ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5498/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МСК", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в розмірі 132 960 грн. 35 коп. за договором від 18.05.2015 № 15-0932-02 в редакції додаткових угод

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МСК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 30.11.2018, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" заборгованість в розмірі 132 960 грн. 35 коп., з яких: 85 866 грн. 29 коп. - сума основного боргу, 38 294 грн. 95 коп. - інфляційні втрати, 8 799 грн. 11 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору від 18.05.2015 № 15-0932-02 в редакції додаткових угод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 15.01.2019.

09.01.2019 на адресу суду надійшла заява відповідача від 08.01.2019 № 017/МС-39, в якій викладені заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Просить суд постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. В обґрунтування заяви зазначає, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за товар, поставка якого оформлена 24-ма первинними документами і здійснювалась відповідно до умов 14-ти специфікацій до договору поставки № 15-0932-02 від 18.05.2015. На підтвердження часткової оплати поставленого товару позивач надав копії платіжних доручень про здійснення попередньої оплати і оплати по факту поставки. При цьому, виходячи з призначення платежу, у деяких випадках за одним платіжним дорученням здійснювалась часткова оплата декількох рахунків (платіжні доручення №№ 1780 від 13.07.2017, 2476 від 26.07.2017). Виходячи з характеру правовідносин сторін цього спору, під час розгляду справи підлягає встановленню наявність основного боргу стосовно кожної окремо взятої поставки та її розмір. Додані позивачем до позовної заяви розрахунки заборгованості є незрозумілими, оскільки виконані не в розрізі первинних документів й платіжних доручень про проведення оплати, а відображають незрозумілу узагальнену інформацію. За вказаних обставин, відповідач вважає за необхідне клопотати перед судом про витребування у позивача обґрунтованого розрахунку заборгованості, чи, залежно від обставин, про призначення судової економічної експертизи.

15.01.2019 позивач надав до суду клопотання про виправлення описок у тексті позовної заяви від 14.01.2019, в якому зазначив, що при підготовці позову позивачем допущено ряд описок у написанні номерів чи дат документів, а також невірно зазначена сума проведеної відповідачем оплати (замість 655 183 грн. 23 коп., вказано 665 183 грн. 23 коп.). Стверджує, що вказані описки не впливають на правильність розрахунку ціни позову та не змінює його.

Ухвалою господарського суду від 15.01.2019 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; судове засідання відкладене на 05.02.2019.

04.02.2019 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про витребування у позивача обґрунтованого розрахунку позовних вимог від 04.02.2019 № 017/МС-188, мотивоване тим, що розрахунок, доданий позивачем до позову є незрозумілим відповідачу.

04.02.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 04.02.2019 № 017/МС-189, в якому відповідач просить суд відкласти розгляд справи для надання часу подати витребувані судом документи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Розглянувши подані відповідачем 04.02.2019 клопотання, господарський суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки матеріали справи містять детальний розрахунок позовних вимог та станом на 05.02.2019 у суду відсутня процесуальна можливість відкласти розгляд справи на іншу дату, з урахуванням часу, необхідного для належного повідомлення сторін про дату наступного судового засідання, у звязку із закінченням строків, передбачених ч.1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зазначає, що про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання та надано достатньо часу для надання витребуваних судом документів, проте останній не скористався своїм правом на участь представника у судових засіданнях та не виконав вимоги суду.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

05.02.2019 господарським судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у звязку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МСК" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім.. ОСОБА_1" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") (покупець) укладено договір № 15-0932-02 (надалі - договір), відповідно до умов якого продавець зо бов'язується поставити, а покупець прийняти й оплатити продукцію, іменовану надалі товар, кількість, номенклатура, ціна, строки, умови поставки та умови оплати якого ви значені у Специфікаціях, прикладених до даного договору, що становлять його не від'ємну частину (п. 1.1 договору).

Згідно із п. 9.4 договору договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і скріплення печатками і діє до 31.12.2015 року, а в частині гарантійних обставин до повного їх закінчення.

Додатковими угодами № 6 від 23.09.2015 та № 18 від 24.11.2016 строк дії договору продовжувався сторонами до 31.12.2016 та 31.12.2017 відповідно.

За умовами п. 2.1 договору ціна товару встановлюється в гривнях, на умовах поставки зазначених у Специфікаціях, прикладених до договору, що становлять його невід'ємну частину.

Сума договору на момент підписання згідно, Специфікації №1, становить 162 144,00 грн. із ПДВ і буде змінена на суму кожної наступної Специфікації, що підписується обома сторонами (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору датою поставки автомобільним транспортом вважається дата, зазначена покупцем у товарно-транспортній накладній або видатковій накладній, що іменовані далі товаросупроводжувальні накладні.

Перехід права власності зазначається у Специфікаціях прикладених до договору, що становлять його невід'ємну частину (п. 3.2 договору).

У п. 4.1 договору сторони узгодили, що розрахунки за даним договором здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

Розрахунок за поставлений товар здійснюється на підставі рахунка, на умовах зазначених у Специфікаціях, прикладених до договору, що становлять його невід'ємну частину. Після здійснення попередньої оплати ціна на товар не змінюється. Податкова накладна надається згідно чинного законодавства. (п. 4.2 договору).

Згідно п. 5.4 договору при прийманні товару обовязкова наявність наступних документів: сертифіката (паспорта) якості або іншого документу, що підтверджує якість товару; накладної; товаросупроводжувальних накладних; рахунку.

Відповідно до умов договору сторонами укладались відповідні специфікації, які оформлювались додатковими угодами до договору та містили умови поставки та оплати узгодженої сторонами партії товару (а.с. 31-50).

На виконання умов договору, позивач у період з 13.09.2016 по 04.12.2017 поставив та передав у власність відповідача, товар на загальну суму 741 049 грн. 52 коп., про що сторонами складені, підписані та скріплені печатками наступні накладні:

- № 1266 від 13.09.16 на суму 47 169,98 грн., згідно специфікації №16;

- № 1267 від 13.09.16 на суму 37 725,12 грн., згідно специфікації №15;

- № 1268 від 13.09.16 на суму 6 359,30 грн., згідно специфікації №14;

- № 1269 від 13.09.16 на суму 23 522,28 грн., згідно специфікації №12;

- № 1270 від 13.09.16 на суму 47 975,54 грн., згідно специфікації №13;

- №1326 від 23.09.16 на суму 5 985,46 грн., згідно специфікації № 15;

- № 1470 від 25.10.16 на суму 44 100,00 грн., згідно специфікації №15;

- № 1535 від 04.11.16 на суму 8 820,00 грн., згідно специфікації №15;

- № 1675 від 28.11.16 на суму 24 420,00 грн., згідно специфікації №18;

- № 43 від 16.01.17 на суму 432,00 грн.;

- № 855 від 14.07.17 на суму 11 708,82 грн., згідно специфікації №18;

- № 924 від 27.07.17 на суму 41 083,78 грн., згідно специфікації №24;

- № 1008 від 14.08.17 на суму 108 091,32 грн., згідно специфікації №24;

- № 1009 від 14.08.17 на суму 52 704,00 грн., згідно специфікації №15;

- № 1010 від 14.08.17 на суму 32 256,00 грн., згідно специфікації №20;

- № 1040 від 17.08.17 на суму 11 736,00 грн., згідно специфікації №22;

- № 1081 від 28.08.17 на суму 12 623,11 грн., згідно специфікації №24;

- № 1107 від 04.09.17 на суму 1 080,00 грн., згідно специфікації №25;

- № 1155 від 13.09.17 на суму 87 653,09 грн., згідно специфікації №24;

- № 1156 від 13.09.17 на суму 8 647,56 грн., згідно специфікації №23;

- № 1273 від 17.10.17 на суму 73 012,80 грн., згідно специфікації №27;

- № 1274 від 17.10.17 на суму 4 368,00 грн., згідно специфікації №26;

- № 1275 від 17.10.17 на суму 4 371,36 грн., згідно специфікації №24;

- № 1427 від 04.12.17 на суму 45 204,00 грн., згідно специфікації №28.

Доставка товару від позивача відповідачу відбувалася автомобільним транспор том у відповідності до договірних умов поставки: DDР склад покупця м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними:

- Товарно-транспортна накладна № 1270 від 13.09.16 р. на суму 162 752,22 грн. (товар за накладними від 13.09.16 №№ 1266-1270);

- Товарно-транспортна накладна № 1326 від 23.09.16 на суму 5 985,46 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1470 від 25.10.16 на суму 44 100,00 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1535 від 04.11.16 на суму 8 820,00 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1675 від 28.11.16 на суму 24 420,00 грн.

- Товарно-транспортна накладна № 43 від 16.01.17 на суму 432,00 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 855 від 14.07.17 на суму 11 708,82 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 924 від 27.07.17 на суму 41 083,78 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1008 від 14.08.17 на суму 193 051,32 грн. (товар за накладними від 14.08.16 №№ 1008-1010);

- Товарно-транспортна накладна № 1040 від 17.08.17 на суму 11 736,00 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1081 від 28.08.17 на суму 12 623,11 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1107 від 04.09.17 на суму 1 080,00 грн.;

- Товарно-транспортна накладна № 1155 від 13.09.17 на суму 96 300,65 грн. (товар за накладними від 13.09.17р. №№ 1155,1156);

- Товарно-транспортна накладна № 1273 від 17.10.17 на суму 81 752,16 грн. товар за накладними від 17.10.17р. №№ 1173-1175);

- Товарно-транспортна накладна № 1427 від 04.12.17 на суму 45 204,00 грн.

За вказаними накладними товар прийнятий представниками відповідача на підставі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей:

- № 728/02 від 08.09.16 (прийнято товар по накладним №№ 1266-1270);

- № 763/02 від 20.09.16 (прийнято товар по накладній № 1326);

- № 843/02 від 24.10.16 (прийнято товар по накладним №№ 1470,1535);

- № 964/02 від 28.11.16 (прийнято товар по накладній № 1675);

- № 25/02 від 16.01.17 (прийнято товар по накладній № 43);

- № 190/02 від 13.07.17(прийнято товар по накладній № 855);

- № 225/02 від 27.07.17 (прийнято товар по накладній № 924);

- № 250/02 від 11.08.17 (прийнято товар по накладним №№ 1008-1010, 1040);

- № 285/02 від 23.08.17 (прийнято товар по накладній № 1081);

- № 316/02 від 04.09.17(прийнято товар по накладним № 1107, 1155, 1156);

- № 454/02 від 13.10.17(прийнято товар по накладними № 1273-1275);

- № 633/02 від 04.12.17 (прийнято товар по накладній № 1427).

Позивач стверджує, що одночасно з поставкою товару продавцем покупцю передані приналежності та документи, що стосуються товару.

Так, як зазначено у товарно-транспор тних накладних з вантажем були передані накладні та рахунки на оплату фактично поставленого товару:

- рахунок № 1164 від 13.09.16 на суму 47169,98 грн. (на оплату товару за накладною №1266 від 13.09.16);

- рахунок № 1165 від 13.09.16 на суму 37 725,12 грн. (на оплату товару за накладною №1267 від 13.09.16);

- рахунок № 1166 від 13.09.16 на суму 6 359,30 грн. (на оплату товару за накладною №1268 від 13.09.16);

- рахунок № 1167 від 13.09.16 на суму 23 522,28 грн. (на оплату товару за накладною № 1269 від 13.09.16);

- рахунок № 1168 від 13.09.16 на суму 47 975,54 грн. (на оплату товару за накладною № 1270 від 13.09.16);

- рахунок № 1211 від 23.09.16 на суму 5 985,46 грн. (на оплату товару за накладною №1326 від 23.09.16);

- рахунок № 1323 від 24.10.16 на суму 44100,00 грн. (на оплату товару за накладною №1470 від 25.10.16);

- рахунок № 1402 від 03.11.16 на суму 8 820,00 грн. (на оплату товару за накладною №1535 від 04.11.16);

- рахунок № 1528 від 28.11.16 на суму 24 420,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1675 від 28.11.16);

- рахунок № 17 від 10.01.17 на суму 432,00 грн. (на оплату товару за накладною № 43 від 16.01.17);

- рахунок № 668 від 17.07.17 на суму 11 708,82 грн. (на оплату товару за накладною № 855 від 14.07.17);

- рахунок № 499 від 27.07.17 на суму 41 083,78 грн. (на оплату товару за накладною № 924 від 27.07.17);

- рахунок № 776 від 14.08.17 на суму 108 091,32 грн. (на оплату товару за накладною № 1008 від 14.08.17);

- рахунок № 777 від 14.08.17 на суму 52 704,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1009 від 14.08.17);

- рахунок № 778 від 14.08.17 на суму 32 256,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1010 від 14.08.17);

- рахунок № 804 від 17.08.17 на суму 11 736,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1040 від 18.08.17);

- рахунок № 834 від 28.08.17 на суму 12 623,11 грн. (на оплату товару за накладною №1081 від 28.08.17);

- рахунок №846 від 04.09.17 на суму 1 080,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1107від 04.09.17);

- рахунок № 881 від 13.09.17 на суму 87 653,09 грн. (на оплату товару за накладною № 1155 від 13.09.17);

- рахунок № 882 від 13.09.17 на суму 8 647,56 грн. (на оплату товару за накладною № 1156 від 13.09.17);

- рахунок № 940 від 17.10.17 на суму 73 012,80 грн. (на оплату товару за накладною № 1273 від 17.10.17);

- рахунок № 941 від 17.10.17 на суму 4 368,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1274 від 17.10.17);

- рахунок № 942 від 17.10.17 на суму 4 371,36 грн. (на оплату товару за накладною № 1275 від 17.10.17);

- рахунок № 1022 від 04.12.17 на суму 45 204,00 грн. (на оплату товару за накладною № 1427 від 04.12.17).

Факт передачі рахунків на оплату за поставлений товар підтверджується підписом представника відповідача у відповідній графі кожної товарно-транспортної накладної.

Відповідач прийняв товар без зауважень, про що свідчить факт підписання накладних про отримання товару, товарно-транспортних накладних та відсутність прете нзій (актів по якості, відповідності, комплектності, кількості поставленого товару). По вернення товару не проводилося.

За умовами укладених сторонами специфікацій №№ 1-17 покупець повинен здійс нити оплату за поставлений товар впродовж 10-ти банківських днів з дати поставки.

За умовами Специфікацій №№ 18-23 покупець повинен здійс нити 100% попередню оплату.

У відповідності до умов Специфікацій №№ 24-28 покупець повинен здійс нити оплату за поставлений товар впродовж 15-ти календарних днів з дати поставки.

В порушення взятих на себе зобовязань та умов договору відповідач отриманий товар за спірними накладними оплатив частково та несвоєчасно на загальну суму 655 183 грн. 23 коп., у звязку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 85 866 грн. 29 коп.

Із посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 3% річних в сумі 8 799 грн. 11 коп. за загальний період з 28.09.2016 по 30.11.2018 та інфляційні втрати за період з жовтня 2016 по листопад 2018 у розмірі 38 294 грн. 95 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, укладеними сторонами специфікаціями, оформленими додатковими угодами до договору, копіями накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків, довідки банку на підтвердження часткової оплату вартості товару за спірними накладними, обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору купівлі продажу є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Доказів припинення укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 18.05.2015 № 15-0932-02 або зміни його умов (з урахуванням укладених сторонами додаткових угод до договору), матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень ст. 629 Цивільного кодексу України обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За нормами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням умов п. 4.2 договору, укладених сторонами специфікацій № № 12-16, 18, 20, 22-28 та приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк оплати поставленого позивачем товару за спірним договором є таким, що настав за накладними:

- № 1266 від 13.09.16 на суму 47 169,98 грн., згідно специфікації №16 (10 банківських днів) 27.09.16;

- № 1267 від 13.09.16 на суму 37 725,12 грн., згідно специфікації №15 (10 банківських днів) 27.09.16;

- № 1268 від 13.09.16 на суму 6 359,30 грн., згідно специфікації №14 (10 банківських днів) 27.09.16;

- № 1269 від 13.09.16 на суму 23 522,28 грн., згідно специфікації №12 (10 банківських днів) 27.09.16;

- № 1270 від 13.09.16 на суму 47 975,54 грн., згідно специфікації №13 (10 банківських днів) 27.09.16;

- №1326 від 23.09.16 на суму 5 985,46 грн., згідно специфікації № 15 (10 банківських днів) 07.10.16;

- № 1470 від 25.10.16 на суму 44 100,00 грн., згідно специфікації №15 (10 банківських днів) 09.11.16;

- № 1535 від 04.11.16 на суму 8 820,00 грн., згідно специфікації №15 (10 банківських днів) 18.11.16;

- № 1675 від 28.11.16 на суму 24 420,00 грн., згідно специфікації №18 (передплата) 28.11.16;

- № 43 від 16.01.17 на суму 432,00 грн. (передплата) 16.01.17;

- № 855 від 14.07.17 на суму 11 708,82 грн., згідно специфікації №18 (передплата) 14.07.17;

- № 924 від 27.07.17 на суму 41 083,78 грн., згідно специфікації №24 (15 календарних днів) 14.08.17;

- № 1008 від 14.08.17 на суму 108 091,32 грн., згідно специфікації №24 (15 календарних днів) 29.08.17;

- № 1009 від 14.08.17 на суму 52 704,00 грн., згідно специфікації №15 (15 календарних днів) 29.08.17;

- № 1010 від 14.08.17 на суму 32 256,00 грн., згідно специфікації №20 (передплата) 14.08.17;

- № 1040 від 17.08.17 на суму 11 736,00 грн., згідно специфікації №22 (передплата) 17.08.17;

- № 1081 від 28.08.17 на суму 12 623,11 грн., згідно специфікації №24 (15 календарних днів) 12.09.17;

- № 1107 від 04.09.17 на суму 1 080,00 грн., згідно специфікації №25 (15 календарних днів) 19.09.17;

- № 1155 від 13.09.17 на суму 87 653,09 грн., згідно специфікації №24 (15 календарних днів) 28.09.17;

- № 1156 від 13.09.17 на суму 8 647,56 грн., згідно специфікації №23 (передплата) 13.09.17;

- № 1273 від 17.10.17 на суму 73 012,80 грн., згідно специфікації №27 (15 календарних днів) 01.11.17;

- № 1274 від 17.10.17 на суму 4 368,00 грн., згідно специфікації №26 (15 календарних днів) 01.11.17;

- № 1275 від 17.10.17 на суму 4 371,36 грн., згідно специфікації №24 (15 календарних днів) 01.11.17;

- № 1427 від 04.12.17 на суму 45 204,00 грн., згідно специфікації №28 (15 календарних днів) 19.12.17.

За встановлених обставин, з урахуванням відсутності в матеріалах справи належних доказів оплати відповідачем заявленої до стягнення позивачем суми боргу за спірними поставками, строк оплати яких настав, підтвердження належними доказами поставки товару позивачем та отримання товару відповідачем без заперечень, господарський суд вважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" на користь ТОВ "МСК" основного боргу в сумі 85 866 грн. 29 коп.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок 3% річних, з урахуванням встановлених судом дат виникнення у відповідача зобовязання оплатити поставлений позивачем товар за спірними накладними, з урахуванням дат часткової оплати вартості вказаного товару, судом визначено, що до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 8 740 грн. 33 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що він припустився помилки, застосувавши невірний індекс інфляції за листопад 2018, у звязку із чим, згідно із перерахунком суду, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у загальному розмірі 38 209 грн. 10 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарський суд констатує, що відповідач не скористався своїм правом на участь у призначених судових засідання, заперечення по суті позовних вимог та контррозрахунок заявлених позивачем до стягнення сум не надав, викладені у позовній заяві обставини належними доказами не спростував.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобовязання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору купівлі-продажу та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 85 866 грн. 29 коп. основного боргу, 8 740 грн. 33 коп. 3% річних, 38 209 грн. 10 коп. інфляційних втрат, - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, оскільки позивачем при зверненні до суду із даним позовом зайво сплачені 0,59 коп. судового збору, за приписами п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, вказана сума підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 81, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, буд. 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСК" (04073, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 15, ) 85 866 грн. 29 коп. (вісімдесят пять тисяч вісімсот шістдесят шість грн. 29 коп.) основного боргу, 8 740 грн. 33 коп. (вісім тисяч сімсот сорок грн. 33 коп.) 3% річних, 38 209 грн. 10 коп. (тридцять вісім тисяч двісті девять грн. 10 коп.) інфляційних втрат, 1 992 грн. 24 коп. (одну тисячу девятсот девяносто дві грн. 24 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 15.02.2019