ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" січня 2019 р.Справа № 924/1100/18
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Макоціни Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1", м. Красилів Хмельницької області

до приватної фірми "П.В.М.", м. Хмельницький

про розірвання договору від 03.08.2015 р., стягнення 112800,00 грн., 11227,46 грн. відсотків річних, 44826,72 грн. інфляційних нарахувань

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - згідно з ордером від 21.12.2018 р. серії ХМ №023827

відповідача: ОСОБА_2 - згідно з ордером від 31.01.2019 р. серії АА №119414

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1", м. Красилів Хмельницької області звернулося до суду з позовом до приватної фірми "П.В.М.", м. Хмельницький про розірвання договору від 03.08.2015 р., укладеного між ТОВ "Агропартнер-1" та приватною фірмою "П.В.М.", стягнення 112800,00 грн. боргу, 11227,46 грн. відсотків річних, 44826,72 грн. інфляційних нарахувань.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.12.2018 р. вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 21.12.2018 р. Ухвалою суду від 21.12.2018 р. підготовче засідання у справі відкладено на 10.01.2019 р. Ухвалою суду від 10.01.2019 р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 31.01.2019 р.

Ухвалою суду від 18.01.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" (від 17.01.2019 р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти приватної фірми «П.В.М» 5 в межах 168854,18 грн. адреса 29016, місто Хмельницький вулиця Львівське шосе, 14/1 розрахунковий рахунок 4 в АТ «Райффайзен банк ОСОБА_2» у місті Києві, код банку (МФО) 380805; заборони приватній фірмі «П.В.М» 5, адреса 29016, місто Хмельницький вулиця Львівське шосе, 14/1 укладати угоди на виконання робіт (надання послуг) з виготовлення технічної документації із землеустрою до повного виконання рішення суду у справі №924/1100/18.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на виконання договору від 03.08.2015 р. №128 сплатив на користь відповідача 112800,00 грн., які відповідно до додатку №2 до договору достатні для виготовлення 94 примірників технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Однак відповідач роботи за договором не виконав, кошти не повернув. При цьому посилається на положення ст. ст. 16, 526, 612, 625, 837, 843, 846, 852, 890 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідач у відзиві на позов (від 20.12.2018 р.), посилаючись на положення Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", зазначив, що виконанню умов договору №128 від 03.08.2015 року передує ряд законодавчо встановлених обов'язкових дій (погоджень), які не залежить від дій позивача. Повідомив, що зі своєї сторони умови договору продовжує виконувати належним чином.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву (від 08.01.2019 р.), зокрема звернув увагу на те, що предметом спору є повне невиконання відповідачем обовязків підрядника, який, отримавши кошти від замовника, дій, передбачених для виконання робіт та які залежать саме від нього, не вчинив. Посилаючись на положення ст. ст. 28, 55 Закону України «Про землеустрій», в редакції станом на 03.08.2015 р., зазначив, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів; максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Представник позивача у засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі із зазначених у позові та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача у засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов. Звернув увагу, що відповідачем вичиняються дії щодо виконання умов договору.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

03.08.2015 р. між ТОВ «Агропартнер-1» (замовник) та приватною фірмою «П.В.М.» (виконавець) укладено договір №128 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (94 чол.), без виготовлення правоустановчих документів на території Антонівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (перелік робіт на один комплект технічної документації приведено у додатку 2, що є невід'ємною частиною договору), а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

Технічні, економічні та інші вимоги до проекту викладенні у завданні на виконання робіт, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

За умовами п. 1.3 договору етапи та строки виконання робіт визначаються погодженим сторонами календарними планом виконання робіт.

Отримана внаслідок виконання цього договору технічна документації є власністю замовника (п. 1.4 договору).

Згідно з п. 2.1 договору загальна вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (додаток 2), що складається па підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт (додаток 3) та актів виконаних робіт.

У п. 2.2 договору сторони погодили, що замовник оплачує вартість робіт за договором попередньо.

Приймання виконаних робіт за цим договором оформляється актом приймання-передачі робіт (далі - акт) (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору замовник зобов'язується підписати акт протягом одного банківського дня з дня одержання проекту.

У разі відмови від підписання акта замовник складає протягом одного дня з моменту отримання акта і проекту мотивований протокол розбіжностей (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 3.4 договору замовник протягом 30 днів із дня отримання акту передачі - приймання і звітних документів, зобов'язаний надіслати виконавцю свої зауваження по виконаних роботах з переліком необхідних доопрацювань і строків їх виконання. У разі неотримання виконавцем зауважень замовника у 30-денний строк, робота вважається прийнятою з виконанням усіх умов.

У п. 4 сторони погодили строк виконання робіт, а саме: роботи будуть виконані після надходження коштів в 100%-вому обсязі; дата початку робіт: з моменту підписання договору та проведення 100% оплати; сума: 112800,00 грн.

За невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність із законодавством та цим договором (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору припинення (розірвання) договору в односторонньому порядку не допускається.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов'язань (п. 9.1 договору).

У протоколі погодження договірної ціни ( додаток№2) сторони засвідчили досягнення згоди про розмір договірної ціни, а саме: виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Антонівської сільської ради - 1200,00 грн. без ПДВ за 1 технічну документацію (з наведенням переліку документів: титулка, пояснювальна записка, технічне завдання, заява, паспортні дані, довідка, протокол розподілу, копія сертифіката, розпорядження райдержадміністрації про надання дозволу, схема розташування, розпорядження райдержадміністрації про затвердження, кадастровий план, каталог координат, уточнений розрахунок грошової оцінки земельної частки (паю), експлікація, вихідна земельно-кадастрова інформація, подання тех.док. на присвоєння кадастрового номера та видачу витяга з поданням документів до РДА на затвердження про передачу у власність). Зазначено, що цей протокол є підставою для взаємних розрахунків між виконавцем і замовником.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок від 03.08.2015 р. №22 на оплату 112800,00 грн. за виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (94 чол.) на території Антонівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Позивачем згідно платіжного доручення від 11.09.2015 р. №18955 перераховано відповідачу кошти в сумі 112800,00 грн. з призначенням платежу: "оплата за складання техн. документ. щодо встановлення меж земельн. ділян. в натурі на тер. Антонівської С/Р Хмельн. району зг. рах. №22 від 03.08.2015 р. без ПДВ",

Позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією від 01.06.2017 р. №752, в якій, посилаючись на перерахунок відповідачу коштів в сумі 112800,00 грн. на підставі рахунку від 03.08.2018 р. №22, повідомив про невиконання відповідачем робіт з виготовлення технічних документацій та борг відповідача в сумі 209041,57 грн., з яких 112800,00 грн. основного боргу, 85690,91 грн. пені, 5813,06 грн. річних за користування коштами, 4737,60 грн. інфляційних втрат. При цьому позивач запропонував, зокрема, надати звіт про використання коштів в сумі 112800,00 грн., виконати зобов'язання перед позивачем, повернути кошти, які є заборгованістю, з урахуванням наведеного розрахунку.

У відповідь на вищезазначену вимогу-претензію відповідач у листі від 15.06.2017 р. №13 повідомив, що виконавцем проведено землевпорядні, геодезичні та вишукувальні роботи, які являються складовою проекту організації території земельних часто (паїв). Крім того, здійснено детальний аналіз щодо оформлення прав на земельні ділянки іншими громадянами, що підтверджується проектом землеустрою та уточненим списком їх власників. Зазначив, що у 2015 р. розробивши проект землеустрою щодо організації території, ПФ «П.В.М.» направила його відповідно до Закону України «Про порядок відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» на погодження в Хмельницьку РДА, що підтверджується листом від 23.11.2015 року №389 з відміткою про отримання. Не отримавши відповіді на лист від 23.11.2015 року, розробник повторно звернувся із листом від 27.04.2016 р. №50 до Хмельницької РДА з проханням погодити проект землеустрою з метою своєчасного виконання умов договору (відповіді не отримано). На черговий лист від 16.06.2016 р. №82 РДА направила лист від 30.06.2016 р. №40/03 - 1796/16 до управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі для внесення відповідних пропозицій щодо погодження розробленого ПФ «П.В.М.» проекту землеустрою. Листом від 12.07.2016 р. №14-28-99.5-724210/15-16 територіальний орган Держгеокадастру підготував пропозиції до проекту розпорядження РДА, яким передбачено погодити розроблений ПФ «П.В.М.» проект організації території земельних часток (паїв). З невідомих обставин Хмельницькою РДА розпорядження про погодження проекту землеустрою не приймалось. Вважає, що з огляду на викладене ПФ «П.В.М.» було своєчасно розроблено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для подальшого виготовлення технічних документацій щодо посвідчення права власності громадян на земельні ділянки. Також повідомив, що в подальшому Хмельницька РДА листом від 21.03.2017 р. №40/30 - 691/17 зобов'язує ПФ «П.В.М.» забезпечити подання громадянами заяв про надання їм дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), що фактично передбачає розробку нової документації із землеустрою. Із врахування звернень громадян виконавцем повторно проведено уточнення складу земель та розроблено новий проект організації території земельних часток (паїв), який погоджено розпорядженням Хмельницької РДА від 24.05.2017 р. № 300/2017 р. На даний час проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Чорноострівської селищної ради за межами с. Антонівка та с. Катеринівка (Антонівська сільська рада) знаходиться на затвердженні власників земельних часток (паїв) с. Антонівка та с. Катеринівка. Враховуючи, що ПФ «П.В.М.» розробила проект землеустрою щодо організації території в повному обсязі підстав для повернення коштів за виконані роботи не вбачає. Пропонує підписати акт виконаних робіт відповідно до договору складання проекту землеустрою щодо організації території меж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У листі зазначено, що до нього додано копію проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) 109 громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Антонівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 2016 року; копії листів ПФ "П.В.М." та Хмельницької РДА; копії графічних матеріалів 2015 року.

Зокрема долучено копії листів відповідача, адресованих Хмельницькій РДА, від 23.11.2015 р. №389, від 27.04.2016 р. №50, від 16.06.2016 р. №82, від 01.02.2017 р. №1, 18.04.2017 р. №9 (щодо погодження проекту землеустрою), листа Хмельницької РДА від 21.03.2017 р. №40/03-691/17, адресованого відповідачу, копію розпорядження Хмельницької РДА від 24.05.2017 р. №300/2017-р "Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Чорноострівської селищної ради за межами сіл Антонівка та Катеринівка"; акта приймання здачі науково-технічної продукції (послуг) по угоді №128 від 03.09.2015 р. на суму 37600,00 грн. (без підписів сторін).

Позивач в матеріали справи надано вимогу-претензією від 31.10.2018 р. №3111 до відповідача , в якій, посилаючись, зокрема на договір від 03.08.2015 р. №128, перерахунок відповідачу коштів в сумі 112800,00 грн. на підставі рахунку від 03.08.2018 р. №22, невиконання відповідачем робіт з виготовлення технічних документацій, лист відповідача від 15.06.2017 р. №13 (з доданим актом від 03.09.2015 р. на суму 37600,00 грн.), просив повернути кошти, здобуті без належної правової підстави, у розмірі 75200 грн. (як різниця між сплаченими замовником коштами та вартістю виконаних робіт), передати для замовника оригінали документації із землеустрою щодо організації території меж земельних ділянок, які були виконані на зазначену в акті суму 37600 грн., надати для замовника звіт про використання коштів в сумі 37600 грн., отриманих від позивача, надати для замовника звіт про використання коштів в сумі 37600 грн.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

З положень ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) убачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права і свого законного інтересу.

Так, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір від 03.08.2015 р., укладений з відповідачем, та стягнути 112800,00 грн. коштів, 11227,46 грн. відсотків річних, 44826,72 грн. інфляційних нарахувань

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи слідує, що між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем укладено договір №128 від 03.08.2015 р., за умовами якого виконавець зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (94 чол.), без виготовлення правоустановчих документів на території Антонівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (перелік робіт на один комплект технічної документації приведено у додатку 2, що є невід'ємною частиною договору), а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 887 ЦК України).

У п. 2.2, р. 4 договору сторони погодили, що замовник оплачує вартість робіт за договором попередньо, роботи будуть виконані після надходження коштів в 100%-вому обсязі; дата початку робіт: з моменту підписання договору та проведення 100% оплати; сума: 112800,00 грн.

Позивачем згідно з платіжним дорученням від 11.09.2015 р. №18955, на підставі рахунку від 03.08.2015 р. №22 здійснено перерахування коштів відповідачу в сумі 112800,00 грн. в якості оплати за складання технічної документації.

У той же час згідно з п. п. 1-3 ч. 1 ст. 890 ЦК України підрядник зобов'язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією від 01.06.2017 р. №752, в якій повідомив про невиконання відповідачем робіт з виготовлення технічних документацій та запропонував, зокрема, надати звіт про використання коштів в сумі 112800,00 грн., виконати зобов'язання перед позивачем, повернути кошти. В матеріалах справи наявна й претензія від 31.10.2018 р. №3111 з аналогічними вимогами .

У силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України також встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Однак відповідач в порушення вищезазначених положень законодавства, пункту 1.1 договору виконання технічних документацій у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України, не здійснив. Доказів, які б підтверджували належне та вчасне виконання умов договору, наявність технічних документацій ( на 94 особи) , актів приймання-передачі робіт суду не подано. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що, враховуючи дату початку робіт, визначену в р. 4 договору, а саме: з моменту підписання договору (03.08.2015 р.) та проведення 100% оплати (платіжне доручення від 11.09.2015 р.), беручи до уваги звернення позивача до відповідача з претензіями щодо виконання зобов'язань за договором (від 01.06.2017 р., 31.10.2018 р.), невиконання відповідних робіт відповідачем станом на час розгляду справи, не відповідає критерію розумного строку їх виконання, передбаченому ст. 846 ЦК України.

При цьому судом враховується , що статтею 1 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинній на час укладення договору) визначено, що технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (ч. ч. 1, 2 ст. 55 Закону України "Про землеустрій").

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором (ст. 26 Закону України "Про землеустрій").

Частиною 2 ст. 28 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробники документації із землеустрою зобов'язані, зокрема дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; виконувати всі умови договору; виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом (ч. 4 ст. 28 Закону України "Про землеустрій").

Вищезазначеними положеннями законодавства, зокрема, встановленням максимального строку складання документації із землеустрою, спростовуються посилання відповідача на продовження виконання умов договору, необхідність отримання погодження (затвердження) органами державної влади та місцевого самоврядування та те, що зазначені обставини об'єктивно не залежить від дій позивача. З цього приводу суд також вважає слушними аргументи позивача про те, що відповідач не повідомив вчасно позивача про наявність обставин, які би перешкоджали чи унеможливили виконання зобов'язань за договором у визначений законодавством строк.

Таким чином, відповідачем всупереч положенням ст. ст. 74, 76-79 ГПК України не надано доказів на підтвердження належного, вчасного виконання зобов'язання за договором. При цьому судом враховується, що у матеріали справи не подано й доказів виконання передбачених договором робіт на суму 37600,00 грн. (виконані документації, підписаний сторонами акт приймання-передавання робіт тощо) про які зазначає відповідач у акті приймання - здачі науково- технічної продукції ( послуг).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Також згідно з ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судом враховується, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона (позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18.09.2013 р. у справі №6-75цс13).

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що невиконання відповідачем зобов'язання з виконання технічних документацій, що є предметом договору №128 від 03.08.2015 р., є істотним порушенням договору, оскільки позивач, позбавлений того, на що розраховував при його укладенні.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги перерахування позивачем відповідачу коштів на виконання договору, позовні вимоги про розірвання договору від 03.08.2015 р., укладеного між сторонами, та стягнення 112800,00 грн. коштів заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.

При цьому посилання відповідача на продовження виконання зобов'язань за договором виконання з посиланням на адресовані позивачу листи від 15.06.2017 р., 21.11.2018 р. є не обгрунтованими, оскільки зі змісту наданих у матеріали справи копій документів не убачається, що вони стосуються виконання саме спірного договору. Так, договором передбачене виконання документацій - 94 чол., а в копії проекту землеустрою щодо організації території земельних часто (паїв) на титульній сторінці та в заключній частині зазначено 109 громадян, у вступі - 210 чол. Доказів наявності виконаних відповідачем документацій, що передбачені п. 1.1 договору, доказів їх передання позивачу матеріали справи не містять. Крім того, як убачається з наданої у матеріали справи копії акту приймання-здачі науково-технічної продукції (послуг), останній не містить підпису самого відповідача.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 11227,46 грн. відсотків річних та 44826,72 грн., на які борг збільшився внаслідок інфляції, згідно з поданими розрахунками суд враховує таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Виходячи з положень ст. 530 ЦК України, враховуючи звернення позивача до відповідача з вимогою-претензією від 01.06.2017 р. із встановленням строку до 30.06.2017 р. та подані позивачем розрахунки, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування 3% річних за період, починаючи з 30.06.2017 р. по 26.11.2018 р. в сумі 4774,68 грн. та відповідно інфляційних втрат за липень 2017 р. - вересень 2018 р. в сумі 12637,63 грн.

У зв'язку із зазначеним у позові в частині стягнення 6452,78 грн. відсотків річних та 32225,09 грн. інфляційних нарахувань потрібно відмовити.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині розірвання договору від 03.08.2015 р., укладеного між ТОВ "Агропартнер-1" та приватною фірмою "П.В.М.", стягнення 112800,00 грн., 4774,68 грн. відсотків річних, 12637,63 грн. інфляційних нарахувань. У решті позову слід відмовити.

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У підтвердження зазначених витрат позивачем надано договори про надання професійної правничої допомоги №189 від 09.11.2018 р., 20.11.2018 р., укладені між позивачем (клієнт) та адвокатським об'єднанням "ОСОБА_1 та партнери". У п. 1.1 договорів зазначено, що їх предметом є надання адвокатами об'єднання професійної правничої допомоги клієнту у господарському спорі за позовом до приватної фірми «П.В.М» 5 про розірвання договору та стягнення коштів.

Виконуючи зобов'язання за даними договорами, адвокат, який представляє інтереси клієнта та працівники адвокатського об'єднання готують позовну заяву, здійснюють розрахунки та надають проекти документів на підписання директору, подають їх до суду, представляють інтереси клієнта у суді діють без обмежень на підставі повноважень та прав визначених у ГПК України, зобов'язуються, зберігати адвокатську таємницю, предметом якої є питання, пов'язані з наданням правової допомоги (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договорів адвокат, який представляє інтереси клієнта від імені об'єднання діє у відповідності до виданого об'єднанням ордера.

Вартість правової допомоги становить 10000,00 грн., яка підлягає до оплати визначена з таких розрахунків: підготовка правової позиції - 3000,00 грн., підготовка позовної заяви - 3000 грн., представництво у суді - 4000 грн. (п. 1.5 договорів).

У матеріали справи надано ордер серії ХМ №023023827, виданий 21.12.2018 р. адвокатським об'єднанням "ОСОБА_1 та партнери" адвокату ОСОБА_1 на надання правової допомоги ТОВ "Агропартнер-1" на підставі договору про надання правової допомоги №189 від 20.11.2018 р. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ №260 від 13.07.2016 р., виданого ОСОБА_1 (присутній у засіданні 21.12.2018 р., 31.01.2019 р.); ордер серії ХМ №023888, виданий 10.01.2019 р. адвокатським об'єднанням "ОСОБА_1 та партнери" адвокату ОСОБА_3 на надання правової допомоги ТОВ "Агропартнер-1" на підставі договору про надання правової допомоги №189 від 09.11.2018 р. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ №000147 від 10.05.2018 р., виданого ОСОБА_3 (присутній у засіданні 10.01.2019 р.).

Також надано копію рахунка на оплату №100 від 09.11.2018 р., виданого адвокатським об'єднанням "ОСОБА_1 та партнери" ТОВ "Агропартнер-1" щодо сплати авансу за підготовку та подання до господарського суду позовної заяви до ПФ "П.В.М." в сумі 10000,00 грн. (підстава для оплати: угода №189 про надання професійної правничої допомоги від 09.11.2018 р.), та копію платіжного доручення від 12.11.2018 р. №68206 про сплату ТОВ "Агропартнер-1" на рахунок АО "ОСОБА_1 та партнери" 10000,00 грн. авансу за підготовку та подання до господарського суду позовної заяви до ПФ "П.В.М." згідно з рахунком №100 від 09.11.2018 р.

Відповідно до копії акта наданих послуг від 31.01.2019 за договором №189 від 09.11.2018 р. сторони визначили, що усього потрачено 15 годин на суму 10000,00 грн. (підготовка правової позиції перевірка доказів - 3000,00 грн., підготовка проекту позовної заяви, додатків з розрахунками сум, які підлягають стягненню, копіювання документів, надсилання копій сторонам у справі - 3000,00 грн., подання позовної заяви до суду - 300,00 грн., участь у підготовчому засідання у справі 21.12.2018 р. - 700,00 грн., ознайомлення з відзивом та підготовка відповіді з поданням до суду - 700,00 грн., участь у підготовчому засідання у справі 10.01.2019 р. - 900,00 грн., участь у судовому засіданні в справі 31.01.2019 р. - 1400,00 грн.); враховано складність справи: застосування загальних та спеціальних норм права, давність правовідносин, поведінку відповідача, яка направлена на невизнання вимог; значення справи для позивача є істотним, оскільки сума збитків, є суттєвою, а невиконання обов'язків відповідачем привело до втрати орендарів земельної ділянки в кількості, що є неприпустимою для позивача.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи подані на підтвердження понесення витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката, а також складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1", м. Красилів Хмельницької області до приватної фірми "П.В.М", м. Хмельницький про розірвання договору від 03.08.2015 р., стягнення 112800,00 грн., 11227,46 грн. відсотків річних, 44826,72 грн. інфляційних нарахувань задовольнити частково.

Розірвати договір №128 від 03.08.2015 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1", Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна, буд. 4А (код 31369733) та приватною фірмою "П.В.М", м. Хмельницький, Львівське шосе, буд. 14/1 (код 31359505).

Стягнути з приватної фірми "П.В.М", м. Хмельницький, Львівське шосе, буд. 14/1 (код 31359505) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1", Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна, буд. 4А (код 31369733) 112800,00 грн. (сто дванадцять тисяч вісімсот гривень 00 коп.), 4774,68 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 68 коп.) відсотків річних, 12637,63 грн. (дванадцять тисяч шістсот тридцять сім гривень 63 коп.) інфляційних нарахувань, 3715,18 грн. (три тисячі сімсот п'ятнадцять гривень 18 коп.) витрат зі сплати судового збору, 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.) витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката.

Видати наказ.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 08.02.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна, 4А), 3 - відповідачу (29016, м. Хмельницький, Львівське шосе, 14/1). Всім рек. з пов. про вруч.