УХВАЛА

м. Київ

31.01.2019Справа № 4/662
За заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо"

про заміну сторони (боржника) у виконавчому документі

За позовомПублічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"
до Приватного підприємства "Валмар" Товариства з обмежено відповідальністю "Домашній Птах"
про стягнення 9 931 731,57 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача (заявник) - Звєрєва О.В. за дов.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - не з'явився.

від Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви - Дворцов В.І. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" (надалі також - позивач, заявник) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Валмар" (надалі також - відповідач-1) та Товариства з обмежено відповідальністю "Домашній Птах" (надалі також - відповідач-2) суми непогашеного кредиту в розмірі 7 600 000,00 грн., заборгованості по сплаті процентів в розмірі 1937481,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 124779,80 грн., пені за несвоєчасне та неналежне виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 269 470,51 грн. за Кредитним договором №11-2008 від 24.03.2008 та Іпотечного договору від 15.07.2008.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2009 позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 7600000,00 грн. наданого кредиту, 1937 481,26 грн. коштів за користування Кредитом, 124 779,80 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 269 470,51 грн. пені за непогашені в строк відсотки за кредитом, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вирішено погашення заборгованості здійснити шляхом звернення стягнення на:

- майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О.І. 15 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 811, а саме, нерухомого майна загальною площею 21449,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

- майно згідно договору застави №11-2008/1 від 27.03.2008 року між Публічним акціонерного товариства "Банк Камбіо" та Приватним підприємством "Валмар" розташованого за адресою: Київська область, Макарівський район, м. Калинівка.

02.02.2010 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2009, яке набрало законної сили 02.02.2010 видано наказ.

18.11.2013 до суду звертався позивач (надалі також - стягувач) з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ "Домашній птах" на Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

Ухвалою суду від 10.04.2014 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №4/663 було відмовлено.

Київський апеляційний господарський суд ухвалою від 01.07.2014 припинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі №4/662.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2014 ухвалу Київського апеляційного господарського суду ухвалою від 01.07.2014 було скасовано, а справу передано до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі №4/662 було залишено без змін.

Постановою від 05.03.2015 Вищим господарським судом України скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі №4/662 та передано заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 21.04.2015 в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/662 відмовлено.

В подальшому, 15.11.2018 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" звернулася до Господарського суду Київської області про заміну сторони (боржника) у виконавчому документі.

20.11.2018 Господарський суд Київської області надіслав на адресу Господарського суду міста Києва заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо", як помилково надіслану до Господарського суду Київської області.

Заявник в заяві посилається на те, що внаслідок укладання договорів купівлі-продажу від 16.10.2012 та 10.07.2013 відбулась заміна сторони у зобов'язанні за іпотечним договором (іпотекодавця) з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМАШНІЙ ПТАХ» спочатку на ОСОБА_5 а потім з ОСОБА_5 на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

Ухвалою суду від 23.11.2018 розгляд заяви призначено на 06.12.2018.

Ухвалою суду від 06.12.2018 розгляд заяви відкладено на 15.01.2019.

14.01.2019 через загальний відділ діловодства суду від Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви подано клопотання про залишення заяви про заміну боржника у виконавчому документі без розгляду на підставі ч.3 ст. 43 ГПК України, зважаючи на те, що аналогічна заява у цій самій справі з цих самих підстав вже подавалась позивачем і була розглянута Господарським судом міста Києва, про що була винесена ухвала суду від 21.04.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015.

Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Судом не встановлено факту зловживання заявником процесуальними правами, у зв'язку з чим підстав застосовувати ч.3 ст. 43 ГПК України не має, враховуючи це суд відмовив Свято-Николо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви у задоволенні клопотання про залишення заяви без розгляду на підставі ч.3 ст. 43 ГПК України.

Також, 14.01.2019 через відділ діловодства суду Свято-Николо-Тихвінським жіночим монастирем Київської єпархії Української православної церкви було подано заперечення проти заяви про заміну боржника у виконавчому документі, обґрунтовуючи тим, що подана заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 досліджені наведені у заяві обставини, яка набрала законної сили, тому Позивач фактично намагається повторно розглянути встановлені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року обставини, що порушить принцип обов'язковості судових рішень та вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

стосовно посилань заявника на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 року по справі № 810/2194/14, Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви наголосив, що цю постанову було скасовано Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 року;

посилання заявника на постанову Касаційного господарського суду від 24.01.2018 року по справі № 911/462/17 є також безпідставним, оскільки вказаною постановою не було, і не могло бути, встановлено жодних обставин справи, а лише було зафіксовано окремі процесуальні порушення, що обумовили повернення справи на новий розгляд. За таких умов, постанова Касаційного господарського суду від 24.01.2018 року по справі №911/462/17 не може бути врахована під час розгляду даної справи;

будь-які правові підстави для заміни боржника у даних правовідносинах відсутні. Більше того, навіть в разі здійснення такої заміни, наказ не підлягатиме виконанню, оскільки Монастир не є власником зазначеного в Наказі майна, а, відповідно до статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель у відносинах з майновим поручителем не має права на задоволення своїх вимог інакше як за рахунок, і в межах вартості, предмета іпотеки;

заявником не надано доказів існування виконавчого провадження, в межах якого необхідно було б здійснити заміну боржника на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської Єпархії Української Православної Церкви.

30.01.2019 через загальний відділ діловодства суду від заявника надійшло пояснення до заяви про заміну боржника в виконавчому документі, згідно яких заявник просив суд задовольнити заяву, враховуючи наступне:

- в результаті укладання договору купівлі-продажу іпотечного майна між ОСОБА_5 та Монастирем, Монастир став власником іпотечного майна, адже на момент укладання договору купівлі-продажу існувала іпотека на підставі іпотечного договору від 15.07.2008 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року по справі № 810/2194/14 (яка набрала сили згідно Ухвали Вищого адміністративного суду від 04 червня 2015 р.) встановлено, що внаслідок укладання договорів купівлі-продажу від 16.10.2012р. та 10.07.2013р. відбулась заміна сторони у зобов'язанні за іпотечним договором (іпотекодавця) з товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМАШНІЙ ПТАХ» спочатку на ОСОБА_5 а потім з ОСОБА_5 на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

- 24 січня 2018 року постановою Верховного суду у складі Вищого господарського суду у справі № 911/462/17 встановлено, що з 2010 року рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2009р. у справі № 4/662 не виконано, оскільки під час виконавчого провадження іпотекодавець ТОВ "Домашній птах" відчужив предмет іпотеки ОСОБА_5, яка в подальшому відчужила його Свято-Николо-Тихвінському жіночому монастирю. Касаційна інстанція констатувала, що у даному випадку скасоване судове рішення про визнання договору іпотеки недійсним не породило жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Також, 30.01.2019 заявник подав заперечення на клопотання про залишення заяви про заміну боржника у виконавчому документі без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 відкладено розгляд справи 31.01.2019.

Розглянувши подану заяву про заміну боржника у виконавчу документі, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.11.2010 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження ВП №22515445 з виконання наказу суду №4/662 про стягнення з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 7 600 000 (сім мільйонів шістсот тисяч) грн. 00 коп. наданого кредиту, 1 937 481 (один мільйон дев'ятсот тридцять сім тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 26 коп. коштів за користування Кредитом, 124 779 (сто двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят дев'ять) грн. 80 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 269 470 (двісті шістдесят дев'ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 51 коп. пені за непогашені в строк відсотки за кредитом, 25 500 грн. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Визначено, що погашення заборгованості здійснити шляхом звернення стягнення на майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О.І. 15 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 811, а саме, нерухомого майна загальною площею 21449,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

02.12.2010 в рамках виконавчого провадження №ВП22515445 здійснено опис та арешт майнового комплексу ТОВ "Домашній птах".

03.04.2012 постановою державного виконавця управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області виконавче провадження №ВП22515445 було зупинено.

12.04.2012 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №35/444 визнано недійсним Іпотечний договір (договір майнової поруки) від 15.07.2008р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо") посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О.І. та зареєстрований в реєстрі за №811 з моменту його укладення.

19.09.2012 Київський апеляційний господарський суд своєю постановою у справі №35/444 залишив в силі рішення суду першої інстанції від 12.04.2011 по справі №35/444.

15.10.2012 постановою державного виконавця виконавчого провадження ВП №22515445 було закінчено, а арешт з майна боржника ТОВ "Домашній птах" був знятий.

16.10.2012 ТОВ "Домашній птах" як продавець та ОСОБА_5 як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. за реєстровим №998, відповідно до якого ОСОБА_5 придбала у власність будівлі майнового комплексу, загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Отже, станом на 16.10.2012 в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ "Домашній птах" як продавець та ОСОБА_5, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

03.12.2012 Господарський суд міста Києва ухвалою по справі №4/662 скасував постанову від 15.10.2012 щодо припинення виконавчого провадження №ВП 22515445.

У вказаній ухвалі суду від 03.12.2012 суд виходив з того, що при встановленому факті недійсності іпотечного договору, примусове виконання судового рішення прийнятого у справі 4/662 в частині погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна унеможливлено, у зв'язку з чим відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно в межах виконавчого провадження, оскільки предмет іпотеки належить особі, яка не може вважатись боржником перед банком. Судове рішення у справі 35/444, яким визнано недійсним іпотечний договір є обов'язковим на всій території України, що відповідно унеможливлює вчинення примусових дій по виконанню іншого судового рішення 4/662, зокрема в частині погашення боргу за рахунок іпотечного майна згідно договору, який недійсний, до закінчення перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Враховуючи, що судове рішення у справі 4/662, яке виконується в примусовому порядку згідно наказу суду від 02.02.2010 (тобто на підставі якого видано виконавчий документ), зокрема, і в частині погашення боргу за рахунок іпотечного майна належного ТОВ "Домашній птах", на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови від 15.10.2012, не скасоване, підстави для закінчення виконавчого провадження згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону відсутні.

20.12.2012 ВПВР УДВС ГУ юстиції у Київській області виконавче провадження ВП № 22515445 по виконанню наказу №4/662 було відновлено.

18.06.2013 Вищий господарський суд України постановою у справі №35/444 скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції та направив справу на новий розгляд.

10.07.2013 ОСОБА_5 як продавець та Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим №970, відповідно до якого Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви придбала у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

10.07.2013 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., діючи як державний реєстратор, зареєстрував за Свято-Ніколо-Тихвінським жіночим монастирем Київської єпархії Української православної церкви право власності на будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 Нотаріус при посвідченні даного правочину керувався Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012, зокрема відповідно до п.1.14 Глави 2 Розділу II цього Порядку у разі наявності будь-яких заборон правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, нотаріус посвідчив би лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Однак таких обтяжень не існувало.

05.09.2013 за наслідками нового розгляду Господарським судом міста Києва винесено рішення по справі №35/444, яким відмовлено в позові ТОВ "Домашній птах" про визнання іпотечного договору недійсним.

06.11.2013 державний реєстратор реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Нацевич Л.В. своїм рішенням зареєструвала запис про іпотеку на майновий комплекс загальною площею 21 449,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, що належить Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви, зазначивши останнього в якості заставодавця.

27.01.2014 Київський апеляційний господарський суд своєю постановою у справі №35/444 залишив в силі рішення суду першої інстанції від 05.09.2013 по справі №35/444 про відмову в позові ТОВ "Домашній птах" про визнання іпотечного договору недійсним.

Як встановлено судом та зазначено раніше, станом на 16.10.2012 в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ "Домашній птах" як продавець та ОСОБА_5, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України сторонами договору купівлі-продажу виступають продавець та покупець

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Кредитором у справі №4/662 є ПАТ "Банк Камбіо", боржниками є: ПП "Валмар", ТОВ "Домашній птах".

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України

За приписами ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Отже, з наведеного у сукупності полягає, що судове рішення у будь-якому випадку повинно бути виконано з метою завершення процедури судового захисту прав особи, на користь якої останнє прийнято, як виконання правозахисної функції держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права.

Жодних правонаступників боржника (відповідача-2) у справі судом не встановлено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Наказом визначено, що Боржниками є Приватне підприємство "Валмар" (01201, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7, кв. 69, код: 33151153); Товариство з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" (09200, Київська обл., Кагарлицький район, с. Стави, вул. Леніна, 106, код: 33451075).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З даних, що зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що боржники по справі зареєстровані належним чином, в установленому законом порядку.

Жодних правонаступників прав та обов'язків боржників судом не встановлено. Вибуття із сторін виконавчого провадження не відбулось.

При цьому судом враховано, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у позові ПАТ "Банк "Камбіо" до ТОВ "Домашній птах", ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного між ТОВ "Домашній птах" як продавець та ОСОБА_5, як покупець, відмовлено повністю.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.05.2013 вказане рішення залишене без змін.

Відтак, вказаний правочин є дійсним, станом на момент укладення спірного правочину права Банку не були порушені.

Судами досліджено, що ані поручитель (відповідач-2), ані боржник свій обов'язок у повному обсязі не виконали, а відтак останні залишаються зобов'язаними особами перед Банком.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Посилання позивача на заміну боржника у зобов'язанні, судом не приймаються до уваги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Згідно ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, відповідно до положень якої правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Враховуючи викладене, станом на 16.10.2012 в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ "Домашній птах" як продавець та ОСОБА_5, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

Відтак, 10.07.2013 укладаючи договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим №970, між ОСОБА_5 та Свято-Ніколо-Тихвінським жіночім монастирем Київської єпархії Української православної церкви, відповідно до якого Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви придбав у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

А отже, Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви став належним власником вищевказаного майна, що перебувало у власності ОСОБА_5 без обтяження його іпотекою.

Окрім того, у відповідно до Порядку, у разі наявності будь-яких заборон, правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, нотаріус посвідчив би лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача, однак Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви не надавав згоди на переведення боргу.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Посилаючись на ст. 23 Закону України "Про іпотеку" заявником не доведено суду (за відсутності поданих доказів), того, що дії ТОВ "Домашній птах", ОСОБА_5, Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря були незаконними, а надані документи не підтверджують порушення прав іпотекодержателя при відчудженні майна.

Також, судом взято до уваги, що доводи Позивача про набуття Свято-Николо-Тихвінським жіночим монастирем Київської Єпархії Української Православної Церкви статусу боржника у виконавчому провадженні на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку» були викладені у заяві про заміну сторони (відповідача) та боржника у виконавчому провадженні поданій до господарського суду 18.11.2013 року та вказаним доводам надана оцінка судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року по справі № 4/662, залишеній без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 року. Вказаною ухвалою Господарського суду від 21.04.2015 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Банк Камбіо» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/662 за безпідставністю.

Посилання заявника на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 року по справі № 810/2194/14 (якою на переконання заявника встановлено факт заміни сторони у зобов'язанні), судом не береться до уваги, оскільки дану постанову (Київського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 року по справі № 810/2194/14) було скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 року, а отже вказана постанова не набрала законної сили.

Щодо посилання заявника на постанову Касаційного господарського суду від 24.01.2018 року по справі № 911/462/17, суд вказує наступне.

Так, Касаційним господарським судом від 24.01.2018 року по справі № 911/462/17 переглядалось рішення та постанова апеляційної інстанції за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської Єпархії Української Православної Церкви треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Приватне підприємство "Валмар", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В даній справі №911/462/17 ПАТ "Банк Камбіо" звернулося до господарського суду із позовом до Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної церкви, в якому просило суд в рахунок часткового погашення заборгованості ПП "Валмар" за кредитним договором №11-2008 від 24.03.2008р. в розмірі 9 742 947, 39 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки загальною площею 11 422, 7 кв.м., що належить Свято-Николо-Тихвінському жіночому монастирю Київської Єпархії Української Православної Церкви, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою вартістю, що буде визначена в рамках виконавчого провадження.

У постанові Касаційного господарського суду від 24.01.2018 суд скасував рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №911/462/17, а справу №911/462/17 направив на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Частинами 1,2 статті 300 ГПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, виходячи з положень статей 308, 310 ГПК України, в разі, якщо вирішення справи виходить за встановлені статтею 300 ГПК України межі перегляду, суд касаційної інстанції направляє справу на новий розгляд без вирішення її по суті і встановлення фактичних обставин справи.

Постановою Касаційного господарського суду від 24.01.2018 року по справі №911/462/17 направлено справу на новий розгляд з метою встановлення фактичних обставин справи, тому посилання заявника, на вказану постанову касаційного господарського суду, якою встановлені фактичні обставини справи є необґрунтованим.

Також, судом в'язко до уваги, що Заявником не було надано жодних доказів того, що Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської Єпархії Української Православної Церкви наразі володіє майном, що було предметом розгляду даної справи та зазначене у Наказі від 21.01.2014 року №4/662.

Враховуючи викладені обставини, суду не доведено наявності підстав для заміни боржника у виконавчому документі (наказі Господарського суду міста Києва від 21.01.2014 №4/662) в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О.І. 15 липня 2018 року та реєстрованого в реєстрі за №811, замінивши ТОВ «Домашній птах» на Свято-Тихвінський жіночий монастирь Київської єпархії Української православної церкви.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Комбіо" про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №4/663 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена відповідно до ст. 255 Господарського процесуального кодексу України в порядку та строки визначені в ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко