ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2019

Справа № 910/14391/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція»

до                     товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТАВІТА ГРАД»

про                     стягнення 7 965,63 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом державне підприємство «Київська лісова науково-дослідна станція» до товариства з додатковою відповідальністю «ЗЛАТАВІТА ГРАД» про стягнення 7 965,63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за поставлений позивачем товар.

Суд відкрив провадження у справі № 910/14391/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

24.10.2012 державне підприємство «Київська лісова науково-дослідна станція» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТАВІТА ГРАД» (покупець) уклали договір поставки № 93 (далі – Договір), відповідно до п. 1. якого, позивач зобов’язується поставити відповідачу пиловник, баланси, дров’яну деревину сиро ростучу та сухостійну.

Відповідно до п. 3.1. Договору, поставка здійснюється на підставі замовлення, що подається покупцем у письмовій формі.

Термін дії Договору, визначено до 31 грудня 2012 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за Договором.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 27 300,21 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними (копії - в матеріалах справи).

Відповідач прийняв даний товар та здійснив часткову оплату в розмірі 20 000,00 грн.

Станом на день розгляду справи в суді, відповідач не сплатив позивачеві 7 300,21 грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 7 300,21 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.2. Договору, за несвоєчасне виконання зобов’язання відповідач сплачує позивачу пеню в розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 541,62 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають стягненню 14,60 грн. інфляційних та 109,20 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» до товариства з додатковою відповідальністю «ЗЛАТАВІТА ГРАД».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТАВІТА ГРАД» (вул. Картвелішвілі, 7/2, м. Київ, 03148, код 38365578) на користь державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» (село Лютіж, Вишгородський район, Київська область, 07352, код 00152595) 7 300,21 грн. боргу, 541,62 грн. пені, 109,20 грн. 3% річних, 14,60 грн. інфляційних втрат, 1 762,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя                                                                                                     С. А. Ковтун