РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2019Справа № 910/13994/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Електроприлад»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Н.Т. Юніон Груп»

про стягнення 16 902,49 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Електроприлад» до товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Н.Т. ЮНІОН ГРУП» про стягнення 16 902,49 грн., з яких: 14 768,05 грн. боргу, 2 134,44 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за договором оренди нерухомого майна № 488 від 01.01.2017.

Суд своєю ухвалою від 30.10.2018, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Суд відкрив провадження у справі № 910/13994/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.01.2017 публічне акціонерне товариство «Електроприлад» (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Г.Н.Т. ЮНІОН» (орендар) уклали договір №488 оренди нерухомого майна (далі - Договір).

Згідно з п. 2.1. Договору, орендодавець зобов'язувався передати орендарю, а орендар - прийняти у тимчасове користування об'єкт оренди, а саме: частину нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17, літ. « 1А», корпус №2, третій поверх, кімната №312, загальною площею 10,5 кв.м.

Зазначене приміщення було передано відповідачу за актом прийому-передачі приміщення в оренду від 01 січня 2017 року.

Згідно з п. 5.2. Договору, загальний розмір орендної плати за користування приміщенням, яка підлягає сплаті, складає 1 470,00 грн. разом з ПДВ.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що розмір орендної плати включає в себе витрати орендодавця на сплату комунальних послуг (водопостачання та водовідведення).

Відповідно п. 5.7. Договору, орендна плата сплачується орендарем щомісячно на поточний рахунок орендодавця авансовим платежем до 10 (десятого) числа кожного розрахункового місяця.

Відповідач свій обов'язок щодо перерахування орендної плати за користування переданим приміщенням здійснював несвоєчасно, в результаті чого у нього систематично виникала заборгованість по орендній платі, що підтверджується відповідними актами звіряння взаєморозрахунків.

Листи вимоги позивача від 25.05.2018 та від 09.08.2018 про сплату заборгованості залишені відповідачем без задоволення.

Після звернення позивача з цим позовом до суду, відповідач заборгованість з оренди на суму 14 768,05 грн. не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем з оренди на суму 14 768,05 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 9.3. Договору, у разі прострочення орендарем строків сплати орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десяти відсотка) від суми заборгованості за кожен день прострочення відповідного платежу.

У відповідності зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

За розрахунком суду, до стягнення з відповідача підлягає 2 021,32 грн. пені. Суд відмовляє у стягненні 113,12 грн. пені.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 14 768,05 грн. боргу, 2 021,32 грн. пені, а загалом 16 789,37 грн.. Суд відмовляє у стягненні 113,12 грн. пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов публічного акціонерного товариства «Електроприлад» до товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Н.Т. ЮНІОН ГРУП».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Н.Т. ЮНІОН ГРУП» (вул. Глибочицька, 17, літ.1-а, корп. 2, кімн. 312, м. Київ, 04050, код 38464602) на користь публічного акціонерного товариства «Електроприлад» (вул. Глибочицька, 17, м. Київ, 04050, код 00227554) 14 768,05 грн. боргу, 2 021,32 грн. пені, 1 750,21 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун