ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 лютого 2019 р. Справа № 903/896/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 903/896/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Реноме-Партнер, м. Рівне

до Приватного підприємства Торговий дім ВО-Електрик, с. Зміїнець, Луцького району, Волинської області

про стягнення 115 746,43 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат (ордер серія РН-327 №67 від 29.12.2018),

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

03.12.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Реноме-Партнер звернулося до господарського суду з позовною заявою № 129 від 30.11.2018 року про стягнення з приватного підприємства Торговий дім ВО-Електрик 115 746,43 грн., з них: 85 270 грн. заборгованості за поставку та встановлення металопластикових віконних та дверних блоків, 6 686,10 грн. процентів річних, 23 790,33 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо повного та своєчасного розрахунку за поставку та встановлення металопластикових віконних та дверних блоків.

Ухвалою суду від 07.12.2018 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.01.2019; встановлено відповідачу строк до 29.12.2018 для подачі відзиву.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвала суду, яка була надіслана на адресу відповідача, повернулася з поштовою відміткою: За закінченням встановленого строку зберігання, хоча була надіслана на адресу: Волинська область, Луцький район район, с. Зміїнець, вул. Словянська, будинок, 26, яка зазначена в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження відповідача.

Ухвалою суду від 03.01.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 січня 2019 р.

В судове засідання 17.01.2019р. представник відповідача не зявився.

Станом на 17.01.2019р. - день судового розгляду справи, в матеріалах справи були відсутні відомості щодо надіслання на адресу відповідача ухвали суду від 03.01.2019р.

У звязку із відсутністю відомостей про надіслання ухвали суду від 03.01.2019р. Приватному підприємству Торговий дім ВО-Електрик ухвалою суду від 17.01.2019р. було відкладено розгляд справи по суті на 13 лютого 2019 р.

В судовому засіданні 13.02.2019р. представник позивача позов підтримав. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання 13.02.2019р. відповідач не зявився.

Ухвала суду, яка, яка була надіслана на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась з відміткою пошти: «За закінчення встановленого строку зберігання».

Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, надісланий судом за місцем державної реєстрації і повернутий органом звязку з позначкою «За закінчення встановленого строку зберігання» з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Вимога товариство з обмеженою відповідальністю Реноме-Партнер про стягнення з приватного підприємства Торговий дім ВО-Електрик 115 746,43 грн., з них: 85 270 грн. заборгованості за поставку та встановлення металопластикових віконних та дверних блоків, 6 686,10 грн. процентів річних за період з 21.04.2016 по 30.11.2018, 23 790,33 грн. збитків, завданих інфляцією за період з 01.05.2016 по 31.10.2018 підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що на протязі 2015-2016 років товариство з обмеженою відповідальністю Реноме-Партнер поставляло приватному підприємству Торговий дім ВО-Електрик металопластикові віконні та дверні блоки, а також виконувало роботи з їх встановлення.

Відповідно до видаткової накладної № 11365 від 22 вересня 2015 року на суму 41 287 грн. (в тому числі 6881,17 грн. ПДВ) позивач поставив 24,925 кв.м. віконних блоків; відповідно до видаткової накладної №12736 від 02.12.2015р. на суму 14480 грн. (в тому числі 2413,33 грн. ПДВ) поставив 4,893 кв.м. віконних блоків та виконав роботи з їх встановлення, що підтверджується актом виконання робіт (надання послуг) № 834 від 02 грудня 2015 року на суму 790 грн. (в тому числі 131,67 ПДВ); відповідно до видаткової накладної № 168 від 29 лютого 2016 року на суму 236 091 грн. (в тому числі 39348,50 грн. ПДВ) поставив віконні та дверні блоки площею 64,656 кв.м. та виконав роботи з їх встановлення, що підтверджується актом виконаних робіт (надання послуг) № №4 від 17 лютого 2016 року на суму 9522 грн. (в тому числі 1587 грн. ПДВ); відповідно до видаткової накладної № 251 від 29 лютого 2016 року на суму 89661 грн. (в тому числі 14943,50 грн. ПДВ) поставив віконні блоки площею 58,773 кв.м. та виконав роботи з їх встановлення згідно з актом виконаних робіт (надання послуг) №122 від 09 березня 2016 року на суму 8722 грн. (в тому числі 1453,67 грн. ПДВ); відповідно до видаткової накладної № 389 від 03 березня 2016 року на суму 5460 грн. (в тому числі 910 грн. ПДВ) поставив віконні блоки площею 3,329 кв.м. та виконав роботи з їх встановлення згідно з актом виконаних робіт (надання послуг) № 1606 від 03 березня 2016 року на суму 500 грн. (в тому числі 83,33 грн. ПДВ). Всього за цей період часу позивачем було передано відповідачу товару та виконано робіт на загальну суму 406 513 грн.

Відповідач частково оплатив отриманий товар та виконані роботи на загальну суму 321 243 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 5301 від 22 вересня 2015 року на суму 41287 грн., № 5530 від 25 січня 2016 року на суму 50000 грн., № 5531 від 25 січня 2016 року на суму 50000 грн., № 5532 від 25 січня 2016 року на суму 50000 грн., № 5586 від 11 лютого 2016 року на суму 50000 грн., № 5664 від 09 березня 2016 року на суму 500 грн., № 5663 від 09 березня 2016 року на суму 5460 грн., № 5673 від 10 березня 2016 року на суму 36091 грн., № 5704 від 21 березня 2016 року на суму 8722 грн., № 5707 від 24 березня 2016 року на суму 9522 грн., № 5764 від 06 квітня 2016 року на суму 7000 грн., № 5773 від 12 квітня 2016 року на суму 2661 грн., № 5801 від 20 квітня 2016 року на суму 10000 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий товар та виконані роботи становить 85 270 грн.

Наявність заборгованості також підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди та листом Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому управління у відповідь на лист ТОВ «Реноме-Партнер» № 132 від 23 листопада 2017 року підтвердило, що згідно з Системою співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту за період 2016-2017 року розбіжностей між показниками позивача та відповідача не встановлено.

18.01.2018 на адресу відповідача ТОВ «Реноме-Партнер» було надіслано вимогу вих. № 5 від 18.01.2018, в якій позивач вимагав у семиденний строк сплатити 85 270 грн. заборгованості.

Відповідно до витягу із сайту ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення вручене відповідачу 29.01.2018.

09.02.2018 на адресу відповідача позивач направив претензію № 1 від 09.02.2018, в якій вимагав перерахувати борг в розмірі 85 270 грн.

Претензію було отримано відповідачем 12.02.2018, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 140 (а.с. 52).

22.11.2018 на адресу відповідача було направлено вимогу вих. № 123 від 22.11.2018, в якій позивач просив сплатити заборгованість в розмірі 115 683,36 грн.

Як встановлено судом, відповіді на вимоги позивача оплатити заборгованість відповідач не надав, заборгованість не перерахував, що призвело до звернення позивача з позовом до суду.

В процесі розгляду справи доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 85 270 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Відповідно до цього цивільні права і обовязки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

В даному випадку між сторонами було досягнуто домовленості щодо поставки та встановлення металопластикових віконних та дверних блоків, що підтверджується підписаними сторонами накладними, актами виконаних робіт (наданих послуг) за спірний період.

Отже між сторонами виникли правовідносини щодо поставки товару та щодо виконання робіт (підряд).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв'язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару та виконаних робіт в повному обсязі вимога позивача про стягнення з відповідача 85 270 грн. грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач прийняв товар і виконані роботи, що підтверджується видатковими накладними та актами виконаних робіт (наданих послуг).

Відтак, враховуючи приписи ст. ст. 692, 854 Цивільного кодексу України у відповідача виник обовязок їх сплатити.

У відповідності із ст. ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 6 686,10 грн. процентів річних за період з 21.04.2016 по 30.11.2018 та 23 790,33 грн. збитків, завданих інфляцією за період з 01.05.2016 по 31.10.2018.

Оскільки відповідач не оплатив товару та робіт після їх прийняття вимога позивача про стягнення із відповідача 6 686,10 грн. процентів річних. та 23 790,33 грн. збитків, завданих інфляцією, нарахованих за порушення строку оплати, підлягає до задоволення в повному обсязі на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

У звязку із задоволенням позову судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 11, ст. 202, 205, 526, 599, 610, 611, ч. 1 ст. 612, 625, 626, 628, ч. 1, 2 ст. ст. 712, 837, 846, 854 Цивільного кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства Торговий дім ВО-Електрик (Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, вул. Словянська, 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Реноме-Партнер (Рівненська область, м. Рівне, вул. Костромська, 25, ) 85 270 грн. заборгованості, 6 686 грн. 10 коп. процентів річних, 23 790 грн. 33 коп. збитків, завданих інфляцією, 1762 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 15.02.2019р.

Суддя І. О. Якушева