СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р. Справа № 922/2022/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача: Стойка О.В. Медуниця О.Є., Пушай В.І. Склярук С.І. Не з'явився; Янковська О.М. - за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Львівський державний завод "Лорта", м. Львів

на рішення господарського суду Харківської області
від25.10.2018р. (повний текст підписано 02.11.2018р.)
у справі № 922/2022/18 (суддя Жигалкін І.П.)
за позовом: до відповідача:Державного підприємства "Львівський державний завод "Лорта", м. Львів Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", м. Харків
прозобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н ОВ И В:

У липні 2018 року до господарського суду звернулось Державне підприємство "Львівський державний завод "Лорта" (далі - Позивач) до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (далі - Відповідач) про зобов'язання Відповідача оформити Протокол договірної ціни на виконання робіт 2 черги 3 етапу СЧ ДКР, шифр "Верба/1-СУОК" за Договором від 21.03.2016 р. № 51/5-ХКБМ в редакції Позивача на суму 606700,43 грн. в т.ч. ПДВ - 101116,74 грн. та про зобов'язатння Відповідача оформити Протокол договірної ціни на виконання робіт 2 черги 3 етапу СЧ ДКР, шифр "Верба/1-КСНТП" за договором від 21.03.2016 р. № 52/6-ХКБМ в редакції Позивача на суму 6116898,00 грн. в т.ч. ПДВ - 1019483,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.10.2018р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із прийнятим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати спірне рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог заявник скарги зазначив, що всупереч умовам укладених договорів, Відповідач не повідомив Позивача про погодження чи не погодження протоколів орієнтовних цін, а орієнтовна ціна є базовою для визначення вартості складової частини дослідно-конструкторської роботи на момент укладення договорів та досягнення домовленостей про договірну ціну.

Також, зазначав, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.181 Господарського кодексу України та помилково ототожнено протокол розбіжностей до договорів та протокол погодження договірної ціни.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, зазначав, що враховуючи відсутність передання розбіжностей до протоколів погодження договірної ціни з боку Позивача, розмір договірної ціни вважається прийнятим в редакції, запропонованій Відповідачем, яку перевірено та погоджено з замовником, а тому суд першої інстанції вірно застосував норми ст. 181 Господарського кодексу України до спірних правовідносин сторін.

Позивач в судове засідання 04.02.2019р. не з'явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. У попередньому судовому засіданні 30.01.2019р. підтримував доводи апеляційної скарги, надавав пояснення, аналогійні викладеним в скарзі.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає залишенню без змін за мотивами, викладеними в постанові, із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи, встановлені обставини укладення між сторонами наступних Договорів:

- договору № 51/5-ХКБМ на виконання складової частини дослідно-конструкторської роботи "Верба/1-СУОК" від 21.03.2016 р., за умовами якого Позивач зобов'язався виконати та здати Відповідачу, а Відповідач - прийняти та оплатити на умовах, визначених в договорі, проведення робіт СЧ ДКР "Верба/1 -СУОК", зокрема, виготовити дослідні зразки системи управління вогнем і командування і проведення попередніх випробувань (далі - Договір - 1). Орієнтовна вартість робіт в цілому по етапу 3 СЧ ДКР "Верба/1-КСНТП" на суму 8406629,23 грн. (п. 18 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 23.11.2016);

- договору № 52/6-ХКБМ на виконання складової частини дослідно-конструкторської роботи "Верба/1-КСНТП" від 21.03.2016р., за умовами якого Позивач зобов'язався виконати та здати Відповідачу, а Відповідач - прийняти та оплатити на умовах, визначених в договорі, проведення робіт СЧ ДКР "Верба/1-КСНТП", зокрема виготовити дослідні зразки комплексованої системи навігаційно-топогеодезичної прив'язки і провести попередні випробування (далі - Договір - 2). Орієнтовна вартість робіт в цілому по етапу 3 СЧ ДКР "Верба/1-КСНТП" на суму 2869535,09 грн.(п. 18 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 23.11.2016) ;

-виконання Позивачем та прийняття Відповідачем передбачених договорами робіт та науково-технічної продукції, про що свідчать акти від 28.12.2017 р. приймання черги 2 етапу 3 та етапу 3 в цілому СЧ ДКР "Верба/1-СУОК" та черги 2 етапу 3 та етапу 3 в цілому СЧ ДКР "Верба/1-КСНТП" за Договором -1 та Договром-2, затверджені головним конструктором Замовника 28.12.2017 р.

-направлення Позивачем листів начальнику Головного представництва замовника № 4762 (далі - ГПЗ №4762) на погодження РКМ орієнтовної ціни на виконання робіт СЧ ДКР шифр "Верба/1-КСНТП" та "Верба/1-СУОК";

-оформлення 15.06.2017 р. ГПЗ № 4762 висновку № 1695 щодо визначення рівня орієнтовної ціни на етап 3 черга 2 СЧ ДКР шифр "Верба/1-СУОК", згідно якого ціна на етап 3 черга 2 визначена на рівні 751434,16 грн. та висновку № 1696 щодо визначення рівня орієнтовної ціни на етап 3 черга 2 СЧ ДКР шифр "Верба/1-КСНТП" з визначенням ціни на етап 3 черга 2 на рівні 6273976,71 грн., які Висновки № 1695 та № 1696 від 15.06.2017 р. з РКМ та протоколами погодження орієнтовних цін ГПЗ № 4762 направило на адресу ПЗ № 85 Відповідача для погодження.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на невиконання Відповідачем зобов'язань, передбачених п.п. 20, 21, 22, 41 Договорів в частині затримки перегляду комплектів РКМ та узгодження орієнтовних та договірних цін робіт по СЧ ДКР "Верба/1-КСНТП" та "Верба/1-СУОК" етапу 3 другої черги без урахування фактичних витрат позивача, які підтверджені висновками ГПЗ № 4762.

Відповідач у суді першої інстанції заперечував проти задоволення позовних вимог зазначаючи, що перегляд уточнення орієнтовної ціни за спірними договорами суперечить домовленостям, узгодженими сторонами, оскільки протоколи погодження нової орієнтовної ціни 2 черги 3 етапу Відповідачу не надсилались, спільне рішення щодо її розміру між сторонами не оформлювалось, а в матеріалах справи відсутні докази надсилання протоколів погодження орієнтованих цін Відповідачу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 181 Господарського кодексу України, дійшов висновку про порушення Позивачем 20-ти денного строку на передання розбіжностей до протоколів погодження договірної ціни, зазначивши, що розмір договірної ціни вважається прийнятим в редакції запропонованої ДП "ХКБМ", який перевірено та погоджено представництвом замовника.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог вірним, проте за мотивами, викладеними в даній постанові, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи із змісту вищенаведених норм законодавства, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права, інтересу; порушення, невизнання або оспорювання такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту. При цьому, відсутність або недоведеність будь-якої з зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом зобов'язання Відповідача виконати передбачений п.п. 20,21,22,41 обох Договорів обов'язок по оформленню Протоколів договірної ціни на виконання робіт 2 черги 3 етапу в редакції Позивача : на суму 606700,43 грн. в т.ч. ПДВ - 101116,74 грн. та на суму 6116898,00 грн. в т.ч. ПДВ - 1019483,00 грн. відповідно за обома Договорами.

Відповідач проти належності такого обов'язку заперечував.

Так, пунктами 20, 22 Договорів передбачено, що виконані роботи за договорами оплачуються Відповідачем за договірною ціною, встановленою і узгодженою виконавцем і замовником шляхом підписання "Протоколу погодження договірної ціни", яка відповідає обґрунтованим фактичним витратам, понесеним Позивачем з урахуванням встановленого контрактом рівня прибутку.

Пунктом 21 Договорів визначено, що в обгрунтованих випадках орієнтовна ціна робіт підлягає уточненню (перегляду) за результатами аналізу виконання СЧ ДКР, при цьому перегляд орієнтовної ціни робіт здійснюється не пізніше місячного терміну до закінчення робіт на підставі письмового звернення однієї із сторін шляхом підписання "Протоколу погодження орієнтовної ціни" на виконані роботи.

Протоколи узгодження орієнтовної та договірної ціни підлягають узгодженню з замовником на підставі висновку ГПЗ №4762 (пункт 41 Договорів).

Отже наведеними пунктами Договорів дійсно передбачено узгодження договірної ціни, однак таке узгодження відбувається не при укладенні Договорів, а в процесі їх виконання, оскільки зазначена ціна включає понесені витрати виконавця, які визначаються після фактичного виконання робіт.

Встановлено, що на момент звернення Позивача з позовом до суду зазначені роботи за Договорами були ним виконані, Позивач вимагав від Відповідача узгодження визначеної ним вартості виконаних робіт (договірної ціни) з урахуванням понесених фактичних витрат, але в межах орієнтовної ціни, проте Відповідач відмовився від відповідного погодження, наполягаючи на невідповідності такої ціни висновку ГПЗ №4762, що й стало причиною спору в межах даної справи.

Отже є помилковим висновок суду першої інстанції, що даний спір є переддоговірним та спірні правовідносини сторін мають бути врегульовані ст.181 ГК України в частині визначеного порядку узгодження договірної ціни, оскільки даний спір є майновим, а право, яке Позивач просить захистити, стосується права на грошові кошти в обсязі, зазначеному ним в протоколі, узгодити зміст якого він вимагає від Відповідача.

Проте, звертаючись до суду з даним позовом, Позивачем не заявлено вимоги майнового характеру.

Разом з тим, за умовами договорів протокол погодження договірної ціни оформлюється за погодженням шляхом його підписання сторонами, тобто у разі досягнення спільної згоди, а покладання такого обов'язку як оформлення спірного протоколу - вимогами Договорів не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.74, ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності протиправної поведінки Відповідача в частині не виконання зобов'язань Договорів в межах позовних вимог, судова колегія вважає відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір, припустився порушень щодо застосування до спірних правовідносин положень ст.181 Господарського кодексу України вважаючи, що Позивачем допущено порушення 20-ти денного строку для направлення на адресу Відповідача протоколу розбіжностей щодо погодження орієнтовної ціни, оскільки даний спір виник вже в процесі виконання Договорів, а не при їх укладенні.

Проте, такі висновки суду не вплинули на результат розгляду справи, оскільки по перше, прямого обов'язку Відповідача оформити Протокол договірної ціни та саме в редакції, що запропоновано лише Позивачем - не встановлено умовами Договорів, зміст такого Протоколу в частині розміру ціни має бути узгоджений обома сторонами, а по друге - Позивач фактично вимагає встановити в судовому порядку право на отримання грошових коштів за Договорами в певному розмірі -тобто захистити майнове право, позов про яке ним не заявлено.

Отже заявлені в межах даної справи позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню, висновок суду першої інстанції є вірним, проте за мотивами, викладеними в даній постанові.

Оскільки судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин норми, які регулюють переддоговірні спори, однак правильно викладено резолютивну частину про відмову в позові, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати повноваження, передбачені частиною 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України та змінити мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення, виклавши її в редакції даної постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Львівський державний завод "Лорта", м. Львів на рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2018 року у справі № 922/2022/18 залишити без змін.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2018 року у справі № 922/2022/18 змінити, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Львівський державний завод "Лорта", м. Львів.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 11.02.2019р.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя В.І. Пушай