ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5465/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю. розглянув спір

за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан", с. Новов'язівське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 107 201,24 грн.

Представники:

від позивача: Коворотний М.А., дов. № 1 від 08.01.19 р., представник;

від відповідача: Кучеренко А.М., ордер № 2019/000016 від 15.01.19 р., адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Златобанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 86 649,44 грн., що складають суму заборгованості за процентами за період з 10.05.2012 р. по 01.02.2015 р. за кредитним договором № 99/12-KL від 10.05.2012 р.; 15 551,80 грн. - пені за період з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р.; 5 000,00 грн. - штрафу у відповідності до пункту 4.3. спірного договору.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача та посилається на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 р. у справі № 198/492/15 частково були задоволені вимоги ПАТ «Златобанк» до ТОВ «Лан», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 99/12-KL від 10.05.2012 р.

Таким чином, з огляду на наявність рішення суду щодо вирішення даного спору, відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача у даній справі.

14.01.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 р. у справі № 198/492/15 не виконано, оскільки Національним банком України відкликано банківську ліцензію, а тому погашення заборгованості за спірним кредитним договором у спосіб визначений в рішенні суду, а саме: шляхом договірного списання, не відбулось.

Крім того, позивач повідомляє, що 15.11.2018 р. звернувся до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про роз'яснення рішення суду, проте, станом на 10.01.2019 р. вказана заява апеляційним судом не розглянута.

Ухвалою від 11.12.2018 р. господарським судом відкрито провадження у справі № 904/5465/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено її для розгляду спору по суті на 26.12.2018 р.

Ухвалою від 26.12.2018 р. господарським судом відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до 21.01.2019 р.

02.01.2019 р. від Публічного акціонерного товариства "Златобанк" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, яке призначено на 26.12.2018 р., та в судових засіданнях при подальшому розгляді справи, в режимі відеоконференції в Дніпровському районному суді м. Києва, Київському апеляційному адміністративному суді, Деснянському районному суді м. Києва.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 р. клопотання ПАТ «Златобанк» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду.

Ухвалою від 21.01.2019 р. господарським судом оголошено перерву в судовому засіданні до 05.02.2019 р.

04.02.2019 р. від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого господарським судом відмовлено.

05.02.2019 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2015 р. Юр'ївським районним судом Дніпропетровської області розглянуто спір у справі № 198/492/15 за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про визнання кредитного договору та договорів поруки припиненими.

За результатами розгляду вказаного вище спору Юр'ївським районним судом Дніпропетровської області прийнято рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовлено та задоволено зустрічний позов у повному обсязі.

10.02.2016 р. апеляційним судом Дніпропетровської області рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області у справі № 198/492/15 скасовано, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та присуджено до солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» і ОСОБА_3, та солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» і ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк» заборгованість за кредитним договором № 99/12-KL від 10 травня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» загальну заборгованість у розмірі 106 683,26 грн.

Крім того, вказаним вище рішенням у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про визнання кредитного договору та договорів поруки припиненими відмовлено.

Так, вказаним рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 р. встановлено факт укладення Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» кредитного договору № 99/12-KL від 10.05.2012 р., за умовами якого (з урахуванням всіх змін та додаткових угод до кредитного договору) банком було надано позичальнику - ТОВ "Лан" кредит з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 12 500 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23% річних, з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 02.03.2015 р. включно, а також встановлено факт неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо сплати процентів та пені за спірним договоором, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованості за кредитним договором в сумі 106 683,26 грн., яка складається з: 86 649,44 грн. - заборгованості за процентами за період з 10.05.2015 р. по 11.02.2015 р.; 20 033,83 грн. - заборгованість по сплаті пені за період з 03.03.2015 р. по 21.07.2015 р.

Крім того, вказаним рішенням розглянуто позовні вимоги щодо стягнення штрафу за неналежне виконання зобов'язань у розмірі 5 000,00 грн., у задоволенні яких позивачу відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вже зазначено вище, вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості за процентами в сумі 86 649,44 грн. за період з 10.05.2012 р. по 01.02.2015 р. та 5 000,00 грн. - штрафу за кредитним договором № 99/12-KL від 10.05.2012 р. були предметом розгляду у справі № 198/492/15, в якій апеляційним судом Дніпропетровської області постановлено судове рішення, що набрало законної сили 10.02.2016 р. (а.с. 49-54).

З огляду на викладене, господарський суд вважає необхідним закрити провадження у справі щодо стягнення заборгованості за процентами в сумі 86 649,44 грн. та штрафу в сумі 5 000,00 грн.

Обґрунтовуючи можливість повторного пред'явлення позову відносно тих самих вимог, позивач зазначає, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 р. у справі № 198/492/15 не виконано, погашення заборгованості за кредитним договором шляхом договірного списання 106 683,26 грн. згідно із договором застави майнових прав від 03.03.2014 р. не відбулось, оскільки існує прямо законодавча заборона здійснювати договірне списання коштів з рахунку.

Вказані позивачем обгрунтування не заслуговують на увагу з огляду на те, що вони, в порушення статті 4 ГПК України, містять посилання не на порушене право чи законний інтерес особи, яка звертається до суду, а вказують на неможливість виконання рішення у спосіб, визначений в ньому, яке було прийнято, для відновлення порушеного права.

Обставини, викладені позивачем у позові, щодо неможливості виконати рішення суду щодо стягнення річних за період з 10.05.2012 р. по 01.02.2015 р. регулюються в тому числі процесуальними нормами, пов'язаними з виконанням рішень.

Госпосподарський суд звертає увагу на те, що частинами 3, 4 статті 231 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відносно вимог щодо стягнення з ТОВ "Лан" пені за загальний період з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р. в сумі 15 551,80 грн. слід зазначити наступне.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В пункті 4.1. Договору сторони встановили відповідальність за несвоєчасне повне чи часткове повернення Кредитних коштів та/або несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату Процентів у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого Кредиту та/або несплачених Процентів.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГПК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, законодавством передбачено право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов'язання.

Зважаючи на те, що умови спірного договору, не містять посилань на інші строки нарахування пені, нарахування штрафних санкцій, в даному випадку повинно бути припинено через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається із наданого розрахунку, погашення процентів відбулося 02.05.2015 р., з огляду на що вимоги позивача щодо стягнення пені за загальний період з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р. в сумі 15 551,80 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 73, 74, 75, 129, п. 3 ч. 1. ст. 231, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" щодо стягнення заборгованості за процентами в сумі 86 649,44 грн. та штрафу в сумі 5 000,00 грн. - закрити.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 11.02.2019 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко