РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2019Справа № 910/16264/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом Київського міського центру сім'ї "Родинний дім"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф"

про стягнення 41 390,78 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр сім'ї "Родинний дім" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" про стягнення 41 390, 78 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не використав в повному обсязі у визначені договором № 14 від 24.05.2018 строки отриманий аванс та не повернув залишок грошових коштів позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 позовну заяву Київського міського центру сім'ї "Родинний дім" залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 19.12.2018 позивач на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подав докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16264/18. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була відправлена за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, однак повернута на адресу суду з відміткою пошти про неможливість вручення.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Київським міським центром сім'ї "Родинний дім" (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" (відповідач) 24.05.2018 укладено договір № 14, відповідно до якого останній зобов'язався на платних засадах, власними силами і засобами та зі своїх матеріалів виконати належним чином ремонтно-реставраційні роботи з пристосуванням під потреби Київського міського центру сім'ї "Родинний дім" нежитлових приміщень № 26 та № 27 будівлі, що розташована по бульвару Тараса Шевченка, 3, літера «А» в Шевченківському районі міста Києва в обсязі і за цінами, які зазначені у протоколі договірної ціни і кошторисах та здати позивачу у встановлений договором строк.

Вартість робіт відповідно до пункту 3.1 договору № 14 від 24.05.2018 склала 3 150 527, 66 грн. та може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.2 договору).

Статтею 837 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до пункту 5.1 договору № 14 від 24.05.2018 термін виконання робіт сторони погодили з 24.05.2018 по 24.11.2018. При виникненні обставин, які не залежать від відповідача та перешкоджають виконанню його зобов'язань у встановлені терміни, позивач має право пропонувати відповідачу перенесення термінів завершення робіт. Рішення про зміну термінів сторони за взаємною згодою оформлюють додатковою угодою (пункт 5.2 договору).

Строк дії договору № 14 від 24.05.2018 відповідно до пункту 11.1 сторони встановили з моменту підписання до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно пункту 3.6 договору № 14 від 24.05.2018 позивач після укладення договору зобов'язується перерахувати відповідачу попередній платіж (аванс) в розмірі 30 % на закупівлю матеріальних ресурсів в сумі 945 158,30 грн. Відповідач зобов'язався використати попередній платіж (аванс) протягом трьох місяців та надати акти форми КБ-3, КБ-2в.

Відповідно до умов договору позивач, перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 945 158, 30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 09.07.2018, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Пунктом 4.3 договору № 14 від 24.05.2018 передбачено, що відповідач зобов'язаний використати отриманий аванс (попередній платіж) у строк не більше трьох місяців з дня надходження коштів на його рахунок. Відповідач надає звітність належної форми про використання авансу за п'ять календарних днів до закінчення терміну його використання.

Згідно пункту 4.4 договору № 14 від 24.05.2018 залік попередніх платежів здійснюється у розмірі використаних матеріалів та здійснених робіт, згідно з формами КБ-3, КБ-2в за звітний період.

Приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку, встановленому нормативними актами та договором. Передача виконаних робіт відповідачем і приймання їх позивачем оформлюється актами форми КБ-3, КБ-2в (пункт 5.3 договору).

Враховуючи строки використання авансового платежу, передбачені пунктом 4.3 договору № 14 від 24.05.2018 відповідач зобов'язаний у строк до 12.07.2018 використати попередній платіж в розмірі 945 158, 30 грн. на закупівлю матеріальних ресурсів та надати позивачу звітність про його використання.

За твердженням позовної заяви та згідно наявних в матеріалах справи доказів, відповідач підтвердив використання попереднього платежу на загальну суму 903 767, 72 грн., доказів, які б свідчили про використання авансу на суму 41 390,78 грн. матеріали справи не містять та суду не надано.

У зв'язку з тим, що відповідач, у визначені договором № 14 від 24.05.2018 строки не надав позивачу докази, що підтверджують використання авансового платежу, звітність належної форми, останній неодноразово звертався до відповідача з проханням підтвердити використання попереднього платежу, надати акти та вимогою про повернення невикористаної частини авансового платежу.

Проте означені вимоги залишилися відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки факт перерахування позивачем грошових коштів за договором № 14 від 24.05.2018 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, доказів їх використання відповідачем у повному обсязі суду не надано, а строк, встановлений для виконання підрядних робіт закінчився, позовна вимога про стягнення з відповідача 41 390, 78 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, позов визнається судом таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Київського міського центру сім'ї "Родинний дім" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" про стягнення 41 390,78 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" (02100, місто Київ, бульвар Праці, будинок 3, квартира 4, ідентифікаційний код 40694430) на користь Київського міського центру сім'ї "Родинний дім" (03190, місто Київ, вулиця Салютна, 11-А, літера «В», ідентифікаційний код 26314533) 41 390 (сорок одна тисяча триста дев'яносто) грн. 78 коп. - основного боргу та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.02.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк