ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

07.02.2019

Справа № 922/3493/18

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська фармацевтична компанія» про скасування судового наказу від 21.01.2019 у справі наказного провадження

за заявою Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, Харківська обл., м. Лозова

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська фармацевтична компанія», м. Київ

про видачу судового наказу про стягнення 20 742,87 грн, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська фармацевтична компанія» заборгованості за договором № 2 про постачання теплової енергії від 01.12.2015 за період з 01.12.2015 по 01.11.2018 в розмірі 20 742,87 грн та судового збору в сумі 176,20 грн.

05.02.2019 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська фармацевтична компанія» про скасування судового наказу від 21.01.2019, яка обґрунтована наявністю між сторонами спору про право. Зокрема, за твердженнями боржника, відносини за договором №2 від 01.12.2015 припинені у 2016 році.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 № 05-23/194, у зв’язку з відпусткою судді Удалової О. Г., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/3493/18.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.02.2019 справу передано для розгляду судді Князькову В. В.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог статті 156 Господарського процесуального кодексу України копію судового наказу від 21.01.2019 та копію заяви стягувача з доданими до неї документами було направлено 23.01.2019 на адресу боржника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з відбитком штемпелю на поштовому конверті, адресованому Господарському суду міста Києва, заяву про скасування судового наказу направлено боржником до суду 01.02.2019, тобто з дотриманням процесуального строку, який встановлено частиною першою статті 157 Господарського процесуального кодексу України.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу у зв'язку з недотриманням заявником вимог до форми та змісту такої заяви, які передбачено ч. ч. 3, 4, 5 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Частиною 3 статті 158 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність можливість скасування судового наказу від обґрунтованості доводів боржника, викладених у заяві про скасування судового наказу. Пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України лише містить вимогу до боржника зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги доводи боржника про існування між сторонами спору про право, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судового наказу № 922/3493/18 від 21.01.2019, виданого за заявою Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області.

Керуючись ст. ст. 158, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Скасувати судовий наказ Господарського суду міста Києва № 922/3493/18 від 21.01.2019, виданий за заявою Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська фармацевтична компанія».

2.          Роз’яснити Комунальному підприємству «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

3.          Повідомити Комунальне підприємство «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, що згідно з частиною 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           В.В. Князьков