ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р.

м. Київ

Справа № 911/2305/18

Суддя Черногуз А.Ф., за участі секретаря Браги Л.К., розглянув в порядку загального позовного провадження

позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" (08627, Київська обл., Васильківський район, с. Діброва, вул. Центральна, буд. 46, )

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

про визнання кредиторських вимог із заборгованості за договорами б/н від 09.11.2017 та б/н від 21.11.2017,

за участю представників:

позивача: Бондаренко В.О. (дов. № 5078-К-О від 20.11.2018);

відповідача: не з'явились;

третя особа-1: не з'явились

третя особа-2: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 19.10.2018 Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" про визнання кредиторських вимог із заборгованості за договорами б/н від 09.11.2017 та б/н від 21.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.10.2018 вказану позовну заяву залишено без руху.

05.11.2018 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем, на виконання ухвали господарського суду Київської області від 30.10.2018, подано заяву б/н від 02.11.2018 про усунення недоліків позовної заяви. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Згідно ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Ухвалою від 14.11.2018 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 28.11.2018, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Крім того, разом із позовною заявою позивачем подано заяву від 19.10.2018 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Вказана заява судом врахована, всі судові засідання у справі проводились в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 28.11.2018 суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов до наступного судового засідання, оголосив перерву в підготовчому засіданні до 17.12.2018.

06.12.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла заява позивача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

17.12.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла заява позивача про закриття провадження в частині позовних вимог.

В судовому засіданні 17.12.2018 суд заслухав пояснення представника позивача, відповідач в судове засідання не з'явився, суд розглянув та задовольнив заяву позивача б/н від 04.12.2018 та залучив в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з підстав того, що рішення у даній справі може вплинути на їхні права та обов'язки, оскільки згідно договорів поруки №Р202613112 від 06.11.2018 та №POR899 від 15.11.2017, за якими вони є поручителями Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" (боржника), останні поручилися за виконання відповідачем зобов'язань, що виникають з договорів б/н від 09.11.2017 та б/н від 21.11.2017. Суд, розглянув заяву б/н від 13.12.2018 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, в якій позивач просить суд: закрити провадження у справі №911/2305/18 в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги, які випливають із договору б/н від 21.11.2017, у зв'язку з тим, що відповідачем сплачено заборгованість за договором б/н від 21.11.2017, у зв'язку з чим між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо визнання та включення кредиторських вимог банку до проміжного ліквідаційного балансу боржника, в частині зобов'язань, які виникли на підставі цього договору. Позивач подану заяву в судовому засіданні підтримав. Судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання та включення кредиторських вимог банку до проміжного ліквідаційного балансу боржника згідно кредитного договору б/н від 21.11.2017. Крім того, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.01.2019.

Тож, на розгляді господарського суду залишились позовні вимоги про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" за договором б/н від 09.11.2017, які утворились станом на 06.08.2018 в сумі 133394,59 грн, з яких: 130000,00 грн боргу за кредитом, 2730,00 грн боргу за відсотками, 650,00 грн боргу по комісії, 14,59 грн пені та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу. З позовної заяви вбачається, що в прохальній частині позовної заяви допущено описки щодо зазначення суми основного боргу, а саме 13000,00 грн замість 130000,00 грн., а також щодо зазначення суми заборгованості за відсотками, а саме 2730,24 грн замість 2730,00 грн. Враховуючи, що позивач в своїх поясненнях у судовому засіданні зазначив, що вказане є опискою, а також те, що у тексті позовної заяви та в розрахунку позивача зазначено вірну суму основного боргу - 130000,00 грн, та заборгованості за відсотками - 2730,00 грн, суд розглядає позовні вимоги з врахуванням вказаних описок.

Вимоги обґрунтовані наступним:

- 09.11.2017 відповідач шляхом підписання письмової заяви «Інформація за підприємством» приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування;

- відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 130000,00 грн заборгованості за кредитом, 2730,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитом та 650,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом. Крім того, позивачем у зв'язку із простроченням відповідачем основного зобов'язання нараховано відповідачу 14,59 грн пені за порушення строків сплати відсотків та комісії;

- з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо про те, що відповідач перебуває в стані припинення, у звзяку з чим позивач звернувся до останнього з з заявою від 08.08.2018 №/1, в якій просив розглянути кредиторські вимоги, зокрема, за договором б/н від 09.11.2017 та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу;

- відповідач залишив вказане звернення без відповіді та без задоволення. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні 14.01.2019 суд заслухав пояснення представника позивача, представник відповідача був присутній в якості вільного слухача, позаяк не має статусу адвоката, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 28.01.2019, представники третіх осіб в судове засідання не з'явились.

23.01.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача про проведення розгляду справи за відсутності його представника, серед іншого відповідач зазначив, що заборгованість по договору б/н від 21.11.2017 відсутня, існує лише заборгованість за договором б/н від 09.11.2017, інші позовні вимоги не визнав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 28.01.2019 суд заслухав пояснення представника позивача, він підтримав позовні вимоги, відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено та встановлено, що треті особи були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом. Вказаний факт підтверджується конвертом з ухвалою суду, що надсилалась на адресу третьої особи-1 та повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (вх. № 3006/19 від 28.01.2019) та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення третій особі-2 вх. № 1685/19 від 15.01.2019.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб'єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" шляхом підписання письмової заяви «Інформація за підприємством» приєдналось до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті відповідача: http://pb.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

Вказаними Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено:

3.2.1.1.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо;

3.2.1.1.3. Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди;

3.2.1.1.6. Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта;

3.2.1.1.11. За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 30 днів;

3.2.1.4.1.6. За сумами кредиту, отриманими з 01.04.2016 для клієнтів аграрного сектору економіки (основний вид економічної діяльності підприємства відповідає значенню з секції "А" Класифікатору видів економічної діяльності України і така відповідність підтверджена документарно) період використання кредиту з моменту виникнення дебетового сальдо до даті повного погашення дебетового сальдо не повинен перевищувати 270* днів. В випадках, коли повне погашення кредиту не було виконано протягом 270 днів з дати зікінчення періоду, в якому дебетове сальдо мало бути погашене, починаючи с 271-го* дня кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта по погашенню заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користання кредитом від суми залишку непогашенної заборгованості у розмірі зазначеному у п.3.2.1.4.1.2. та п.п.3.2.1.4.1.3;

3.2.1.4.1.2. За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21 (двадцять один) % річних для договорів забезпечених порукою, 34 (тридцять чотири) % річних для договорів незабезпечених порукою;

3.2.1.4.1.3. За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів* з дати закінчення періоду , в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31 -го* дня після дати закінчення періоду , в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 42% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою, 68 % річних для договорів незабезпечених порукою;

3.2.1.4.1.4. Під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня;

3.2.1.4.9. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати;

3.2.1.4.4. Клієнт сплачує Банку комісію за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг;

3.2.1.4.5. Клієнт сплачує Банку винагороду за користування кредитом згідно з а 3.2.1.4.4. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату зазначеної в даному пункті строку. Нарахування здійснюється в дату сплати;

Шляхом підписання письмової заяви «Інформація за підприємством» відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, що разом із заявою складають договір банківського обслуговування, що має ознаки кредитного договору, а відтак відносини, що з нього виникають регулюються положеннями ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 627, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Приписами ст.ст. 175, 173 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, шляхом здійснення платежів відповідача понад залишок його коштів на рахунку, що підтверджується випискою по рахунку № 2565, що міститься в матеріалах справи.

З банківської виписки вбачається, що відповідач протягом дії договору користувався наданим йому кредитним лімітом, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 130000,00 грн.

Отже, суд встановив, що відповідач неналежним чином виконував зобов'язання з повернення кредитних коштів, заборгованість якого складає 130000,00 грн. Вказаний факт, також не заперечувався представником відповідача в судовому засіданні та в заявах по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач в порушення умов договору банківського обслуговування на момент звернення позивача до суду свої зобов'язання щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом і оплати комісії за користування кредитом не виконав, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 130000,00 грн заборгованості за кредитом, 2730,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитом та 650,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки сума заборгованості відповідачем погашена не була, сума нарахованих відсотків та комісії відповідає фактичним обставинам справи та умовам договору, відповідачем доказів оплати заборгованості надано не було та факт її існування відповідачем не заперечується, суд встановив, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором б/н від 09.11.2017 в сумі 130000,00 грн заборгованості за кредитом, 2730,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитом та 650,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Крім того, позивачем у зв'язку із простроченням відповідачем основного зобов'язання нараховано відповідачу 14,59 грн пені за порушення строків сплати відсотків та комісії.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

3.2.1.5.1. При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним, а сума пені, що підлягає сплаті відповідачем за порушення строків сплати відсотків та комісії складає 14,59 грн.

Позивач зазначає, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо про те, що відповідач перебуває в стані припинення.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 08.08.2018 №/1, в якій просив розглянути кредиторські вимоги, зокрема, за договором б/н від 09.11.2017 та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край". Факт такого звернення підтверджується описом вкладення у цінний лист від 08.08.2018 та накладною № 450, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач залишив вказане звернення без відповідача та без задоволення. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За змістом ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідачем було встановлено строк заявлення кредиторами своїх вимог до 08.08.2018.

Оскільки позивач звернувся із заявою про розгляд кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу 08.08.2018, тобто у визначений строк, відповідач мав розглянути такі кредиторські вимоги не пізніше тридцяти днів з дня отримання такої вимоги. З витягу з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» вбачається, що вказане звернення отримано відповідачем 25.08.2018.

Водночас, відповідач в порушення вимог чинного законодавства, вказане звернення не розглянув, відповіді на останнє не надав.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Враховуючи що відповідачем в порушення вимог закону кредиторську вимогу позивача не розглянуто, відповіді на неї не надано, вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу не включено, доказів протилежного суду не надано, а також враховуючи, що судом перевірено та встановлено обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає вимогу позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" за договором б/н від 09.11.2017, які утворились станом на 06.08.2018 в сумі 133394,59 грн, з яких: 130000,00 грн боргу за кредитом, 2730,00 грн боргу за відсотками, 650,00 грн боргу по комісії, 14,59 грн пені та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" (08627, Київська обл., Васильківський район, с. Діброва, вул. Центральна, буд. 46, ) про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" (08627, Київська обл., Васильківський район, с. Діброва, вул. Центральна, буд. 46, ), в особі ліквідаційної комісії, визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) за договором б/н від 09.11.2017(Розділ 3.2.1. «Кредитний ліміт»), які утворились станом на 06.08.2018 в сумі 133394,59 грн., з яких: 130000,00 грн боргу за кредитом, 2730,00 грн боргу за відсотками, 650,00 грн боргу по комісії, 14,59 грн пені та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" (08627, Київська обл., Васильківський район, с. Діброва, вул. Центральна, буд. 46, ), в особі ліквідаційної комісії, визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) за договором б/н від 09.11.2017(Розділ 3.2.1. «Кредитний ліміт»), які утворились станом на 06.08.2018 в сумі 133394,59 грн, з яких: 130000,00 грн боргу за кредитом, 2730,00 грн боргу за відсотками, 650,00 грн боргу по комісії, 14,59 грн пені та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Грибний Край" (08627, Київська обл., Васильківський район, с. Діброва, вул. Центральна, буд. 46, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 1762,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.02.2018.

Суддя А.Ф. Черногуз