ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2019 Справа № 905/2176/18

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» (85103, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Олекси Тихого, будинок №3; код ЄДРПОУ - 36893728)

до приватного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» (85001, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Київська, будинок №1; код ЄДРПОУ - 05508186)

про стягнення 974 614,40 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» про стягнення 974 614,40 гривень.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.12.2018 відкрито провадження у справі №905/2176/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27.12.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.12.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 28.01.2019.

Відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

21 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ТЄТЗ-Інвест» яке змінило назву відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру від 28.02.18 № на Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» (надалі-Позивач) та приватним акціонерним товариством «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» (надалі-Відповідач) було укладено договір №1802-К2 ( надалі - Договір).

Згідно пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором, Постачальник зобовязався поставити у власність Покупця продукцію чи/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (надалі-Продукція), в асортименті, кількості, в строки, по ціні і з якісними характеристикам, узгодженими Сторонами в даному Договорі і Специфікаціях, які є невідємними частинами до даного Договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що Покупець зобовязався прийняти і оплатити поставлену в його власність Продукцію у відповідності до умов даного Договору.

Відповідно до пункту 2.1 якість і комплектність кожного виду поставленої Продукції має відповідати нормам, стандартам якісних показників і технічним вимогам, встановленими діючими нормативними актами України і умовами даного Договору. Продукція, що поставляється за даним Договором, повинна бути новою, якщо інше не передбачено в Специфікаціях до даного Договору.

Пунктом 4.1 визначено, що поставка Продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по ціні, з якісними характеристиками і в строки, узгоджені Сторонами в Специфікаціях до даного Договору.

Умови поставки Продукції - DDP, згідно «Інкотермс-2010», з урахуванням умов і застережень, які містяться в даному Договорі чи/або відповідних Специфікаціях до Договору (п.4.2. договору).

Узгоджене місце призначення поставки вказуються Сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору. Постачальник несе витрати, повязані з поставкою Продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки.

Пунктом 2 Специфікації зазначено що, умови поставки, та місце призначення поставки: DDP(IHKOTEPMC 2010) вулиця Терновська, 5, місто Павлоград, Дніпропетровської області, склад ПАТ «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу».

Загальна суму Договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, та є невідємною частиною даного Договору (п.5.1 договору).

Ціни на поставлену Постачальником Продукцію визначається Сторонами в відповідних Специфікаціях до Договору(п.5.2 договору).

Відповідно пункту 8.1 даний Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріпляються печатками Сторін. Сторони прийшли згоди, що в випадку належного виконання обома Сторонами своїх обовязків, строк дії Договору установлюється до 31.12.2018 року включно.

У випадку не виконання ( не належного виконання) Сторонами (Стороною) своїх обовязків по даному Договору, строк дії Договору продовжується до повного виконання Сторонами своїх обовязків.

Як передбачено Специфікацією від 21.10.2016, яка є додатком до Договору поставки № 1802-КД від 21 жовтня 2016 року та становить невідємну частиною договору поставки, позивач зобовязаний передати у власність відповідачу за плату товар, а саме:

пускач ПВИТ-63/32М 4 шт. загальною вартістю 155 760 грн. 00 коп. без ПДВ;

пускач ПВИТ-250-МВР-3 4 шт. загальною вартістю 273 520 грн. 00 коп. без ПДВ;

пускач ПВИТ-125-МВР-3 4 шт. загальною вартістю 240 720 грн. 00 коп. без ПДВ

Загалом, як передбачено Специфікацією, сторони Домовились, що вартість товару, включаючи податок на додану вартість, становить 804 000,00 гривень.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України), статей 11, 202, 712 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Договір підписаний з протоколом розбіжностей, які сторонами були врегульовані.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою наведеної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У відповідності до умов Договору позивач виконав свої зобовязання і згідно товаротранспортних накладних №Р100 від 16.11.2016, №Р115 від 16.12.2016, №Р117 від 23.12.2016, поставив Продукцію відповідачу в асортименті, в кількості 12 штук на суму 804 000 гривень, з ПДВ на склад відповідача в місто Павлоград, як це передбачено п. 2 Специфікації.

В пункті 5.4 зазначено що розрахунок за поставлену Постачальником Продукцію по даному Договору здійснюються Покупцем в порядку і в строки узгоджені Сторонами в відповідних Специфікаціях, які є невідємною частиною даного Договору. Датою оплати рахується дата списання грошових коштів с поточного рахунку Покупця.

В пункті 5 Специфікації зазначено, що розрахунок за Продукцію, поставлену Постачальником по даній Специфікації до Договору, здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів та поточний рахунок Постачальника на протязі 5 (пяти) робочих днів з 120 (сто двадцятого) календарного дня з дати поставки Продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку і при умові предявлення Постачальником належним чином оформленій податковій накладній і документів, передбаченими умовами Договору, Датою оплати рахується дата Списання грошових коштів с поточного рахунку Покупця.

Відповідачем спірна продукція отримана, проте доказів її оплати суду не надано.

Несплата відповідачем отриманої продукції зумовила звернення позивача з даним позовом.

Позивачем за вих..№456/12 від 13.2017 направлялась претензія про сплату заборгованості.

За твердженням позивача, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Враховуючи, що позивачем доведено факт поставки Продукції на загальну суму 804 000,00 гривень, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Як випливає з правової позиції Верхового Суду України, висловленої в постановах № 6-49цс12 від 06.06.2012; № 6-40цс11 від 14.11.2011, правовідношення, в якому боржник зобовязаний передати гроші як предмет договору або сплатити їх як ціну договору, є грошовими зобовязаннями.

Також, позивачем заявлені до стягнення 3% річних в розмірі 36 476,16 гривень за період з 27.04.2017 по 01.11.2018.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши поданий розрахунок трьох відсотків річних, господарським судом встановлено, що він є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення інфляційних втрат за період березень 2017 року жовтень 2018 року в розмірі 134 138,24 гривень.

Згідно з пунктом 6 Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої Наказом Державного комітету статистки України від 27 липня 2007 року № 265 індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

У пунктах 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дослідивши поданий розрахунок інфляційних втрат, господарським судом встановлено, що позивачем не враховано вище вказані положення тому не вірно визначено початкову дату періоду нарахування.

Так, інфляційні втрати підлягають стягненню за період квітень 2017 року жовтень 2018 року в розмірі 132 610,71 гривень.

Враховуючи наведене, господарський суд задовольняє позовні вимоги у визначеному розмірі.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» до приватного акціонерного товариства ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу про стягнення 974 614,40 гривень, з яких: 804 000,00 гривень зоборгованості, 36 476,16 гривень 3% річних, 134 138,24 гривень інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» (85001, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Київська, будинок №1; код ЄДРПОУ - 05508186) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» (85103, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Олекси Тихого, будинок №3; код ЄДРПОУ - 36893728) 804 000,00 гривень зоборгованості, 36 476,16 гривень 3% річних, 132 610,71 гривень інфляційних втрат, 14 596,31 гривень судового збору.

В частині стягнення 1 527,53 гривень інфляційних втрат відмовити.

У судовому засіданні 28.01.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2019.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» (85103, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Олекси Тихого, будинок №3; код ЄДРПОУ - 36893728)

Відповідач: приватне акціонерне товариство «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» (85001, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Київська, будинок №1; код ЄДРПОУ - 05508186)

Суддя С.М. Фурсова