РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2019 р.Справа № 910/16051/18

За позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ПЗУ

Україна"

до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія

"АЛЬФА-ГАРАНТ"

про стягнення 8 490, 22 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство страхова компанія "ПЗУ Україна" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" (надалі - відповідач) про стягнення 8 490, 22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача обов'язку відшкодувати сплачене позивачем страхове відшкодування у розмірі 8 490, 22 грн.

Ухвалою від 07.12.2018 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

28.12.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти позову.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.01.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ТОВ "Пластікс-Україна" укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів НОМЕР_7 , за яким застраховано транспортний засіб марки "IVECO Daily", державний реєстраційний НОМЕР_6.

15.02.2017 р. у м. Києві відбулась ДТП за участю транспортних засобів "Ford Transit" державний реєстраційний НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1, "Toyota Hilux" державний реєстраційний № НОМЕР_1 та "IVECO Daily", державний реєстраційний НОМЕР_6.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "IVECO Daily", державний реєстраційний НОМЕР_6, власнику вказаного транспортного засобу була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до страхового акту та розрахунку страхового відшкодування становить 8 490,22 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась за участю застрахованого автомобіля, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 8 490,22 грн., за платіжним дорученням № 2170 від 10.03.17 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль "Ford Transit" державний реєстраційний № НОМЕР_3, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди, застрахований відповідачем за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 6771650.

Зазначеним Полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" зобов'язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що винуватцями ДТП є транспортні засоби "Ford Transit" державний реєстраційний № НОМЕР_3, та "Toyota Hilux" державний реєстраційний № НОМЕР_1, які, на думку відповідача, мають спільно відшкодовувати шкоду, заподіяну транспортному засобу "IVECO Daily", державний реєстраційний № НОМЕР_4. На підтвердження викладеного відповідач надав постанову суду у справі № 761/8214/17 від 14.04.2017р.

Також відповідач надав страховий акт, розрахунок страхового відшкодування від 17.12.2018 р. та платіжне доручення від 19.12.2018 р., якими підтверджується, що відповідачем було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 3 245,11 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2017 р. у справі №761/8216/17 встановлено вину водія ТЗ "Ford Transit" державний реєстраційний НОМЕР_5 ОСОБА_1, у вчиненні зіткнення з транспортним засобом "IVECO Daily", державний реєстраційний НОМЕР_6, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Відомості щодо водія "Toyota Hilux" державний реєстраційний № НОМЕР_1 як учасника ДТП, та його вини у зіткненні транспортних засобів "Ford Transit", державний реєстраційний № НОМЕР_3 та "IVECO Daily", державний реєстраційний №АА1393РЕ, у вказаній постанові відсутні.

Водночас, наданою відповідачем постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2017 р. у справі № 61/8214/17 встановлено вину водія "Toyota Hilux", державний реєстраційний № НОМЕР_1, у зіткненні з транспортним засобом "Ford Transit", державний реєстраційний № НОМЕР_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Проте у вказаній постанові відсутні відомості про наявність взаємозв'язку між діями водія "Toyota Hilux" та отриманням транспортним засобом "IVECO Daily" пошкоджень.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність тверджень відповідача про те, що власники транспортних засобів "Toyota Hilux" та "Ford Transit" мають спільно відшкодовувати матеріальну шкоду, завдану власнику транспортного засобу "IVECO Daily".

При цьому, суд погоджується із доводами відповідача про те, що позивачем при розрахунку суми позовних вимог не враховано розмір франшизи відповідача за Полісом № АЕ 6771650, яка становить 1 000,00 грн. та не може бути стягнута з відповідача.

Також, відповідач надав платіжне доручення № ID-113395 від 19.12.2018 р., яким підтверджується сплата позивачеві 3 245,11 грн. страхового відшкодування .

Оскільки відповідач сплатив суму страхового відшкодування після звернення позивача до суду з даним позовом, провадження у справі в частині вимог про стягнення 3 245,11 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення 4 245,11 грн. страхового відшкодування доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У задоволенні вимог про стягнення 1 000,00 грн. суд відмовляє, оскільки вказана сума є франшизою відповідача та не підлягає стягненню з останнього.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 3 245,11 грн. страхового відшкодування.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26; ) на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 40; ) 4 245 (чотири тисячі двісті сорок п'ять) грн. 11 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зеленіна