ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа №914/2291/17

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Мирутенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1

від відповідача-1 ОСОБА_2

від відповідача-2 ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської області, вих.№05/2-430 вих.18 від 28 березня 2018 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 05 березня 2018 року (підписане 13.03.2018 року), суддя Крупник Р.В.

у справі №914/2291/17

за позовом Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, м. Львів в інтересах держави

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП», м. Рогатин, Івано-Франківська область

до відповідача-2 Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області, с. Камянобрід Яворівського району Львівської області

про визнання недійсним рішення, зобовязання повернути земельну ділянку

в с т а н о в и в :

02 листопада 2017 року заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом, заявленим в інтересах держави, до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП» та Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання недійсним рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП «ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою»; визнання недійсним договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що входять до складу спадщини від 03 квітня 2017 року, укладеного між Камянобрідською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП» з додатками до нього та зобовязання ТзОВ «Захід-Агро МХП» повернути земельні ділянки загальною площею 85,1805 га.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05 березня 2018 року у справі №914/2291/17 відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП «ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою». В частині позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що входять до складу спадщини від 03 квітня 2017 року та зобовязання ТзОВ «Захід-Агро МХП» повернути земельні ділянки загальною площею 85,1805 га провадження у справі закрито.

Рішення суду в частині відмови в позові мотивоване тим, що в склад земельної ділянки площею 85,1805 га входять земельні ділянки померлих фізичних осіб, котрим було видано державні акти на право власності на земельні ділянки, а також земельні ділянки (паї) померлих фізичних осіб, котрим було видано сертифікати на право власності на земельну частку (пай) і котрі не отримали державні акти на право власності на ці земельні ділянки, що вбачається з сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) та державних актів на право власності на земельну ділянку. Судом першої інстанції встановлено, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, спадкоємці фізичних осіб у встановленому законом порядку не прийняли спадщини та не оформили ні права власності на земельні ділянки, ні права власності на земельні частки (паї). При цьому, посилаючись на ст.1285 ЦК України та ч.5 ст.4 ЗУ «Про оренду землі», суд дійшов висновку, що органом, який уповноважений передавати в оренду земельні ділянки (в т.ч. невитребувані земельні частки) померлих громадян до моменту прийняття спадкоємцями спадщини, або визнання її відумерлою в судовому порядку є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки, незалежно від того, чи така земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту чи за його межами. Суд у рішенні зазначив, що відповідні сільська, селищна, міська рада є управителем спадщини в силу імперативних положень закону і для реалізації їхніх повноважень щодо передачі в оренду земельних ділянок від них не вимагається вчинення будь-яких інших дій (як от, звернення до суду з вимогою про визнання спадщини відумерлою, як це стверджує прокурор). Відтак, місцевий господарський суд, враховуючи наведене вище, а також те, що спірні земельні ділянки знаходяться на території Камянобрідської сільської ради, що не спростовано прокурором, дійшов висновку, що Камянобрідська сільська рада мала право розпоряджатися спірними земельними ділянками та передавати їх в оренду відповідачу-1, а тому доводи прокурора суд визнав необґрунтованими.

Закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельних ділянок та зобовязання ТзОВ «Захід-Агро МХП» повернути земельні ділянки мотивоване відсутністю предмету спору, у звязку з розірванням оспорюваного договору та повернення спірної земельної ділянки сільській раді за актом приймання-передачі.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Заступник прокурора Львівської області звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05 березня 2018 року у справі №914/2291/17 в частині відмови в позові та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити: визнати недійсним рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП «ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою». Зокрема, зазначає, що спірні земельні ділянки є несформованими, відтак, не можуть бути обєктом цивільних прав, при цьому, сільською радою не визначено статус земель, переданих в оренду. Крім цього, наголошує, що сільською радою не зясовувався стан оформлення спадщини по спірних земельних ділянках, а саме: наявність спадкоємців, факти прийняття чи неприйняття ними спадщини, відмови від її прийняття тощо, у звязку з чим, вважає передчасним застосування судом до спірних правовідносин спеціального ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли». Одночасно, апелянт наголошує на порушенні інтересів держави в цьому спорі, зважаючи на те, що державним інтересом в цьому випадку є задоволення суспільної потреби (інтересу) у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання передачі земельних ділянок у користування, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу; інтерес держави в цьому випадку, на думку скаржника, полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права Українського народу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/2291/17.

Разом з тим, Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, повязані зі здійсненням таким судом повноважень, судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

В газеті «Голос України» №185 (6940) від 03 жовтня 2018 року опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду з 03 жовтня 2018 року.

Судді Львівського апеляційного господарського суду переведені до Західного апеляційного господарського суду Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №295/2018.

Відповідно до частин 5, 7 ст.31 ГПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2018 року справу №914/2291/17 розподілено колегії суддів у складі: ОСОБА_4 (головуючий суддя), судді: Дубник О.П. та Мирутенко О.Л.

У звязку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Дубник О.П., розпорядженням керівника апарату суду №28 від 16 січня 2019 року призначено автоматизовану заміну складу колегії суддів у справі №914/2291/17.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2019 року справу розподілено колегії суддів у складі: ОСОБА_4 (головуючий суддя), ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою суду від 17 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 05 лютого 2019 року.

Прокурор (позивач) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05 березня 2018 року у справі №914/2291/17 в частині відмови в позові та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити: визнати недійсним рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП «ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою».

Представник відповідача-1 в судовому засідання не підтримав подане раніше клопотання про закриття провадження у справі (б/н від 04 грудня 2018 року) та просив таке залишити без розгляду, у звязку з чим, колегія суддів вказане клопотання не розглядала.

Представники відповідачів-1,2 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 16 квітня 2018 року) та додаткових поясненнях (б/н від 11 грудня 2018 року). Зокрема, зазначали, що прокурор, звертаючись до суду з цим позовом не обґрунтував порушення інтересів держави у цьому спорі. Щодо суті спору, зазначали про відповідність спірного рішення сільської ради положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли» №1533-VIII, який набрав чинності 19 жовтня 2016 року. Разом з цим, вважають помилковим твердження позивача про відсутність у сільської ради повноважень на передачу спірної земельної ділянки в оренду, за обставин, які склалися у цій ситуації, посилаючись на ст.1285 ЦК України та ч.5 ст.4 ЗУ «Про оренду землі».

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2016 року Камянобрідською сільською радою Яворівського району Львівської області прийнято рішення №104 «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП» ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою», відповідно до п.п.1, 5 якого сільська рада вирішила: передати в оренду ТОВ «Захід-Агро МХП» земельні ділянки (паї), що входять до складу спадщини за заповітом і за законом, спадкоємці яких її не оформили, загальною площею 85,1805 га на термін 1 (один) рік до моменту державної реєстрації права власності спадкоємцем на вказану земельну ділянку; встановити розмірі орендної плати на рівні 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок; уповноважити сільського голову підписати з ТОВ «Захід-Агро МХП» договори оренди вказаних земельних ділянок.

03 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП» та Камянобрідською сільською радою Яворівського району Львівської області укладено договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що входять до складу спадщини, відповідно до умов якого, а саме: пунктів 1, 2, 3 в оренду передаються земельні ділянки розміром 85,1805 га, які знаходяться на території Камянобрідської сільської ради. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 2234079,23 грн.

Згідно з п.7 Договору останній набирає чинності з дня підписання сторонами і діє протягом 7 (семи) років, але в будь-якому випадку не довше ніж до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою. У випадку звернення осіб, які є власниками невитребуваних земельних часток (паїв), або їх спадкоємців з заявою про виділення їх земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності дія договору щодо конкретної ділянки, яка була передана в оренду за цим договором припиняється в момент отримання її власником державного акту на право власності на земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачами підписано Додаток №1 до Договору оренди від лютого 2017 року (проте як встановлено судом першої інстанції вказаний додаток підписано 03 квітня 2017 року) з якого вбачається, що до складу земельної ділянки площею 85,1805 га увійшли 52 земельні ділянки громадян, які не були успадковані їхніми спадкоємцями.

Також з матеріалів вбачається, що між відповідачами підписано акт приймання-передачі земельних ділянок від лютого 2017 року (судом встановлено, що цей додаток підписано 03 квітня 2017 року), згідно якого відповідач-2 передав, а відповідач-1 прийняв в користування земельні ділянки загальною площею 85,1805 га.

На підставі листів відповідача-2 №193 від 07.08.2017 року та №190 від 07.08.2017 року, судом встановлено, що земельні частки (паї) площею 85,1805 га розміщені в єдиному масиві пайових земель без межових знаків, винесених в натурі, при цьому, сільська рада прийняла рішення про передачу в оренду паю після спливу 6 місяців з моменту відкриття спадщини.

У листі №8-13-0.36-629/120-17 від 07.09.2017 року Відділ в Яворівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області зазначено, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (в т.ч. невитребувані паї) на території Камянобрідської сільської ради розташовані за межами населених пунктів.

У листі №197 від 21.08.2017 року відповідачем-2 зазначено, що всі громадяни по Камянобрідській сільській раді одержали сертифікати на право приватної власності на землю згідно з рішенням Яворівської районної ради народних депутатів №51 від 21.02.1997 року, які видано Камянобрідською сільською радою 14.03.1997 року.

Згідно з розпорядженням голови Яворівської райдержадміністрації №403 від 21.07.2004 року державні акти на право власності на земельну ділянку (пай) підписано до видачі 18.05.2005 року та 14.09.2007 року власникам земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Поряд з тим, судом встановлено, що у листі №8-13-0.36-780/120-17 від 28.09.2017 року Відділ в Яворівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області зазначив, що укладений між відповідачами договір оренди у відділі держгеокадастру не зареєстровано; технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж кожної земельної ділянки в натурі (на місцевості) із переданих в оренду 85,1805 га землі не виготовлялась; кадастрові номери на кожну земельну ділянку із переданих в оренду 85,1805 га землі не присвоювалися, за виключенням гр. ОСОБА_7 - №:02:000:0056 1,4448 га; у звязку з тим, що не всім земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери, відділ не може зазначити про місце розташування по масиву даних ділянок; нормативна грошова оцінка вказаних земель відділом не проводилася у звязку з тим, що станом на 01.01.2017 року нормативно грошова оцінка земель несільськогосподарського, сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів не проведена.

У листопаді 2017 року заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави, до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП» та Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання недійсним рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП «ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою»; визнання недійсним договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що входять до складу спадщини від 03 квітня 2017 року, укладеного між Камянобрідською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП» з додатками до нього та зобовязання ТзОВ «Захід-Агро МХП» повернути земельні ділянки загальною площею 85,1805 га. Позов мотивовано тим, що спірне рішення прийнято незаконно, з порушенням вимог ст.33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.12, 122-126, 134 ЗК України. Крім того, прокурор звертає увагу, що відповідач-2 прийняв оскаржуване рішення без проведення процедури визнання спадщини відумерлою в порядку, передбаченому ст.1277 ЦК України. Разом з цим, позивач вказує, що приймаючи спірне рішення сільська рада перевищила свої повноваження, розпорядившись земельними ділянками померлих громадян.

20 листопада 2017 року (після порушення провадження у цій справі) відповідачами-1,2 укладено Додаткову угоду, якою розірвано оскаржуваний Договір оренди та за актом приймання-передачі земельних ділянок від 20 листопада 2017 року відповідач-1 повернув спірну земельну ділянку площею 85,1805 га відповідачу-2.

Згідно з ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор зазначає, що Камянобрідською сільською радою порушено порядок надання в оренду земельних ділянок, чим порушено вимоги ст.ст.79-1, 123, 1283, 1285 ЗК України.

Як вбачається з спірного рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП» ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою» сільська рада вирішила передати в оренду ТОВ «Захід-Агро МХП» земельні ділянки (паї), що входять до складу спадщини за заповітом і за законом, спадкоємці яких її не оформили, загальною площею 85,1805 га на термін 1 (один) рік до моменту державної реєстрації права власності спадкоємцем на вказану земельну ділянку.

З укладеного між відповідачами-1,2 договору вбачається, що в оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення розміром 85,1805 га, які знаходяться на території Камянобрідської сільської ради, що входять до складу спадщини.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, за змістом положень ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», земельні частки (паї), на які підтверджувальний документ уже отриманий, але власник не розпорядився ним належним чином (не подав заяву про виділення в натурі (на місцевості) для передання в оренду чи сумісного обробітку), а також земельні частки (паї), власники яких не оформили право власності або померли, а їх спадкоємці не прийняли спадщину, до якої входять земельні частки (паї), відносяться до категорії нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв).

Згідно з розясненнями Державного агентства земельних ресурсів №7295/17/6-12 від 14.05.2012 року невитребувані земельні частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності.

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що спірні земельні ділянки загальною площею 127,9065 га, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення Камянобрідської сільської ради входили як неуспадковані земельні ділянки приватної власності, так і не успадковані земельні частки (паї).

Пунктом 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №122 від 04.02.2004 року, нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Згідно з ст.13 вказаного Закону нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Слід зазначити, що Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є спеціальним законодавчим актом, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками та використання нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок.

Поряд з тим, як вірно встановлено місцевим господарським судом спірне рішення Камянобрідської сільської ради прийнято щодо земельних ділянок, які не успадковано спадкоємцями померлих громадян.

Так, 20 вересня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли» яким внесено зміни, зокрема, в статті 1283 та 1285 ЦК України та статті 4, 19 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.1285 ЦК України (в редакції, чинній станом на момент прийняття спірного рішення) якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою. У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки. Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з'явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Разом з цим, згідно з ч.5 ст.4 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній станом на момент прийняття спірного рішення) орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ «Про оренду землі» особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов'язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

У п.7 Договору сторони погодили, що останній набирає чинності з дня підписання сторонами і діє протягом 7 (семи) років, але в будь-якому випадку не довше ніж до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою. У випадку звернення осіб, які є власниками невитребуваних земельних часток (паїв), або їх спадкоємців з заявою про виділення їх земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності дія договору щодо конкретної ділянки, яка була передана в оренду за цим договором припиняється в момент отримання її власником державного акту на право власності на земельну ділянку.

З огляду на наведені вище положення, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що органом, який має право передавати в оренду земельні ділянки (в т.ч. невитребувані земельні частки) померлих громадян до моменту прийняття спадкоємцями спадщини, або визнання її відумерлою в судовому порядку, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки, незалежно від того, чи така земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту чи за його межами, оскільки, відповідна сільська, селищна, міська рада є управителем спадщини в силу наведених вище норм ЦК України та ЗУ «Про оренду землі».

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання прокурора на положення ст.123 ЗК України, оскільки вказана стаття регулює порядок надання в користування земельних ділянок державної або комунальної власності, до яких спірні земельні ділянки не відносяться.

Оскільки спірні земельні ділянки знаходяться на території Камянобрідської сільської ради, а їхніми власниками отримано відповідні державні акти, однак власники таких земельних ділянок померли, відтак, вказана сільська рада вправі була розпорядитися такими землями у відповідності до положень ЦК України та ЗУ «Про оренду землі». Позивачем протилежного не доведено. Як і не доведено факту оформлення спадкоємцями померлих громадян права власності на спірні земельні ділянки чи набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Беручи до уваги всі наведені вище обставини та досліджені судом докази, що знаходяться у матеріалах справи, з огляду на те, що спірні земельні ділянки знаходяться на території Камянобрідської сільської ради, остання, в силу положень ст.ст.1283, 1285 ЦК України та ст.ст.4, 19 ЗУ «Про оренду землі», мала право розпоряджатися такою землею, відтак, позивачем не доведено, що спірне рішення Камянобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області №104 від 14 грудня 2016 року «Про погодження передачі земель ТОВ «Захід-Агро МХП» ПАТ «Миронівський хлібокомбінат» в оренду Камянобрідською сільською радою» суперечить чинному на час його прийняття законодавству.

Щодо подання Заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області позову саме в інтересах держави, колегія суддів зазначає наступне:

Як вбачається з позовної заяви, прокурор звернувся із цим позовом в інтересах держави, при цьому, порушення прав та інтересів держави обґрунтовує тим, що державним інтересом у цій справі є задоволення суспільної потреби (інтересу) у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання передачі земельних ділянок у користування, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу; інтерес держави в цьому випадку, на думку скаржника, полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права Українського народу.

Відповідно до ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Наведені положення є реалізацією частини першої статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та частини другої статті 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

До господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто, в контексті норми статті 1 Господарського процесуального кодексу України має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. При цьому, заінтересована особа вправі звертатись до суду за захистом не будь-якого, а виключно охоронюваного законом інтересу, законного інтересу (абз.3 п.3.5 мотивувальної частини Рішення КСУ №18-рп/2004 від 01.12.2004 року у справі про охоронюваний законом інтерес).

З наведеного вбачається, що для задоволення позовних вимог про визнання незаконним акту органу місцевого самоврядування недостатньо встановити лише обставини суперечності цього акту вимогам закону. Для задоволення вимог потрібно також встановити, що незаконний акт органу місцевого самоврядування порушує права позивача. У випадку, якщо акт органу місцевого самоврядування прав позивача не порушує, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог про визнання його незаконним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки спірним рішенням Камянобрідської сільської ради надано в оренду земельні ділянки, які не належать до земель ні державної, ні комунальної власності, а є неуспадкованими земельними ділянками, власники яких померли, то в цьому випадку, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним рішення сільської ради про надання в оренду таких земельних ділянок, прокурором не доведено порушення інтересів держави. При цьому, як встановлено вище, органом місцевого самоврядування Камянобрідською сільською радою, при прийнятті спірного рішення, не перевищено повноважень щодо розпорядження спірними земельними ділянками.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та такі не спростовують висновків місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову.

В частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що входять до складу спадщини від 03 квітня 2017 року та зобовязання ТзОВ «Захід-Агро МХП» повернути земельні ділянки загальною площею 85,1805 га, рішення місцевого господарського суду не оскаржувалось, відтак, в цій частині судом не переглядалось у відповідності до положень ч.1 ст.269 ГПК України.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 05 березня 2018 року у справі №914/2291/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/2291/17 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 13 лютого 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Мирутенко О.Л.