ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. Справа№ 910/3065/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Тищенко А.І.

ОСОБА_1В

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 25.01.2018

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 (повне рішення складене 08.11.2018)

у справі № 910/3065/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд

до Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка

про стягнення 6 250, 00 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

16.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд (далі ТОВ АБ-Трейд) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка (далі ТОВ Тріумф-Ка) про стягнення 6250,00 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не в повному обсязі оплатив надані позивачем послуги з транспортного експедитування (перевезення вантажу).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд 6 250, 00 грн заборгованості, 1 762, 00 грн судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що позивачем на оплату відповідачу актів виконаних робіт було виставлено наступні рахунки-фактури:

- № АП-0000198 від 31.03.2017 на суму 3550,00 грн;

- № АП-0000419 від 07.07.2017 на суму 2500,00 грн;

- № 9727 від 07.07.2017 на суму 5200,00 грн.

Надалі, по результатам завершення надання послуг, позивачем на оплату відповідачу вказаних актів було виставлено наступні рахунки-фактури:

- № АП-0000198 від 31.03.2017 на суму 4100,00 грн;

- № АП-0000419 від 07.07.2017 на суму 3000,00 грн;

- № 9727 від 07.07.17. на суму 5200,00 грн, виходячи з фактичної кількості годин роботи техніки.

Вказані акти та рахунки по ним відповідачем було оплачено:

- платіжним дорученням № 3442 від 05.04.17. на суму 3550,00 грн. з призначенням платежу за транспортні послуги згідно рах № АП-0000198 від 31.03.2017 в т.ч. ПДВ;

- платіжним дорученням № 3707 від 07.07.17. на суму 2500,00 грн. з призначенням платежу за транспортні послуги згідно рах № АП-0000419 від 07.07.2017 в т.ч. ПДВ,

всього на загальну суму 6050,00 грн.

Несплаченими залишились грошові кошти на суму 6250,00 грн.

Оскільки сторонами не було обумовлено строків оплати наданих послуг за відсутності договору, до спірних правовідносин в цій частині мають застосовуватись положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензією № 13.09.2017/1 від 13.09.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити наявну заборгованість в сумі 6250,00 грн. Вказану претензію було направлено відповідачу на адресу: 04073, м. Київ, проспект С.Бандери, 24-в, претензію отримано відповідачем 26.12.2017 (згідно рекомендованого повідомлення про вручення № 1246), однак її отримання відповідачем заперечене.

Разом з тим, судом першої інстанції враховано, що заперечуючи проти позову в даній справі, відповідач не заперечує факту надання послуг, однак, заперечує їх вартість.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, між сторонами акти наданих послуг підписано без зауважень чи заперечень саме на суму 12300,00 грн. та вказані акти є належним підтвердженням вчинення господарської операції.

За вказаних підстав в сукупності суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

У листопаді 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Києва від 08.11.2018 по справі №910/3065/18 повністю та ухвалити нове рішення, яким в позові ТОВ АБ-Трейд відмовити. Сторона також клопотала про розгляд справи № 910/3065/18 у судовому засіданні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-КА на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 у справі № 910/3065/18; повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 21.01.2019 о 10:30 год, зобовязано учасників справи надати на огляд колегії суддів оригінали документів, пов'язаних з предметом спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 оголошено перерву у розгляді справи № 910/3065/18 Господарського суду Київської області до 25.01.2019.

У судове засідання 25.01.2019 зявились представники позивача, відповідача. Клопотань та заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги по суті, до суду не надійшло.

У судовому засіданні 21.01.2019 25.01.2019 скаржник підтримав доводи апеляційної скарги; позивач заперечив повністю, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін. У судовому засіданні оглянуто оригінали документів, наданих позивачем.

Відповідачем 25.01.2019 до суду надано у письмовій формі промову у судових дебатах, в якій підтримано доводи апеляційної скарги. Позивач усно заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Товариство з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка обґрунтовує скаргу тим, що ні рахунки на оплату, ні акти наданих послуг не містять таких істотних умов договору як вид послуги експедитора, вид та найменування вантажу, об'єм послуги, порядок розрахунків, пункти відправлення та призначення вантажу, порядок погодження змін маршруту, виду транспорту,' вказівок клієнта, строк (термін) виконання договору.

Апелянт вказує, що позивачем не надано суду докази здійснення реальної господарської операції транспортно-експедиторської діяльності (талон-замовлення від ТОВ «Тріумф-Ка», товарно-транспортну накладну, змінний рапорт роботи або інший первинний документ, що посвідчує господарську операцію) та не надав докази змін об'ємів і ціни послуги за попередній період.

Скаржник зазначає, що акти надання послуг за договором № 3962 від 01.04.2016 року не можуть бути доказом правовідносин із транспортної експедиції, які виникли без договору в 2017 році.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивачу ухвалою від 03.12.2018 було запропоновано надати відзив та встановлено строк для його подачі.

Проте, під час апеляційного провадження відзиву на апеляційну скаргу не надано учасниками апеляційного провадження.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як зазначено ТОВ АБ-Трейд в позовній заяві, 31.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд та Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка виникли господарські правовідносини на підставі усної домовленості, за якими ТОВ АБ-Трейд зобовязувалось за дорученям та за рахунок ТОВ Тріумф-Ка надавати послуги транспортного експедирування (перевезення вантажу), а ТОВ Тріумф-Ка зобовязувалось приймати належним чином надані послуги та здійснювати їх оплату згідно їх взаємної домовленості.

07.04.2017 сторонами по справі складено акт надання послуг № АП-0000194 на підставі договору №3962-ВП від 01.04.2016, виконавцем були виконані роботи (надані послуги): транспортно-експедиторські послуги, на суму 4100, 00 грн (з врахуванням ПДВ).

07.07.2017 сторонами по справі складено акт надання послуг № АП-0000371 на підставі договору №3962-ВП від 01.04.2016, виконавцем були виконані роботи (надані послуги): транспортно-експедиторські послуги, на суму 3000, 00 грн (з врахуванням ПДВ).

17.07.2017 сторонами по справі складено акт надання послуг № 6120 на підставі договору №3962-ВП від 01.04.2016, виконавцем були виконані роботи (надані послуги): транспортно-експедиторські послуги, на суму 5200, 00 грн (з врахуванням ПДВ).

Надалі, по результатам завершення надання послуг, позивачем на оплату відповідачу вказаних актів було виставлено наступні рахунки-фактури:

рахунок на оплату № АП-0000198 від 31.03.2017 за транспортно-екпидиторські послуги надані на підставі договору №3962-ВП від 01.04.2016 на суму 4100,00 грн;

рахунок на оплату № АП-0000419 від 07.07.2017 за транспортно-екпидиторські послуги надані на підставі договору №3962-ВП від 01.04.2016 на суму 3000,00 грн;

рахунок на оплату № 9727 від 07.07.2017 за транспортно-екпидиторські послуги надані на підставі договору №3962-ВП від 01.04.2016 на суму 5200, 00 грн.

По факту прийняття відповідачем наданих позивачем послуг за означеними актами, Товариство з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд склало та зареєструвало наступні податкові накладні: № 506 від 13.07.2017 на суму 4100,00 грн, № 304 від 07.07.17. на суму 3000,00 грн та № 647 від 17.07.2017 на суму 5200,00 грн.

Відповідач платіжними дорученнями № 3442 від 05.04.2017 з призначенням платежу: за транспортні послуги згідно рах № АП-0000198 від 31.03.2017 в т.ч. ПДВ сплатив на користь позивача суму 3550,00 грн.

Відповідач платіжними дорученнями № 3707 від 07.07.2017 з призначенням платежу: за транспортні послуги згідно рах № АП-0000419 від 07.07.2017 в т.ч. ПДВ сплатив на користь позивача суму 2500,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно ч. 1 ст. 930 ЦК України, договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій

формі.

Істотними умовами договору транспортного експедирування є:

відомості про сторони договору;

для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України;

вид послуги експедитора;

вид та найменування вантажу;

права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили;

розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта;

строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом першої інстанції вірно враховано та прийнято твердження як позивача так і відповідача, що посилання на договір № 3962-ВП від 01.04.2016 в таких актах є помилковим.

Водночас, у суді першої інстанції позивач наголошував, що між нам та відповідачем у спрощений спосіб укладено саме правочин перевезення вантажу, а відповідач наголошував, що між ним та позивачем у спрощений спосіб укладено саме правочин транспортного експедирування.

З урахуванням вказаних пояснень сторін судом першої інстанції передчасно встановлено, що фактично позивач надавав відповідачу послуги з перенесення вантажів будівельним краном та екскаваторами.

Проте, підставами, визначеними позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд при поданні позову були саме господарські правовідносини на підставі усної домовленості, за якими ТОВ АБ-Трейд зобовязувалось за дорученням та за рахунок ТОВ Тріумф-Ка надавати послуги транспортного експедирування (перевезення вантажу).

Однак, вказані позивачем правовідносини (як підстава позову) в силу зазначених судом норм чинного законодавства потребують додержання письмової форми.

Отже, невірне визначення виду господарських правовідносин призвело до помилкового висновку суду першої інстанції про можливість регулювання спірних правовідносин за відсутності письмового договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути:

- авіаційна вантажна накладна (Air Waybill);

- міжнародна автомобільна накладна (CMR);

- накладна СМГС (накладна УМВС);

- коносамент (Bill of Lading);

- накладна ЦІМ (CIM);

- вантажна відомість (Cargo Manifest);

- інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Досліджені апеляційним судом рахунки на оплату та акти наданих послуг не містять таких істотних умов договору, як вид послуги експедитора, вид та найменування вантажу, об'єм послуги, порядок розрахунків, пункти відправлення та призначення вантажу, порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта, строк (термін) виконання договору.

Враховуючи приписи чинного законодавства, факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документами або комплектом документів (залізничних автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Отже, апеляційний суд вважає, що доказами підтвердженням вчинення господарської операції з транспортно-експедиторської діяльності в даній справі можуть бути талон-замовлення від ТОВ «Тріумф-КА», товарно-транспортна накладна, змінний рапорт роботи або інший первинний документ, що посвідчує господарську операцію.

Таким чином, колегія суддів враховує посилання суду першої інстанції на факт прийняття відповідачем наданих позивачем послуг за означеними актами (Товариство з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд склало та зареєструвало наступні податкові накладні: № 506 від 13.07.2017 на суму 4100,00 грн, № 304 від 07.07.2017 на суму 3000,00 грн та № 647 від 17.07.2017 на суму 5200,00 грн). Водночас, це не є підставою для задоволення позову.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас такі обставини не можуть прийматися апеляційним судом як доказ здійснення господарської операції з транспортно-експедиторської послуги, оскільки лише первині документи можуть підтвердити факт господарської операції, яка відображається в бухгалтерському обліку, на підставі якого формується податкова звітність.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рахунки на оплату та акти наданих послуг, за відсутності письмового договору (обміну листами тощо), не підтверджують права позивача на стягнення заявлених сум на підставі усної домовленості за надання послуг транспортного експедирування (перевезення вантажу).

Суд апеляційної інстанції вважає, що задовольняючи позов на підставі вищевикладеного, суд першої інстанції ухвалив рішення при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. І, як наслідок, неправильно застосував вищенаведені норми матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Сторонами не було обумовлено строків оплати наданих послуг за відсутності письмового договору. Щодо застосування положень ч. 2 ст. 530 ЦК України до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Як вже зазначалось, у претензії № 13.09.2017/1 від 13.09.2017 позивач заявив вимогу сплатити наявну заборгованість в сумі 6250,00 грн.

Вказану претензію було направлено на адресу: 04073, м. Київ, проспект С. Бандери, 24-в. Претензію отримано уповноваженою особою, як зазначено: «Гаврилюк» 26.12.2017 згідно рекомендованого повідомлення про вручення № 1246.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, як місцезнаходження юридичної особи.

Так, з відомостей ЄДРПОУ юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка є 02068, м. Київ, вул. Г. Ахматової, будинок 18, кімната 2.

Відповідачем отримання претензії заперечене. В цій частині суд апеляційної інстанції приймає доводи апелянта, як підставу для відмови у позові, та, відповідно, задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити суду, чому вимога направлена саме за наведеною адресою.

Отже враховуючи те, що відповідач заперечує проти отримання претензії за адресою, на яку направлено її позивачем, та адреса, на яку направлено таку вимогу ,- не відповідає відомостям, наявним Єдиному державному реєстрі, суд не може прийняти претензією № 13.09.2017/1 від 13.09.2017 як належний доказ пред'явлення вимоги саме відповідачу.

Вищевикладене є окремою підставою для відмови в позові.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися до суду у загальному порядку з інших підстав.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд на підставі положень ст. 638, 929, 930 Цивільного кодексу України та ст. ст. 180, 181 Господарського кодексу України, ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.1 ч. 1, ч.2 ст. 277, 281, 282 ГПК суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування рішення місцевого господарського суду з ухваленням нового - про відмову у задоволення позовних вимог.

9. Судові витрати

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної та першої інстанції (судовий збір) покладаються на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Ка на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 у справі № 910/3065/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 у справі №910/3065/18 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову повністю.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю АБ-Трейд.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-Трейд" (03049, м. Київ, вул. Курська, б. 13-А, кв. 1; ідентифікаційний код 37392417) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Ка" (02068, м. Київ, вул. Г. Ахматової, б. 18, кімната 2; ідентифікаційний код 32913059) 2 643, 00 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. витрат по сплаті судового збора.

Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Черкаської області.

4. Матеріали справи № 910/3065/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного ОСОБА_1 крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.02.2019.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.І. Тищенко

ОСОБА_1