Справа № 909/121/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07.02.2019 м. Івано-Франківськ

Суддя Господарського суду Івано-Франківської області Матуляк П. Я. розглянувши заяву про видачу судового наказу ( вх. № 2358/19 від 04.02.2019 року)

стягувача (заявника): Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для кореспонденції: а/с 1800, м. Дніпро, 49027

до боржника: Фізичної особи-підприємця Хмельовського Володимира Дмитровича, АДРЕСА_1

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання кредитного договору № б/н від 02.11.17 року в розмірі 59688,83грн., з яких: 39891,02 грн - заборгованість за кредитом, 7158,93 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 10000,00грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2638,88 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також судового збору в сумі 176,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" вх. № 2358/19 від 04.02.2019 року про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Хмельовського Володмиира Дмитровича заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання кредитного договору №б/н від 02.11.17 року в розмірі 59688,83грн., з яких: 39891,02 грн - заборгованість за кредитом, 7158,93 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 10000,00грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2638,88 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також судового збору в сумі 176,20 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї докази, суд констатує наступне.

За змістом ч.1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" заявлено вимоги до боржника про стягнення 59688,83грн., з яких: 39891,02 грн - заборгованість за кредитом, 7158,93 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 10000,00грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2638,88 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також судового збору в сумі 176,20 грн.

В силу п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті.

Вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором підлягають розгляду в порядку позовного провадження, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, їх розміру, підстав таких нарахувань, періодів нарахувань тощо, оскільки останнього не вимагає процесуальний механізм наказного провадження.

З огляду на викладене, суд констатує,що заяву про видачу судового наказу подано з порушеннями вимог ч.1 ст. 148 ГПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст. 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявлені стягувачем вимоги про стягнення за кредитним договором взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно приписів ч.2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.1 ст. 148, ч.2 ст. 151, п.3 ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153, ст. 234, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу за заявою вх. № 2358/19 від 04.02.19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 07.02.19.

Суддя Матуляк П. Я.