ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2019

Справа № 910/15215/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом          публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

до           товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт»

про                     стягнення 117 462,00 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт» про стягнення 117 462,00 грн. процентів за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов’язання за кредитним договором № 134-2012 від 29.03.2012.

Суд відкрив провадження у справі № 910/15215/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

29.03.2012 публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» (кредитор/Банк) та товариство з обмеженою відповідальність «Пустомити м’ясо» (позичальник) уклали кредитний договір № 134-2012 (Договір/кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов’язався надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 50 000 000,00 грн., а останнє зобов’язалося повернути кредитні кошти та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції.

За користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 19% річних. Кредитні кошти надаються строком до 28 березня 2013 року включно. Цільове використання кредитних коштів - ведення поточної діяльності.

27.11.2013 публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Пустомити м’ясо» та товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпроддукт» (далі - ТОВ «Укрхлібпродукт») уклали договір про внесення змін до кредитного договору № 134-2012 від 29.03.2012, за умовами якого було здійснено заміну сторони - позичальника у Договорі, у зв’язку з чим усі права та обов’язки первісного позичальника за Договором – товариства з обмеженою відповідальністю «Пустомити м’ясо», які існували на момент укладення цього договору про внесення змін, перейшли до нового позичальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт». Окрім цього, було збільшено ліміт поновлювальної кредитної лінії до 52 030 136,99 грн. та змінено процентну ставку за користування кредитом на 24% річних.

В подальшому до кредитного договору внесено зміни, в тому числі про зменшення процентної ставки за користування кредитом, збільшення строку користування кредитом, відстрочення сплати процентів за користування кредитом.

Банк свої зобов’язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши товариству з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт» у користування кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок.

В порушення умов кредитного договору, відповідач не сплатив позивачеві відсотки за користування кредитними коштами на суму 117 462,00 грн. за період з 01.08.2016 по 31.08.2016.

Після звернення позивача з цим позовом до суду, відповідач 117 462,00 грн. не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 117 462,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт» (вул. Маршала Якубовського, 2, м. Київ, 03191, код 35755674) на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119, код 19017842) 117 462,00 грн. процентів за користування кредитом, 1 762,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя                                                                                                     С. А. Ковтун