ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/2705/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес", 47823, Тернопільська область, Підволочиський район, село Токи

до Києво-Святошинського районного комунального підприємства "Шкільні їдальні", 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Жуковського, будинок 4

про стягнення 346 184, 16 грн. за договором поставки №1/15 від 05.01.2015

суддя Шевчук Н.Г.

секретар Матраєва Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 23.11.2018; посв. №520 від 03.10.2018);

від відповідача: не зявився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" звернулось до господарського суду з позовом до Києво-Святошинського районного комунального підприємства "Шкільні їдальні" про стягнення 302 683,37 грн. основного боргу, 36819,57 грн. пені за період з 11.07.2018 по 12.11.2018, 3109,76 грн. 3% річних за період з 11.07.2018 по 12.11.2018 та 3571,46 грн. інфляційних втрат за період з 11.07.2018 по 12.11.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №1/15 від 05.01.2015 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Судові засідання 10.01.2019 та 28.01.2019 проходили в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 28.01.2018 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.02.2019.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судові засідання, письмового відзиву на позов, не подав.

У судовому засіданні 08.02.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (Постачальник) та Києво-Святошинським районним комунальним підприємством "Шкільні їдальні" (Покупець) укладено договір поставки №1/15 від 05.01.2015 (Договір, а.с. 7), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві хліб та хлібобулочні вироби (надалі іменується товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити визначений товар.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.5., 2.5.1. та 2.7. Договору ціна Договору дорівнює ціні всього товару, поставленого Постачальником Покупцеві відповідно до умов цього Договору протягом терміну дії цього Договору. Ціна Договору сторонами не обмежується і визначається під час проведення звірок взаєморозрахунків. Розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або шляхом внесення готівки в касу Постачальника.

Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок Постачальника не пізніше 45 календарних днів з моменту отримання Товару Покупцем.

Сторони зобовязані проводити звірку взаєморозрахунків. Якщо Постачальник надсилає Покупцю два примірники Акту звірки розрахунків, то Покупець зобовязаний підписати Акт звірки розрахунків та надіслати один примірник Акту звірки розрахунків Постачальнику на протязі десяти календарних днів з дня отримання пропозиції від Постачальника провести звірку взаєморозрахунків.

Згідно пункту 4.2. Договору Покупець зобовязався здійснити прийом Товару, коли він буде поставлений в пункт призначення, та підписати накладну, що підтверджує факт прийому-передачі Товару, а також оплатити вартість отриманого товару.

Розділом 7 Договору передбачені положення про його дію, а саме цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору, та закінчується 31 грудня 2015 року.

Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Даний договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії цього Договору не надійде письмова заява однієї з Сторін про перегляд умов цього Договору чи припинення дії цього Договору.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази припинення дії Договору, суд приходить до висновку, що він пролонгований в порядку, передбаченому пунктом 7.6, та є діючим на теперішній час.

На виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" здійснювало на користь Києво-Святошинського районного комунального підприємства "Шкільні їдальні" поставки обумовленого договором товару згідно підписаних та скріплених печатками сторін видаткових накладних. ( а.с. 28-259).

Позивач стверджує, що відповідач належним чином свої зобовязання з оплати отриманого товару не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 302 683,57 грн, на підтвердження чого надає акти звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2018.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що заборгованість за договором поставки №1/15 від 05.01.2015 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 302 683,37грн основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням умов договору в частині своєчасного здійснення розрахунків, позивач просить стягнути із відповідача 36819,57 грн. пені за період з 11.07.2018 по 12.11.2018.

Згідно пункту 4.6. Договору у разі прострочення Покупцем строків оплати вартості отриманого товару, що стало підставою для звернення Постачальника суду з позовом про стягнення боргу, Покупець зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, встановив, що він виконаний арифметично вірно, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення з відповідача 36819,57 грн. пені за період з 11.07.2018 по 12.11.2018 підлягає задоволенню.

Також позивач заявив вимоги щодо стягнення з відповідача 3109,76 грн. 3% річних за період з 11.07.2018 по 12.11.2018 та 3571,46 грн. інфляційних втрат за період з 11.07.2018 по 12.11.2018.

Згідно з приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат суд встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 3109,76 грн. 3% річних за період з 11.07.2018 по 12.11.2018 та 3571,46 грн. інфляційних втрат за період з 11.07.2018 по 12.11.2018 підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 302 683,37 грн. основного боргу, 36819,57 грн. пені за період з 11.07.2018 по 12.11.2018, 3109,76 грн. 3% річних за період з 11.07.2018 по 12.11.2018 та 3571,46 грн. інфляційних втрат за період з 11.07.2018 по 12.11.2018.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Києво-Святошинського районного комунального підприємства "Шкільні їдальні" (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Жуковського, будинок 4, ідентифікаційний код 32170620) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (47823, Тернопільська область, Підволочиський район, село Токи, ідентифікаційний код 30915832) 302 683 (триста дві тисячі шістсот вісімдесят три) грн. 37 коп. основного боргу, 36 819 (тридцять шість тисяч вісімсот девятнадцять) грн. 57 коп. пені, 3109 (три тисячі сто девять) грн. 76 коп. 3% річних, 3571 (три тисячі пятсот сімдесят одна) грн. 46 коп. інфляційних втрат та 5192 (пять тисяч сто девяносто дві) грн. 76 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 14.02.2019.