УХВАЛА

11 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7018/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018

та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018

у справі за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс"

до Національного банку України

третя особа на стороні Національного банку України, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/7018/18, залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018, повернуто Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Приватофіс" зустрічну позовну заяву.

21.01.2019 ТОВ "Приватофіс" звернувся через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у справі №910/7018/18, в якій просить суд скасувати оскаржені судові рішення, передати зустрічну позовну заяву на розгляд суду першої інстанції.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, супровідним листом № 09.1-23/1/217/19 від 30.01.2019 Північний апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом з матеріалами справи №910/7018/18 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2019 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно п. 1 ст. 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень. Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Дослідивши касаційну скаргу ТОВ "Приватофіс", судом встановлено, що до скарги взагалі не додано доказів надсилання її копії сторонам у даній справі №917/875/18, зокрема Національному банку України та Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк".

Крім того, згідно п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Суд касаційної інстанції зазначає, що касаційну скаргу ТОВ "Приватофіс" саме 21.01.2019, що підтверджується відомостями згідно відбитку календарного штемпелю органу поштового зв'язку на конверті.

Предметом касаційного оскарження, в даному випадку, є постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції щодо повернення зустрічної позовної заяви.

Відповідно пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921, 00 грн.

Враховуючи викладене, розмір судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у справі №910/7018/18 становить 1 921, 00 грн.

Проте матеріали касаційної скарги взагалі не містять доказів сплати судового збору у встановлених нормами Закону України "Про судовий збір" порядку і розмірі.

Таким чином, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та у розмірі 1 921, 00 грн.

При цьому, суд звертає увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Згідно ч. 2 ст. 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі ч.2 ст. 292 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 288, 290, 291, 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у справі №910/7018/18 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду докази надсилання копії касаційної скарги сторонам у даній справі №910/7018/18, зокрема Національному банку України та Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк";

- надати суду оригінал документа про доплату судового збору у розмірі 1 921, 00 грн за подання касаційної скарги;

4. Роз'яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Суддя-доповідач С.В. Жуков