмір змінюється, в той час, як зазначений вище пункт договору не містить посилань на період дії подвійної облікової ставки НБУ, слід прийти до висновку про те, що сторони не узгодили конкретного розміру пені.

При викладених обставинах, вимоги щодо стягнення пені задоволенню не підлягають.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.01.2010 р. фізичною особою Губою Юлією Сергіївною (Орендодавець; первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем Медовкіним Павлом Олеговичем (Позивач; новий кредитор) укладено Договір уступки права вимоги (цесії), відповідно до п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цеседентові за договором оренди обладнання б/н від 15 листопада 2009 р., укладеного між Цедентом і Фермерським господарством «Сільгоспновація плюс»

Згідно ч. 1, 2 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 514 Цивільного кодексу України).

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2 Договору цесії, Цесіонарій набуває право вимагати від боржника належного виконання наступних зобов'язань: суми основного зобов'язання та суму штрафних санкцій.

Оригінали документів, вказаних у п. 3 Договору, передаються Цедентом Цесіонарієві в моменту підписання Договору і є його невід'ємною частиною, а саме: оригінал договору оренди обладнання б/н від 15 листопала 2009 року та акт прийому-передачі обладнання.

Таким чином, на підставі вказаного вище Договору цесії позивач - ФОП Медовкін П.О. набув право вимоги до відповідача - ФГ «Сільгоспновація Плюс» за спірним договором оренди.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, з огляду на положення п. 4.2. Договору, у позивача право вимоги щодо оплати відповідачем орендної плати виникало щомісячно, за 10 днів до початку наступного місяця, починаючи з 22.01.2014 р.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду із даним позовом - 18.08.2017 р.

Таким чином, позивачем вимоги щодо стягнення орендної плати за січень, лютий, березень та квітень 2014 р. заявлені поза межами строку, встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України.

Статтею 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене та враховуючи наявність відповідної заяви відповідача, до стягнення з останнього підлягає 7 680 грн., що складають суму заборгованості з орендної плати за період з вересня 2014 р. по травень 2017 р. та яка заявлена в межах строку позовної давності, а в частині стягнення 1 280 грн. основного боргу за період з січня по квітень 2014 р. слід відмовити, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Згідно статті 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, в даному випадку, до вимог щодо стягнення річних та інфляції.

Положеннями п. 5.3 постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 29.05.2016 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів» зазначено, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань, згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

З огляду на викладене, до стягнення підлягають річні в межах строку позовної давності за період з 21.09.2014 р. по 30.04.2017 р. в сумі 303, 28 грн. та інфляція за період з вересня 2014 р. по квітень 2017 р. в сумі 2 110, 90 грн.

Посилання позивача на те, що строк позовної давності зупинявся, оскільки протоколом обшуку від 02.08.2012 р. слідчим прокуратури м. Кривого Рогу було вилучено оригінали документів, а саме, спірного договору та акту, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 263 ЦК України, перебіг позовної давності зупиняється:

1) якщо пред'явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила);

2) у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом;

3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини;

4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Так, жодних належних доказів наявності вказаних вище підстав для зупинення перебігу строку позовної давності, матеріали справи не містять.

Наданий позивачем протокол обшуку від 02.08.2012 р., як і лист Криворізької місцевої прокуратури № 1 від 25.11.2016 р., в переліку вилучених та повернутих документів не містить жодних посилань на спірний договір оренди та акт приймання-передачі.

Вимоги позивача щодо стягнення вартості орендованого майна в сумі 63 864, 40 грн. (з врахуванням нарахованої на неї інфляції) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Так, подана позовна заява взагалі не містить жодних обґрунтувань відносно вимоги позивача про стягнення вартості орендованого майна, не містить таких положень і умови спірного договору оренди.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься вимога ФОП Медовкіна П.О. про відмову від спірного договору та повернення майна від 19.07.2017 р. з посиланням на положення ст. 782 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Тобто, чинним законодавством передбачено право наймодавця відмовитись від договору оренди та враховуючи положення п. 7.1. Договору вимагати повернення об'єкта оренди, а не сплати його вартості, до того ж, з врахуванням інфляції грошових коштів.

З огляду на вище викладене, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 19 153, 92 грн., який розрахований відповідно до п. 8.1.4. Договору.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що договір оренди обладнання від 15.11.2009 р. та акт приймання-передачі майна від 15.11.2009 р. підписувались зі сторони відповідача не його керівником, судом до уваги не приймаються, оскільки, вказані обставини спростовані висновком повторної експертизи № 2359-18 від 30.10.2018 р., якою встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в спірному договорі оренди та акті прийому-передачі виконаний самим ОСОБА_4

Керуючись статтями 256, 257, 261, 263, 267, 512, 513, 514, 516, 526, 610, 611, 625, 759 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «Сільгоспновація плюс» (53070, Дніпропетровська обл., с. Шрироке, Криворізький район, вул. Ленінського Комсомолу, б. 20, ) на користь Фізичної особи-підприємця Медовкіна Павла Олеговича (АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 7 680 грн. (сім тисяч шістсот вісімдесят гривень) основного боргу, 303, 28 грн. (триста три гривні 28 коп.) річних, 2 110, 90 грн. (дві тисячі сто десять гривень 90 коп.) інфляції, 222, 38 грн. (двісті двадцять дві гривні 38 коп.) пені, 158, 87 грн. (сто п'ятдесят вісім гривень 87 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 15.02.2019 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко