РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019Справа № 910/16707/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 5)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» (04214, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ДНІПРА, будинок 36, квартира 85) відшкодування збитків у розмірі 794 899 грн. 96 коп.

Представники:

від Позивача: Шевчук А.С. (адвокат);

від Відповідача: Богуш М.К. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» (надалі також - «Відповідач») про відшкодування збитків у розмірі 794 899 грн. 96 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором підряду №Р-05-17/1 від 17.05.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі №910/16707/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.01.2019 року.

27.12.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

27.12.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли клопотання про витребування доказів.

В судове засідання 09.01.2019 року з'явились представники Сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача, зобов'язано Позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінал графіку виконання робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку №4 про пр-ту Бажана 151-Б за червень 2017 року; задоволено клопотання Відповідача про витребування доказів, зобов'язано Позивача надати належним чином засвідчені копії довіреностей (доручень) №33 від 30.06.2017 року; №18 від 27.04.2017 року; №16 від 20.04.2017 року; №19 від 10.05.2017 року; №42 від 12.07.2017 року; №41 від 12.07.2017 року; №32 від 26.06.2017 року; №23 від 01.06.2017 року; №29 від 12.06.2017 року; №24 від 02.06.2017 року; №26 від 06.06.2017 року; №25 від 02.06.2017 року; №22 від 22.05.2017 року; №11 від 01.04.2017 року, що видавались Позивачем на ім'я ОСОБА_3.; зобов'язано Позивача надати належним чином засвідчені копії довіреностей (доручень) №44 від 01.08.2017 року; №43 від 26.07.2017 року, що видавались Позивачем на ім'я ОСОБА_4; надано Позивачу строк до 5 днів з 09.01.2019 року для надання відповіді на відзив; надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень; оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 22.01.2019 року.

16.01.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив, до якої додано заяви свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

21.01.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

22.01.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 року заяви свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» 16.01.2019 року по справі №910/16707/18 залишено без розгляду.

В судове засідання 22.01.2019 року з'явились представники Сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.02.2019 року.

В судове засідання 07 лютого 2019 року з'явились представники Сторін. Представник Відповідача заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень, які долучені Судом. Представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 07 лютого 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

17.05.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» (Замовник) було укладено Договір підряду № Р-05-17/1, за умовами якого (п. 1.1) Замовник доручає та оплачує, а Підрядник зобов'язується за рахунок власних та/або залучених сил,засобів, будівельних матеріалів, Обладнання та будівельної машинної техніки та підіймальних механізмів, у відповідності до Договору, Проектної документації та державних будівельних норм і правил виконати при будівництві Об'єкту ("Житловий будинок проектний номер 4 у складі "Будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу по проспекту Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі міста Києва") комплекс будівельно-монтажних робіт згідно з додатком № 1 до Договору "Договірна ціна" (далі - Роботи). (т.1 а.с.18-28)

За Договором Роботи виконуються в обсягах, визначених Проектною документацією. Остаточний обсяг робіт визначається згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ-2в та Довідками про вартість виконаних підрядних робіт та витрати по формі № КБ-3 (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1.8 Договору Замовник зобов'язаний розглянути та підписати Акт приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ-2в та Довідку про вартість виконаних підрядних робіт та витрати по формі № КБ-3 до 14 числа місяця, наступного за звітним та/або в цей же строк надати Підряднику обґрунтовані заперечення (мотивовану відмову), забезпечити оплату робіт підрядника у термін 10 банківських днів з моменту підписання акту та довідки. Мотивована відмова складається Замовником у випадку виявлення ним при огляді виконаних Підрядником робіт відхилень від Робочої документації, ДБНів, Державних стандартів, технічних умов, вказівок Замовника та/або його представників, інших недоліків.

Пунктом 2.2.7 Договору передбачено, що Замовник має право надавати Підряднику в роботу власні матеріальні ресурси (будівельні матеріали, Обладнання, устаткування, конструкції та вироби тощо) для виконання Робіт по акту приймання-передачі. Підрядник, в свою чергу, зобов'язаний їх належним чином прийняти та при наданні Актів №КБ-2в та довідок №КБ-3 оформити Акт про використані матеріальні ресурси. Претензії Підрядника стосовно кількості, якості та комплектності переданих Замовником в монтаж матеріальних ресурсів, пред'являються Підрядником у порядку, передбаченому чинним законодавством України, але в будь-якому випадку до підписання акту приймання-передачі в монтаж матеріальних ресурсів, а в іншому випадку матеріальні ресурси вважаються прийнятими Підрядником в монтаж без зауважень (стосовно візуально-осяжних дефектів (недоліків)). Акт приймання-передачі в монтаж матеріальних ресурсів повинен бути підписаний Сторонами протягом 1 (одного) робочого дня з моменту передачі - приймання матеріальних ресурсів в монтаж. З моменту приймання матеріальних ресурсів в монтаж і до повного виконання Робіт та здачі їх за Актами №Кб-2в та Актами про використані матеріальні ресурси, Підрядчик несе повну матеріальну відповідальність перед Замовником за передані в монтаж матеріальні ресурси, крім випадків, якщо матеріальні ресурси не відповідають вимогам Проектної документації та/або законодавству, та таку невідповідність неможливо було визначити при візуальному огляді ресурсів під час їх приймання в монтаж. У разі повної або часткової втрати споживчої вартості переданих матеріальних ресурсів Підрядник зобов'язується за свій рахунок замінити їх на нові або провести дії щодо виправлення завданих ушкоджень якщо така втрата/ушкодження відбулася за умови певних дій аби бездіяльності Підрядника. У разі неможливості проведення заміни/усунення ушкоджень, за згодою Замовника, Підрядник зобов'язyєтьcя відшкодувати Замовнику повну їх вартість за ціною, яка діятиме на момент проведення відшкодування.

Відповідно до п. 5.1 Договору щомісячне приймання Замовником виконаних Робіт здійснюється відповідно до діючих норм і правил із наданням акту огляду прихованих робіт (при необхідності) та Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3 у порядку, 1.3.18. даного Договору. Приймання Замовником Обладнання, встановленого при виконанні Робіт, здійснюється після завершення монтажу цього Обладнання та оформляється Актами передачі-приймання змонтованого Обладнання разом з актами №КБ-2в і Довідками № КБ-3 в порядку, що застосовується до їх оформлення.

Пунктом 5.2 Договору сторони погодили, що приймання Замовником виконаних Робіт в цілому за Договором здійснюється шляхом складання та підписання кінцевого Акту приймання-передачі виконаних робіт. В тексті Договору під "Кінцевим актом приймання-передачі виконаних робіт" розуміється акт, підписаний уповноваженими представниками сторін, який посвідчує реальне виконання робіт за Договором. Підрядник надає кінцевий акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 3 робочих днів з моменту фактичного виконання робіт за Договором, а Замовник зобов'язується протягом 10 робочих днів з моменту його отримання підписати цей акт та надати його оригінал Підряднику (п. 5.3 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. (п.12.1 Договору)

Додатковою угодою №1 від 17.05.2017 року до Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року Сторони погодили, що Підрядник зобов'язується в процесі виконання Договору виконувати вказівки Замовника та Уповноважено особи Замовника, котра виконує функції Генерального підрядника та якою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфабуд Комплект". При цьому Уповноважена особа забезпечує, зокрема, перевірку актів виконаних робіт. (т.1 а.с.29)

05.01.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача повідомлення №03/01-18 від 03.01.2018 року про розірвання договору підряду, вимогу №05/01-18-2 від 05.01.2018 року про повернення грошових коштів та відшкодування збитків, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 05.01.2018 р., фіскального чеку від 05.01.2018 р. (т.2 а.с.90-93)

Листом №12/11-18/1 від 12.11.2018 року Позивач просив Відповідача повернути невикористані будівельні матеріали згідно з переліками, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 12.11.2018 р., накладної, фіскальних чеків від 12.11.2018 р. (т.2 а.с.120-123)

Повідомленням №14/11-18-2 від 14.11.2018 року Позивач повідомив Відповідача про розірвання договору, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 14.11.2018 р., накладної, фіскальних чеків від 14.11.2018 р. (т.2 а.с.124-127)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він передав Відповідачу будівельні матеріали на загальну суму 3 041 879 грн. 39 коп., в процесі виконання робіт Підрядником використано частину будівельних матеріалів на загальну суму 2 245 472 грн. 37 коп., а тому невикористаними залишились матеріали на загальну суму 794 899 грн. 96 коп. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» збитки у розмірі 794 899 грн. 96 коп.

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року по справі №910/21263/17, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року та Верховного Суду від 13.12.2018 року, встановлено, що договір в односторонньому порядку розірвано не було, роботи за договором були виконані Відповідачем без порушення вимог щодо якості та строків. Крім того, Позивачем на виконання умов договору будь - які будівельні матеріали для виконання робіт не передавались, а тому у Відповідача не виникло повної матеріальної відповідальності перед Замовником. Також розрахунки вартості будівельних матеріалів не підтверджуються документально.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» (Замовник) було укладено Договір підряду № Р-05-17/1, за умовами якого (п. 1.1) Замовник доручає та оплачує, а Підрядник зобов'язується за рахунок власних та/або залучених сил,засобів, будівельних матеріалів, Обладнання та будівельної машинної техніки та підіймальних механізмів, у відповідності до Договору, Проектної документації та державних будівельних норм і правил виконати при будівництві Об'єкту ("Житловий будинок проектний номер 4 у складі "Будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу по проспекту Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі міста Києва") комплекс будівельно-монтажних робіт згідно з додатком № 1 до Договору "Договірна ціна" (далі - Роботи). (т.1 а.с.18-28)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він передав Відповідачу будівельні матеріали на загальну суму 3 041 879 грн. 39 коп., в процесі виконання робіт Підрядником використано частину будівельних матеріалів на загальну суму 2 245 472 грн. 37 коп., а тому невикористаними залишились матеріали на загальну суму 794 899 грн. 96 коп. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» збитки у розмірі 794 899 грн. 96 коп.

Враховуючи те, що Позивачем були заявлені вимоги як збитки, Позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки Відповідача у спірних правовідносинах, заподіяння майну шкоди, що відповідає положенням статті 22 Цивільного кодексу України, статтям 224, 225 Господарського кодексу України, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; відповідач повинен довести обставини, які звільняють його від відповідальності відповідно до норм законодавства.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов'язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв'язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

На підтвердження факту передачі Замовником на виконання умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року будівельних матеріалів Підряднику Позивачем надано до матеріалів позовної заяви платіжні доручення за період з 19.04.2017 р. по 21.08.2017 р. про перерахування грошових коштів ПАТ «Завод ЗБК ім. С. Ковальської» із зазначенням призначення платежу: «оплата за бетон згідно Договору №867 від 05.12.2016р.», ТОВ «АТМ ЮНІОН», ТОВ «НВФ Дніпропроект» із зазначенням призначення платежу: «оплата згідно рах./факт.» (т.1 а.с.40-95), накладні, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, реєстри на поставку товарно - матеріальних цінностей, паспорти якості, сертифікати прийомки. (т.1 а.с. 96-259, т.2 а.с.1-88).

Пунктом 2.2.7 Договору передбачено, що Замовник має право надавати Підряднику в роботу власні матеріальні ресурси (будівельні матеріали, Обладнання, устаткування, конструкції та вироби тощо) для виконання Робіт по акту приймання-передачі. Підрядник, в свою чергу, зобов'язаний їх належним чином прийняти та при наданні Актів №КБ-2в та довідок №КБ-3 оформити Акт про використані матеріальні ресурси. Претензії Підрядника стосовно кількості, якості та комплектності переданих Замовником в монтаж матеріальних ресурсів, пред'являються Підрядником у порядку, передбаченому чинним законодавством України, але в будь-якому випадку до підписання акту приймання-передачі в монтаж матеріальних ресурсів, а в іншому випадку матеріальні ресурси вважаються прийнятими Підрядником в монтаж без зауважень (стосовно візуально-осяжних дефектів (недоліків)). Акт приймання-передачі в монтаж матеріальних ресурсів повинен бути підписаний Сторонами протягом 1 (одного) робочого дня з моменту передачі - приймання матеріальних ресурсів в монтаж. З моменту приймання матеріальних ресурсів в монтаж і до повного виконання Робіт та здачі їх за Актами №Кб-2в та Актами про використані матеріальні ресурси, Підрядчик несе повну матеріальну відповідальність перед Замовником за передані в монтаж матеріальні ресурси, крім випадків, якщо матеріальні ресурси не відповідають вимогам Проектної документації та/або законодавству, та таку невідповідність неможливо було визначити при візуальному огляді ресурсів під час їх приймання в монтаж. У разі повної або часткової втрати споживчої вартості переданих матеріальних ресурсів Підрядник зобов'язується за свій рахунок замінити їх на нові або провести дії щодо виправлення завданих ушкоджень якщо така втрата/ушкодження відбулася за умови певних дій аби бездіяльності Підрядника. У разі неможливості проведення заміни/усунення ушкоджень, за згодою Замовника, Підрядник зобов'язyєтьcя відшкодувати Замовнику повну їх вартість за ціною, яка діятиме на момент проведення відшкодування.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а Позивачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» будівельних матеріалів на виконання умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року за Актом приймання-передачі, який повинен бути укладений протягом 1 (одного) робочого дня з моменту передачі - приймання матеріальних ресурсів в монтаж, відповідно до п.2.2.7 Договору.

Крім того, вказані накладні, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, реєстри на поставку товарно - матеріальних цінностей не містять жодних посилань щодо придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» будівельних матеріалів саме на виконання умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року. Так, на деяких накладних, товарно - транспортних накладних у графі «адреса доставки», «пункт розвантаження» зазначено: «м. Київ, просп. Бажана, 151б, Славутич-2, для ТОВ Алтана», проте вказане не може свідчити про здійснення поставки саме на виконання умов спірного договору.

В той же час, Судом встановлено, що 04.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» (Замовник) було укладено Договір підряду № 04/04, за умовами якого Замовник доручає та оплачує, а Підрядник зобов'язується за рахунок власних та/або залучених сил,засобів, будівельних матеріалів, Обладнання та будівельної машинної техніки та підіймальних механізмів, у відповідності до Договору, Проектної документації та державних будівельних норм і правил виконати при будівництві Об'єкту («Будівництво, експлуатація та обслуговування торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу по проспекту Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі міста Києва") комплекс будівельно-монтажних робіт згідно з додатком № 1 до Договору "Договірна ціна" (далі - Роботи). (т.2 а.с.269-275)

За таких підстав, враховуючи те, що між сторонами укладено два договори підряду за одним й тим ж самим об'єктом будівництва: «Будівництво, експлуатація та обслуговування торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу по проспекту Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі міста Києва», Суд не може дійти однозначного висновку щодо використання будівельних матеріалів саме на виконання умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року для виконання робіт за даним договором.

Таким чином, Суд не приймає до уваги надані Позивачем платіжні доручення за період з 19.04.2017 р. по 21.08.2017 р., накладні, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, реєстри на поставку товарно - матеріальних цінностей, паспорти якості, сертифікати прийомки на підтвердження придбання, передачі та використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» на виконання умов спірного Договору.

Також Суд зазначає, що Позивачем до матеріалів справи не доданого обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми збитків, підписаного уповноваженою особою підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ», оскільки рух матеріальних ресурсів по складу (т.1 а.с.34-39) не є таким доказом.

Судом також встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/21263/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Алтана" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Осокорки" про стягнення 868897,75 грн., з яких: 850242,20 грн. основного боргу, 13883,77 грн. пені, 1620,03 грн. 3% річних, 3151,75 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року по справі №910/21263/17, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року та Верховного Суду від 13.12.2018 року, позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Осокорки" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Алтана" 850 242 грн. 20 коп. - основного боргу, 13 883 грн. 77 коп. - пені, 1 620 грн. 03 коп. - 3% річних, 3 151 грн. 75 коп. - інфляційних втрат, 13 033 грн. 47 коп. - судового збору.

У вказаному рішенні суду встановлено, що позивачем виконано роботи та всі умови передбачені договором, направлено відповідачу акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року та вересень 2017 року по формі "КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року та вересень 2017 року по формі №КБ-3 на суму 850 242, 20 грн.

Відповідачем до матеріалів справи подано повідомлення від 03.01.18. № 03/01-18 про розірвання договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.17., направлене позивачу 05.01.18., в якому Замовник, посилаючись на приписи ч. 2 ст. 849 ЦК України та приписи ч. 3 ст. 858 ЦК України повідомляє Підрядника про односторонню відмову від Договору. Суд наголошує, що матеріалами справи підтверджується та встановлено вище, що позивачем було виконано свої зобов`язання за договором підряду, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявні недоліки у роботі, яка виконана позивачем та, які не можуть бути усунені, а відтак у відповідача не має підстав для відмови від договору на підстав ч. 3, ст. 858 ЦК України. Також Замовник не визначився, приписи якої саме норми ЦК України порушено позивачем та не довів наявності визначених вказаними статтями обставин, а Договір розірвано в односторонньому порядку не було.

При розгляді даної справи Судом також було досліджено дефектний акт від 08.09.17., з якого вбачається, що ним встановлено обсяги робіт та матеріалів необхідних для усунення недоліків "випусків пілонів" по будинку № 004 об'єкту Будівництво торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу по проспекту Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі міста Києва, при цьому, такий акт підписаний за присутності Замовника, Генерального підрядника, представника ТОВ "БК "Алтана", ТОВ "Мєйк Поінт Інжиніринг", однак, з нього не вбачається вини Підрядника у визначених недоліках, не встановлено строків усунення недоліків, а відповідачем не доведено їх усунення. Стосовно наданих до матеріалів справи: відповідачем висновку експерта № 01-2018/1 від 05.01.18., позивачем висновку експерта № 01-18 від 23.01.18., судом встановлено. За приписами ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Надавши правову оцінку означеним висновкам суд їх відхиляє з підстав невідповідності предмету спору в даній справі, та оскільки такі висновки викликають сумніви у їх об'єктивності, з підстав того, що висновок, виконаний на замовлення позивача підтримує доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Алтана", а висновок, виконаний на замовлення відповідача підтримує доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Осокорки".

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі № 910/21263/17 не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року підтверджено рішенням Господарського суду м. Києва від 26.04.2018 року у справі №910/21263/17, яке набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №12/11-18/1 від 12.11.2018 року Позивач просив Відповідача повернути невикористані будівельні матеріали згідно з переліками, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 12.11.2018 р., накладної, фіскальних чеків від 12.11.2018 р. (т.2 а.с.120-123)

Повідомленням №14/11-18-2 від 14.11.2018 року Позивач повідомив Відповідача про розірвання договору, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 14.11.2018 р., накладної, фіскальних чеків від 14.11.2018 р. У вказаному повідомленні як підстава для відмови замовника від договору є неналежне виконання умов договору з боку підрядника. (т.2 а.с.124-127)

Проте, Суд не приймає до уваги викладені в повідомленні №14/11-18-2 від 14.11.2018 року доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» в частині неналежного виконання умов договору з боку підрядника в якості підстав для односторонньої відмови від Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року з огляду на наступне. Так, надані Позивачем докази на підтвердження неналежного виконання Відповідачем умов спірного договору, а саме дефектний акт від 08.09.2017 р., висновок експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи №01-2018/1 від 05.01.2018 року, були досліджені та оцінені Судом при розгляді справи №910/21263/17, з яких Суди дійшли однозначного висновку щодо належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року, а Замовником в свою чергу не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявні недоліки у роботі, яка виконана Підрядником та, які не можуть бути усунені. При цьому, будь - яких інших доказів на підтвердження неналежного виконання Відповідачем умов спірного договору Позивачем надано не було.

Також Суд не приймає до уваги графік виконання робіт, оскільки він був підписаний уповноваженими представниками Сторін й скріплений печатками підприємств після ухвалення й набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року по справі №910/21263/17, в якому був встановлений факт відсутності графіку при розгляді вищезазначеної справи, про що не заперечував представник Позивача в судовому засіданні.

За таких підстав, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» у повідомленні №14/11-18-2 від 14.11.2018 року про неналежне виконання Підрядником умов Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року є необґрунтованим та не приймається Судом до уваги в якості підстави для односторонньої відмови від Договору підряду № Р-05-17/1 від 17.05.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, Суд доходить висновку, що Позивачем не доведено складу цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, оскільки Позивачем не доведено причинно - наслідкового зв'язку між діями Відповідача та понесеними Позивачем збитками, а також не обґрунтовано розмір заподіяних збитків.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» про відшкодування збитків у розмірі 794 899 грн. 96 коп. є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 123, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АЛТАНА» про відшкодування збитків у розмірі 794 899 грн. 96 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 лютого 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин