ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа№ 910/3818/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

сторони явку своїх представників не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року (повний текст складено 07.11.2018 р.)

у справі № 910/3818/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

про стягнення 50 226,41 грн.

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 50226,41 грн. (а.с.5-10).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі № 910/3818/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" 30 942,13 грн. коштів, 1 085,49 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.155-157).

ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі №910/3818/18, в якій просить оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2018 року, апеляційна скарга ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" у судовій справі № 910/3818/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Сулім В.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2018 року у справі №910/3818/18 апеляційну скаргу ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

29 грудня 2018 року від ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" надійшло повідомлення про виконання ухвали суду (усунуто недоліки).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2019 року, у зв'язку з перебуванням судді Сулім В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, для вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

11 січня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.) відкрито апеляційне провадження у справі №910/3818/18, розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі № 910/3818/18 призначено на 05 лютого 2019 року.

04 лютого 2019 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 05 лютого 2019 року представники сторін не з'явилась, про причини неявки колегію суддів не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштовий відправлень за ідентифікаторами 608 та 616.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

13 лютого 2015 року між ПрАТ "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (далі - позивач), як страховиком та ТОВ "Інтерагроінвест", як страхувальником поновлено Договір страхування автотранспорту №24609, номер полісу CAS0023202 (далі - Договір) відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням в т.ч. транспортним засобом №11 марки "Hyundai Elantra", державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску, декларативною вартістю 174000 грн. (п. 15), основу розрахунку страхового відшкодування становить вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, визначена на підставі рахунків-фактур (п. 14.3), строк дії договору з 13.02.2015 р. по 12.02.2016 р. (п.42), франшиза - 1000 грн. для автомобілів 1-15 із списку (п. 7.) (а.с. 49-68).

У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (аналогічні приписи також містяться у п. 3 ч. 1 ст. 20 та п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування").

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

20 травня 2015 року постановою Гайсинського районного суду Вінницької області у справі №129/1394/15-п (номер провадження 3/129/679/2015), встановлено, що "29.04.2015 року о 18 год. 25 хв. на автодорозі М.12 489 км.+350м ОСОБА_2, керуючи автомобілем Форд Транзит д.н. НОМЕР_3 із причіпом "Бджілка" д.н. 5120ВЦ виконуючи поворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру, перетнув суцільну лінію розмітки, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби було механічно пошкоджено". Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 40).

Крім того, вказані обставини відображено у Довідці 62765803 про дорожньо-транспортну пригоду, видану Ротою ДПС (підпорядкованою УДАІ) УМВС України у Вінницькій області від 17.06.2015 №9/7587 (а.с. 38).

30 квітня 2015 року страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку (а.с. 41-45).

У Акті технічного огляду колісного транспортного засобу №1913 від 06.05.2015 р. та Акті технічного огляду колісного транспортного засобу від 21.05.2015 р. (додатковий) визначено перелік пошкоджень ТЗ та характер необхідних для їх усунення робіт (а.с. 72-73, 74-75).

У наявній в матеріалах справи ремонтній калькуляції № 1913 від 21.05.2014, наданої ТОВ "ІТС Моторос", визначено, що вартість відновлювального ремонту становить 70625,95 грн. (а.с. 76-81).

Також у матеріалах справи наявний Звіт ТОВ "ІТС Моторос" №1913 про визначення вартості матеріального збитку (з урахуванням додаткового огляду), у якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту складає 70625,95 грн. (а.с. 61-71).

ТОВ "Автоком кузовний ремонт" виставлено страхувальнику рахунок-фактуру №КР-0000142 від 07.05.2015 щодо ремонту т.з. Hyundai Elantra АІ2059ЕЕ на суму 64883,16 грн. (а.с. 98-99) та №КР-000160 від 19.05.2015 на суму 5401,12 грн. (а.с. 100).

Відповідно до Страхового акту № від 13.05.2015 р. вартість матеріального збитку з врахуванням зносу, завданого застрахованому транспортному засобу визначено у розмірі 63883,16 грн., франшиза 1000 грн., отримувачем страхового відшкодування визначено страхувальника, а в графі реквізити для виплати страхового відшкодування - "ТОВ "Автоком кузовний ремонт" (а.с. 59).

Відповідно до Страхового акту № (доплата) від 25.05.2015 року вартість матеріального збитку з врахуванням зносу, завданого застрахованому транспортному засобу, визначено у розмірі 70284,28 грн., сума попередньо отриманого страхового відшкодування 63883,16 грн., франшиза 1000 грн., сума страхового відшкодування 5401,12 грн. отримувачем страхового відшкодування визначено страхувальника, а в графі реквізити для виплати страхового відшкодування - "ТОВ "Автоком кузовний ремонт" (а.с. 60)

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

14 травня 2015 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 63883,16 грн., шляхом перерахування ТОВ "Автоком кузовний ремонт" за платіжним дорученням №000037226 з призначенням платежу "Страхове відшкодування ТОВ Інтегроінвест по рах-факт №КР-0000142 від 07.05.2015 згідно акту №150001410 7 від 13.05.2015" (а.с. 101).

Також, 25 травня 2015 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 5401,12 грн., шляхом перерахування ТОВ "Автоком кузовний ремон" за платіжним дорученням №000037395 з призначенням платежу "Страхове відшкодування ТОВ Інтегроінвест по рах-факт №КР-0000142 від 07.05.2015 згідно акту №150001410 7 від 25.05.2015" (а.с. 102).

Відповідно до наданої МТСБУ Інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Ford Deuch Ford Transit д.н. НОМЕР_3 застраховано у ПрАТ "СК "Уніка" за полісом №АІ/859942, терміном дії з 23.05.2014 по 22.05.2015, ліміт по майну 50000,00 грн., фрашиза 0,00 грн., страхувальник ОСОБА_3 (а.с. 122-123).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Договору страхування автотранспорту, внаслідок настання страхової події, позивачем виплачено відшкодування власнику застрахованого ним автомобіля (ТОВ "Інтерагроінвест"), а тому позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, відповідальність якої застрахована у відповідача.

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відшкодуванню підлягають витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу та з посиланням на довідку про ДТП та п. 36.3 вищезазначеного закону вказує, що розмір виплати страхового відшкодування має визначатись шляхом поділу такої суми на кількість осіб внаслідок дій яких її було заподіяно.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги у відзиві на неї позивач зазначає, що страхове відшкодування було виплачено ним у межах розміру збитків, заподіяних водієм транспортного засобу, ці вільно-правову відповідальність власника якого була застрахована відповідачем, а також про відсутність підстав для здійснення відшкодування з урахуванням сукупних дій учасників ДТП, з огляду на відсутність доказів визнання винним страхувальника позивача у вчиненні ДТП та відповідно притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення таких дій.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна норма закріплена і у ст. 993 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від особи якій заподіяно збиток до страховика, який його відшкодував. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Відповідно до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (власник транспортного засобу марки "Форд Транзит", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2 та скоїв ДТП) на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" (далі - відповідач) відповідно до Полісу серія АІ №0859942, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи те, що відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності осіб, що користуються транспортним засобом Ford Deuch Ford Transit д.н. НОМЕР_3, вину водія водій якого встановлено у визначеному законодавством порядку, була застрахована у відповідача, він є особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, у межах, передбачених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Листом від 10.12.2015 року вих. №R/L19143 позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою про сплату 69 284,28 грн. виплаченого страхового відшкодування (а.с. 104-105, 106).

Наказом відповідача №00167694 від 16.01.2016 р. наказано виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 19057,87 грн., у зв'язку з настанням страхового випадку 29.04.2016, на підставі страхового полісу №АІ/0859942 від 20.05.2014 та претензії позивача №R/L19143 від 10.12.2015 (а.с. 135), а 20.01.2016 р. відповідно до платіжного доручення №001691 з призначенням платежу "страхове відшкодув.зр.дор.№003288/4420/0859942 від 20/05/2014 р. Без ПДВ згідно претензії №R/L19143 від 10/12/2015 р." виплачено позивачу 19057,87 грн. (а.с. 141).

Обґрунтовуючи відсутність підстав для сплати різниці між сумою претензії та сплаченою сумою, відповідач з урахуванням зазначеної у Довідці про ДТП інформації посилається на ст. 36.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Разом з тим, відповідно до п. 1.1 Порядку видачі довідки про дорожньо-транспортну пригоду та її форми, затвердженого наказом МВС України №389 04.07.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.07.2011 р. за №927/19665: довідка про дорожньо-транспортну пригоду (далі - довідка про ДТП) - це документ затвердженої цим наказом форми, який містить відповідну інформацію про оформлену за участю працівників Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та її учасників.

Отже довідка про ДТП є документом, який носить інформативний характер і не встановлює вину учасників ДТП у вчиненні правопорушення та відповідальність за нього.

Доказом встановлення вини особи в скоєнні ДТП та відповідно притягнення її до відповідальності за адміністративне правопорушення, є постанова суду у справі про адміністративні правопорушення.

При цьому, матеріали справи не містять постанови про притягнення ОСОБА_4 (водія застрахованого позивачем транспортного засобу) до відповідальності за адміністративне правопорушення (щодо порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого сталось ДТП та зазнали пошкоджень транспортні засоби) та відповідно його вини у спричиненні такої шкоди, з огляду на що доводи відповідача є безпідставними.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АІ/859942 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн., франшиза за даним полісом 0,00 грн.

Враховуючи, що позивачем виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування у загальному розмірі 70284,28 грн. (у межах розміру матеріального збитку встановленого у Звіті №1913 та платіжних доручень, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, що відповідає вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), лімітом відповідальності відповідача за полісом є 50 000,00 грн., франшиза за полісом №АІ859942 становить "0", а виплачено позивачу 19 057,87 грн., відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягає 30 942,13 грн. (50 000,00 грн. - 19 057,87 грн.), з огляду на що та враховуючи відсутність доказів здійснення відшкодування у визначеному розмірі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010), а також те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі № 910/3818/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі №910/3818/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі № 910/3818/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі № 910/3818/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка".

4. Справу №910/3818/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун

Дата складення повного тексту - 07.02.2019 р.