РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2019Справа № 910/17018/18
За позовом приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 15 286,97 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»(далі - позивач) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення 15 286,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані вимогою позивача відшкодувати суму нестачі вугілля, відправленого у вагонах №55339287, №56970346, №54039417 за залізничними накладними№№41013715, 40907842у розмірі 15 286,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву, передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, що в силу вимог ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України не позбавляє суд права вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 29.01.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 між ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (продавець) та ПрАТ«Авдіївський коксохімічний завод» (покупець) укладено договір поставки №1428, відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити покупцю низько-летуче вугілля POCAHONTAS, країна походження США, а покупець прийняти та оплатити вказаний товар (далі - договір поставки).

04.08.2018 по залізничним накладним№№41013715, 40907842від вантажовідправника - ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестскервіс», на підставі договору поставки, на адресу ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» була здійснена поставка вугілля, перевізником - ПАТ "Українська залізниця".

Зазначений вантаж слідував зі станції Чорноморська (експ. для ТІС) Одеської залізниці на станцію Авдііївка Донецької залізниці де його було затримано, в результаті чого при проведенні комісійного переважування виявлено недостачу вугільної продукції по вагонам №55339287, №56970346, №54039417 загальною кількістю 6 400 кг.

04.08.2018 складено комерційний акт №482803/192 по відвантаженому вагону №55339287з вугіллям в кількості 69 550 кг згідно накладної №41013715, відповідно до якого маса вантажу нетто складає 66 350, що менше накладної на 3 200 кг. Згідно акту, вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені, течі вантажу немає; поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10 см, розрівняна, не маркована, плівкою проти видування не вкривалося; у вагоні ліворуч над 1 люком виїмка 150см*60см*30 см, ліворуч над 3-7 люками виїмка 650см*100см-150см*20см-30см. Отже, відповідно до вказаного комерційного акта, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній №41013715 складає 3 200 кг.

05.08.2018 складено комерційний акт №482803/193 по відвантаженому вагону №56970346 з вугіллям в кількості 70 900 кг згідно накладної №40907842, відповідно до якого маса вантажу нетто складає 69 400, що менше документа на 1 500 кг. Згідно акту, вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені, течі вантажу немає; поверхня вантажу на рівні бортів, укочена, не маркована, плівкою проти видування не вкривалося; у вагоні ліворуч над 1-3 люками виїмка 450см*200см*30 см. Отже, відповідно до вказаного комерційного акта, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній №40907842 складає 1 500 кг.

05.08.2018 складено комерційний акт №482803/194 по відвантаженому вагону №54039417з вугіллям в кількості 69 700 кг згідно накладної №40907842, відповідно до якого маса вантажу нетто складає 68 000, що менше документа на 1 700 кг. Згідно акту, вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені, течі вантажу немає; поверхня вантажу на рівні бортів, не рівномірна, не маркована, плівкою проти видування не вкривалося; у вагоні ліворуч над 4-7 люком виїмка 600см*150см*40см. Отже, відповідно до вказаного комерційного акта, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній №40907842 складає 1 700 кг.

Таким чином, нестача вугілля згідно комерційних актів №№482803/192, 482803/193, 482803/194 складає 6 400 кг, зменшення ваги вантажу згідно норм природної втрати складає 2% маси, зазначеному в перевізному документі, і згідно розрахунку позивача складає 4 200 кг.

Отже, кількість втраченого вантажу, з урахуванням норм природної втрати, складає 2 200 кг.

Ціна 1 тони вугілля за накладною №41013715, згідно рахунку-фактури №92155179, складає 5 834,26 грн без ПДВ, 7 001,00 грн з ПДВ. Ціна 1 тони вугілля за накладною №40907842, згідно рахунку-фактури № 92118668, складає 5 587,53 грн без ПДВ, 6 705,04 грн з ПДВ.

Таким чином, вартість втраченого вантажу по залізничній накладній №41013715 складає 12 672,01 грн з ПДВ, вартість втраченого вантажу по залізничній накладній №40907842 складає 2 614,96 грн з ПДВ. Разом 15 286,97 грн з ПДВ

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно частини 2 ст.924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК Україниобумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт недостачі вантажу у вагонах№55339287, №56970346, №54039417 за спірним перевезенням підтверджено комерційними актами№№482803/192, 482803/193, 482803/194.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як зазначено у залізничних накладних№№41013715, 40907842у графі "одержувач" значиться ПрАТ«Авдіївський коксохімічний завод».

Таким чином, право на пред'явлення залізниці претензії або позову про відшкодування суми недостачі належить позивачу.

Відповідно до ст.113Статуту залізниць України, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно розрахунку позивача, сума втраченого при перевезенні вантажу у вагонах№55339287, №56970346, №54039417 визначена позивачем із кількості втраченого під час транспортування по залізній дорозі вантажу, з урахуванням природної втрати вантажу під час перевезення, виходячи із собівартості однієї тони вугілля та складає 15 286,97 грн.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, наявність своєї вини у втраті вантажу позивача не спростував.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, обов'язковою умовою відшкодування збитків є порушення учасником господарських відносин власних господарських зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою для притягнення особи до господарсько-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність складу господарського правопорушення, який включає в себе: протиправну поведінку (дію чи бездіяльність особи); збитки, завдані такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вину особи, внаслідок протиправної поведінки якої було заподіяно збитки.

Всупереч ст.ст. 76, 77 ГПК України,ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., місто Авдіївка, ПРОЇЗД ІНДУСТРІАЛЬНИЙ, будинок 1, ) 15 286 (п'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 97 коп.- суму боргу, 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 05.02.2019р.