ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

08.01.2019 Справа № 917/1646/18

Суддя Гетя Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №72" вул. Довженко, 26 в, м. Полтава, Полтавська область,36002

2) ОСОБА_2, АДРЕСА_2

про 1. стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна мехінізована колона №72" та ОСОБА_2 64403,43 грн. коштів для покриття завданих матеріальних збитків через порушення корпоративних прав ОСОБА_1, що викликало несвоєчасне призначення пенсії ОСОБА_1 через ненадання господарським товариством відповідних документів;

2. стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 20 000,00 грн. для покриття завданої моральної шкоди, викликаної відмовою допустити ОСОБА_1 до участі в управлінні товариством при реалізації корпоративних прав.

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 р. до Господарського суду Полтавської області надійшов позов ОСОБА_1 до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна мехінізована колона №72"; 2) ОСОБА_2 про: 1. стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна мехінізована колона №72" та ОСОБА_2 64403,43 грн. коштів для покриття завданих матеріальних збитків через порушення корпоративних прав ОСОБА_1, що викликало несвоєчасне призначення пенсії ОСОБА_1 через ненадання господарським товариством відповідних документів; 2. стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 20 000,00 грн. для покриття завданої моральної шкоди, викликаної відмовою допустити ОСОБА_1 до участі в управлінні товариством при реалізації корпоративних прав.

Згідно протоколу авторозподілу від 03.01.2019 року вказаний позов передано на розгляд судді Геті Н.Г.

Дослідивши матеріали даної позовної заяви суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови в її прийнятті з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 зазначає, що він у 2014 році був акціонером Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №72". У 2014 році ОСОБА_1 почав оформлювати вихід на пенсію на пільгових умовах, для чого останній 19.06.2014 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №72" з заявою про видачу довідки про заробітну плату та копії наказу №57 про атестацію робочих місць. Листом від 23.06.2014 року підписаним головою товариства ОСОБА_2 було відмовлено у видачі даних документів. Лише у 2015 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №72" видало ОСОБА_1 довідку про заробітну плату. Але, як вказує позивач, через зловживання службовим становищем з боку голови товариства ОСОБА_2. копію наказу про атестацію робочих міць позивач так і не отримав. На підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2017 року по справі №554/10457/16-а, яка була залишена в силі апеляційним та касаційним судом, позивачу в 2017 році була призначена

пенсія на пільгових умовах в розмірі 3066,83 грн. на місяць, починаючи з 13.04.2016 року. Позивач стверджує, що вище переліченими діями ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №72" завдали йому збитків в розмірі недоотриманої пенсії з липня 2014 року по квітень 2016 року на суму 64 403,43 грн. та шкоди в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за

винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Частиною 2 ст.55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що позивач не є суб'єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем), а даний спір не є таким, що виник із корпоративних відносин, оскільки предмет позову не стосується наявністю спору між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням

діяльності такої юридичної особи. Предметом позову є стягнення збитків через несвоєчасне призначення пенсії внаслідок ненадання позивачу відповідних документів. Отже, спір виник не з корпоративних, а з трудових відносин, і в даних правовідносинах позивач захищає свої права як працівник, а не засновник підприємства. Позивач в описовій частині позовної заяви зазначає про порушення його корпоративних прав, однак в прохальній частині заяви не ставиться вимога про захист позивачем порушених або оспорюваних корпоративних прав (наприклад визнання рішень зборів товариства недійсними, зобов'язати товариство надати інформацію про діяльність товариства, вирішення спорів зі скликання наглядової ради товариства, визначення її правомочностей тощо), а ставиться вимога стягнути грошові кошти - збитки і матеріальну шкоду, яку завдану позивачу, як працівнику.

Таким чином, позов пред'явлено громадянином, доказів реєстрації підприємцем якого позовні матеріали не містять, а спір виник не з господарських правовідносин, а тому не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Вказана позиція господарського суду вже була роз'яснена позивачу в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 22.10.2018 р.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.6 ст.175 ГПК України).

Враховуючи наведене вище суд роз`яснює, що вказаний майновий спір про стягнення збитків і моральної шкоди, де позивачем і одним із відповідачів є фізична особа віднесений до юрисдикції загальних судів. Крім цього, суд роз'яснює, що стягнення спірних збитків та моральної шкоди здійснюється за позовом фізичної особи ( в даному випадку позивача) до юридичної особи (відповідача 1) судами загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 175,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

Додаток: позовна заява та документи вказані в ній як додатки

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 08.01.2019 року

Суддя Н.Г. Гетя

Додаток: позовна заява з додатками на 51 аркуші.