ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Справа № 911/2736/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Полтавського Романа Юрійовича

(АДРЕСА_1)

до управління інфраструктури та капітального будівництва Славутицької міської ради Київської області (07101, Київська обл.., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7, код 40204093)

про стягнення 12108,84 гривень

за участю представників:

позивача - Шкель О.М.;

відповідача - не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Полтавський Роман Юрійович звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до управління інфраструктури та капітального будівництва Славутицької міської ради Київської області про стягнення 12108,84 гривень.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2019.

17.01.2019 через канцелярію суду представник відповідача подав заяву про визнання позову, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 між Управлінням інфраструктури та капітального будівництва Славутицької міської ради (замовник) та ФОП Полтавський Р.Ю. (виконавець) був укладений договір про надання послуг з технічного нагляду за будівництвом №012, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання здійснювати технічний нагляд за виконанням робіт з капітального ремонту вхідних груп (заміна) дошкільного закладу №8 «Теремок» за адресою: Київська обл., м. Славутич, Добринінський квартал, б. 2 (надалі - технічний нагляд), в порядку, та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов'язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем роботу.

Загальна вартість надання послуг по здійсненню технічного нагляду за даним договором складає 10737,00 гривень. Оплата виконується протягом 7 банківських днів з дня прийняття замовником послуг шляхом підписання акту приймання-передачі банківських послуг (п. 3.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 8250,79 гривень, що підтверджується двосторонньо підписаним актом № ПРЮ-000014 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Проте, як стверджує позивач, відповідач не розрахувався за надані послуги, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 8250,79 гривень.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача 12108,84 гривень, з яких: 8250,79 гривень основного боргу,3380,59 гривень інфляційних втрат та 447,46 гривень 3% річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України , за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено ст. 903 Цивільного кодексу України , якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи відсутні належні докази сплати відповідачем заборгованості за вищевказаними договорами у сумі 8250,79 гривень.

17.01.2019 представник відповідача подав заяву про визнання позову.

Враховуючи те, що сума боргу в розмірі 8250,79 гривень за надані послуги підтверджується належними доказами (атк здачі-прийняття робіт від 23.12.2016 №ПРЮ-000014 підписаний уповноваженим представником відповідача та скріплений печаткою відповідача), відповідачем, станом на час розгляду справи в суді, існування заборгованості у стягуваному розмірі 8250,79 гривень належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивачем нараховано 477,46 гривень 3% річних за період з 30.12.2016 по 05.12.2018 та 3380,59 гривень інфляційних втрат за період з 30.12.2016 по 05.12.2018.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.Так, позивачем невірно визначено період виникнення заборгованості.

Суд здійснив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, згідно якого арифметично вірна сума 3% річних та інфляційних втрат, яка підлягає стягненню складає 476,06 гривень 3% та 1963,02 гривень інфляційних втрат. В решті заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8250,79 гривень основного бору, 476,06 гривень 3% річних та 1963,02 гривень інфляційних втрат.

Керуючисьст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарськогопроцесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з управління інфраструктури та капітального будівництва Славутицької міської ради Київської області (07101, Київська обл.., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7, код 40204093) на користь фізичної особи-підприємця Полтавського Романа Юрійовича (АДРЕСА_1) 8250,79 гривень основного боргу, 476,06 гривень 3% річних, 1963,02 гривень інфляційних втрат та 1555,52 гривень судового збору.

В решті позову відмовити

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 31.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 11.02.2019.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційнаскаргаможе бути подана протягомдвадцятиднів з дня складенняповного тексту рішеннявідповідно до ст. ст. 240-241 Господарськогопроцесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак