ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р., м. Київ Справа№ 910/19326/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Калатай Н.Ф.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

від третьої особи: не зявився,

розглянув апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Кристал-20" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р., м. Київ (повний текст складено 29.10.2015р.) у справі №910/19326/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Кристал-20",

третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго,

про стягнення 1149809,26 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.10.2015р.) про стягнення 906409,64 грн, з яких: основний борг у сумі 540654,53 грн, 3% річних у сумі 22664,47 грн, збитки від інфляції у сумі 274342,35 грн, пеня у сумі 68748,29 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобовязань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630366 від 01.10.1999р. за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що Позивач необґрунтовано завищив обєми та розміри спожитої Відповідачем теплової енергії на потреби гарячого водопостачання та централізованого опалення.

Відповідач зазначає про неправомірність застосування з 01.04.2015р. постанови НКРЕКП від 03.03.2015р. №613 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ПАТ "Київенерго".

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 01.10.1999р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630366, відповідно до розділу 1 якого предметом вказаного договору є постачання, користування та своєчасна оплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.2.1 договору при виконанні умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, Положенням про Держенергоспоживнагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж, нормативними актами з питань користування, обліку та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Відповідно до п.2.2.1 договору Позивач зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення та вентиляцію в період опалювального сезону, а також на потреби гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та обсягах, згідно з додатком №1 до цього договору.

Згідно з п.2.3.2 договору Відповідач зобов'язується виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку №4 до договору.

Відповідно до п.5.1 договору облік споживання Відповідачем теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Згідно з п.8.1, 8.4 договору останній набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.1999р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

2.2. Відповідно до додатку №4 до договору сторони визначили порядок розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п.2 додатку Відповідач щомісяця з 12 по 15 число отримує у районному відділі теплозбуту табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період та акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту повертає у РВТ) та платіжну вимогу-доручення, в який включені вартість теплової енергії на поточний місяць з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до п.3 додатку сплату за вказаними в п.2. цього додатку документами Відповідач виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Відповідно до п.3.5 у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду, енергопостачальна організація нараховує абоненту пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

2.3. На виконання умов договору у період з 01.12.2012р. до 01.05.2015р. Позивачем поставлено Відповідачу теплову енергію, що підтверджується обліковими картками за період з грудня 2012р. по квітень 2015р. та звітами про добові параметри теплопостачання.

2.4. Відповідно до висновку комплексної судової експертизи із залученням фахівця в галузі теплопостачання №1963/6777 від 19.09.2017р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені професора ОСОБА_5 експертом було встановлено, що вихідними даними для встановлення вартості теплової енергії, спожитої Відповідачем по проспекту Маяковського, 40 за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р. є обсяг спожитої теплової енергії на потреби системи гарячого водопостачання у розмірі 4439,8882 Гкал. та на потреби системи опалення у розмірі 3304,018 Гкал.

3. Короткий зміст рішень місцевого суду.

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 540654,53 грн основного боргу за спожиту теплову енергію, 68748,29 грн - пені, 22664,47 грн - 3% річних, 274342,35 грн збитків від інфляції. В частині стягнення з Відповідача основного боргу в розмірі 243399,62 грн провадження у справі припинено відповідно до п.1.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що на виконання умов договору №1630366 від 01.10.1999р. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання по постачанню теплової енергії у гарячій воді Відповідачу. Натомість Відповідач свої зобов'язання за договором №1630366 від 01.10.1999р. виконував неналежним чином, внаслідок чого у останнього за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р. виникла заборгованість за використану теплову енергію. За неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати використаної теплової енергії, Позивач правомірно нарахував останньому штрафні санкції у вигляді пені, а також 3% річних та інфляційні.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково у сумі 229601,96 грн та здійснити перерахунок штрафних санкцій.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідач визнає борг у сумі 229601,96 грн, який відображено в акті звіряння розрахунків станом на 01.09.2015р., а борг у сумі 311052,57 грн не визнає з тих підстав, що Позивачем не було враховано сум оплат за грудень 2012р. - 55000,00 грн, січень 2013р. - 46329,92 грн та травень 2015р. - 29918,80 грн.

Також Відповідач зазначає, що застосовані тарифи та об'єми використання теплової енергії не відповідають тарифам та об'ємам, які повинні застосовуватись для населення.

Крім того, Відповідач вказав, що факт наявності основної заборгованості за договором належним чином Позивачем не доведений, питання обсягу поставленої Позивачем теплової енергії є спірним та потребує спеціальних знань, у зв'язку з чим Відповідач просив призначити експертизу, стосовно якої безпідставно було відмовлено місцевим судом.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

5.2. Позивач стверджує, що правомірність застосування постанови НКРЕ від 03.03.2015р. №613 визначена ст.20 Закону України «Про теплопостачання», визначення обсягів поставленої теплової енергії та нарахування за такими обсягами визначався на підставі укладеного договору, чинного законодавства та діючих методик.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 08.12.2015р. Відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 15.10.2015р. у справі №910/19326/15.

6.2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018р. у даній справі рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/19326/15 скасовано частково в частині задоволених позовних вимог та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 260010,68 грн основного боргу, 15186,35 грн пені, 1842,38 грн 3% річних, 30903,92 грн збитків від інфляції та 7811,81 грн судового збору за подання позову. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 13167,06 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Додатковою постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2018р. доповнено резолютивну частину постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018р. абзацами 2 та 4 такого змісту: "Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року в частині припинення провадження у справі на підставі п.1.1 ст.80 ГПК України у сумі 243399,62 грн скасувати. В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Київенерго" у сумі 280643,85 грн основного боргу, 53561,94 грн пені, 20822,09 грн 3% річних та 243438,43 грн інфляційних втрат відмовити повністю".

6.3. Постановою Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі №910/19326/15 касаційну скаргу Відповідача задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018р. та додаткову постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2018р. у справі №910/19326/15 в частині задоволення позовних вимог скасовано. Справу №910/19326/15 в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018р. Верховний Суд зазначив, що судом не надано жодної правової оцінки доводам Відповідача про те, що зазначена постанова НКРЕ від 03.03.2015р. №613 визнана нечинною у судовому порядку з моменту її прийняття на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016р. у справі №826/15733/15. Суд не може застосовувати нечинні акти законодавства.

Також Верховний Суд зазначив про те, що оскільки постанова НКРЕ від 03.03.2015р. №613 визнана нечинною з моменту її прийняття, то за квітень 2015 року до правовідносин сторін слід застосовувати тариф, встановлений постановою НКРЕ №465.

6.4. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/19326/15 та призначено справу до розгляду.

6.5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19.11.2018р., справу №910/19326/15 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018р. прийнято справу №910/19326/15 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І. Розгляд апеляційної скарги у справі №910/19326/15 призначено на 09.01.2019р. У судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2019р.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.2. Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.3. Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

7.4. Згідно з ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

7.5. Відповідно до ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, на виконання договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630366 від 01.10.1999р. Позивач поставив Відповідачу у період з 01.12.2012р. до 01.05.2015р. теплову енергію, що підтверджується обліковими картками за період з грудня 2012р. по квітень 2015р. та звітами про добові параметри теплопостачання.

8.3. Відповідно до висновку комплексної судової експертизи із залученням фахівця в галузі теплопостачання №1963/6777 від 19.09.2017р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені професора ОСОБА_5 експертом було встановлено, що вихідними даними для встановлення вартості теплової енергії, спожитої Відповідачем по проспекту Маяковського, 40 за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р. є обсяг спожитої теплової енергії на потреби системи гарячого водопостачання у розмірі 4439,8882 Гкал. та на потреби системи опалення у розмірі 3304,018 Гкал.

8.4. Згідно з ч.1 ст.632 Господарського кодексу України у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоуправління.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Відповідно до постанови НКРЕ від 14.12.2010р. №1729 у період з 01.01.2011р. по 30.06.2014р. був встановлений тариф на гаряче водопостачання та опалення у сумі 169,38 грн.

Згідно з постановою НКРЕ від 23.04.2014р. №465 у період з 01.07.2014р. по 31.03.2015р. був встановлений тариф на гаряче водопостачання та опалення у сумі 295,17 грн.

Відповідно до постанови НКРЕ від 03.03.2015р. №613 у період з 01.04.2015р. по 30.06.2016р. був встановлений тариф на гаряче водопостачання та опалення у сумі 531,10 грн. Водночас судом враховано, що оскільки вказана постанова визнана нечинною з моменту її прийняття відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016р. у справі №826/15733/15, то за квітень 2015 року до правовідносин сторін слід застосовувати тариф, встановлений постановою НКРЕ від 23.04.2014р. №465.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вартість теплової енергії, спожитої Відповідачем за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року по проспекту Маяковського, 40 на гаряче водопостачання складає 1119882,32 грн. та на опалення складає 887898,55 грн, а загальна вартість теплової енергії складає 2007780,87 грн.

8.5. Як вбачається із висновку комплексної судової експертизи №1963/6777 від 19.09.2017р., експертом встановлено, що за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р. Відповідачем було сплачено Позивачу 1914279,73 грн.

У той же час, апеляційним судом встановлено та сторонами не заперечується, що експертом помилково було враховано платежі у грудні 2012р. на суму 55000,00 грн та січні 2013р. на суму 46329,92 грн в якості оплат за грудень 2012р. та січень 2013р. відповідно, оскільки вказані проплати мають призначення платежу «оплата за листопад 2012 р.», що не є спірним періодом у справі.

За вказаних обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 06.06.2018р. у даній справі, апеляційний суд приходить до висновку, що за спірний період Відповідачем було здійснено оплату отриманих послуг на суму 1812949,81 грн (1914279,73 грн - 55000,00 грн - 46329,92 грн.), а тому розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р. складає 194831,06 грн. (2007780,87 грн - загальна вартість теплової енергії, - 1812949,81 грн - часткові проплати).

8.6. Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2015р. до суду Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Позивач просив зменшити розмір заявлених позовних вимог та стягнути з Відповідача 906409,64 грн, з яких: основний борг у сумі 540654,53 грн, 3% річних у сумі 22664,47 грн, збитки від інфляції у сумі 274342,35 грн, пеня у сумі 68748,29 грн.

Місцевим судом безпідставно припинено провадження у справі в частині стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 243399,62 грн, оскільки в цій частині Позивач зменшив розмір позовних вимог відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна на момент винесення оскаржуваного рішення).

Апеляційним судом при попередньому розгляді встановлено, що під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни в бік зменшення кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

За вказаних обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що місцевим судом розглядались позовні вимоги за новою ціною позову в частині основного боргу (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) у сумі 540654,53 грн, а тому рішення місцевого суду в частині припинення провадження у сумі 243399,62 грн основного боргу є безпідставним та підлягає скасуванню, а спір у даній справі в частині основного боргу переглядається в апеляційному порядку у сумі 540654,53 грн.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2012р. по 01.05.2015р. підлягають задоволенню в сумі 194831,06 грн.

8.7. Також Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у сумі 68748,29 грн.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.3.5 додатку №4 до договору сторони передбачили, що у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду, енергопостачальна організація нараховує абоненту пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

У звязку із простроченням Відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати поставленої Позивачем енергії, апеляційний суд, здійснивши власний розрахунок пені за загальний період з 01.11.2014р. по 30.04.2015р. за кожен місять окремо в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, прийшов до висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня у сумі 11379,43 грн.

8.8. Позивач також просив стягнути з Відповідача 3% річних у сумі 22664,47 грн, збитки від інфляції у сумі 274342,35 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За вказаних обставин, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за загальний період з січня 2013р. по квітень 2015р. та 3% річних за загальний період з 01.01.2013р. по 30.04.2015р., апеляційний суд прийшов до висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних у сумі 1380,53 грн та збитки від інфляції у сумі 23156,91 грн.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, вимоги Позивача про стягнення основного боргу у сумі 194831,06 грн, пені у сумі 11379,43 грн, 3% річних у сумі 1380,53 грн та збитків від інфляції у сумі 23156,91 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Рішення місцевого суду в частині припинення провадження у сумі 243399,62 грн основного боргу є безпідставним та підлягає скасуванню.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про часткове скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Кристал-20" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/19326/15 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/19326/15 скасувати частково в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Кристал-20" (02222, м. Київ, вул. Маяковського, 40, код 22883112) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, код 00131305) основний борг у сумі 194831 (сто девяносто чотири тисячі вісімсот тридцять одна) грн 06 коп, пеню у сумі 11379 (одинадцять тисяч триста сімдесят девять) грн 43 коп, 3% річних у сумі 1380 (одна тисяча триста вісімдесят) грн 53 коп., збитки від інфляції у сумі 23156 (двадцять три тисячі сто пятдесят шість) грн 91 коп., судовий збір за подання позову у сумі 5853 (пять тисяч вісімсот пятдесят три) грн 54 грн.

В іншій частині у позові відмовити.

3. Стягнути Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, код 00131305) на користь Житлово-будівельного кооперативу "Кристал-20" (02222, м. Київ, вул. Маяковського, 40, код 22883112) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 14865 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят пять) грн 36 коп.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 07.02.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Н.Ф. Калатай

ОСОБА_1