ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2032/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Березкіна О.В., Чередко А.Є.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від ДП "ДГ "Затишне": Чабаненко В.Т., Федорова О.М.;

керуючий санацією ДП "ДГ "Руно": Савченко В.А.;

від ДП "ДГ "Руно": Гаман О.М.;

від ТОВ "Торгова Аграрна Компанія": Андрощук Т.О.;

від прокуратури: Битяк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року (повний текст складено та підписано 20.07.2018 року)

у справі № 904/2032/16 (суддя - Камша Н.М., м. Дніпро)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова аграрна компанія", м. Київ

до Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України", с. Затишне Криничанського району Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року відхилено клопотання № 34 від 18.07.2018 року Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про відкладення розгляду справи. Задоволено заяву голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та органу управління боржника. Визнано правочин недійсним та спростовано майнові дії боржника та органу управління боржника щодо передачі з балансу боржника на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки площею 8 943,4 га та іншого майна згідно переліку, земельної ділянки площею 648,5163 га, кадастровий номер :01:001:0176, земельної ділянки площею 2 767,3883 га, кадастровий номер :01:001:0177, земельної ділянки площею 1 579,8057 га, кадастровий номер :01:001:0178, земельної ділянки площею 3 508,5574 га, кадастровий номер :01:001:0179. Визнано незаконною та недійсною частину 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 16) від 23.12.2015 року щодо передачі з балансу боржника на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки загальною площею 8 943,4 га, з них сільськогосподарських угідь 8 456,7 га, в тому числі риллі 7 383,6 га та іншого майна, необхідного для його діяльності згідно з додатком. Визнано незаконним та недійсним акт приймання - передачі майна та земельних ресурсів від боржника в підпорядкування Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" від 19.02.2016 року, який затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України академіком НААН Гадзало Я.М., та додатки до нього, а саме - передавальні акти нерухомого майна (будівель та земельних ділянок) боржника на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" станом на 19.02.2016 року, який затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України Гадзало Я.М.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Державне підприємство "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, відмовити у задоволенні заяви голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та його органу управління - Національної академії аграрних наук України.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Стаття 20 Закону про банкрутство не передбачає спростування у процедурі банкрутства майнових дій чи прийнятих органом, уповноваженим управляти державним майном, управлінських рішень, які мали місце до порушення провадження у справі про банкрутство. Визнаючи незаконним та недійсним акт приймання-передачі майна та земельних ресурсів від 19.02.2016 року, господарський суд в оскаржуваній ухвалі не навів жодних підстав його незаконності, оскільки в оскаржуваній ухвалі доводиться лише незаконність прийняття постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року (протокол № 16). Постанова Президії НААНУ (протокол № 16) від 23.12.2015 року є рішенням власника майна щодо розпорядження саме своїм майном, а не майном боржника та не залежить від волевиявлення боржника. Майно не вилучається із системи організацій НААНУ та її підпорядкування. Земельні ділянки та інше майно, навіть за умови наявності на балансі ДП "ДГ "Затишне МІП НААНУ" також йому не належить, а лише перебуває у користуванні (господарському віданні), закріплюється в реєстрі Фонду державного майна України. Фактично все майно належить виключно НААНУ та будь-яка безоплатна передача або його перерозподіл всередині структури НААНУ між своїми суб'єктами не породжує обставин вибуття або вилучення майна із власності НААНУ. На думку скаржника, безоплатна передача майна шляхом його перерозподілу всередині структури НААНУ, яка оформлена постановою Президії НААНУ та актом приймання-передачі майна та земельних ресурсів, протиправно вважається судом розпорядчим документом, а саме актом, пов'язаним з волевиявленням боржника, тобто майновою дією, вчиненою на підставі рішення власника. НААНУ, діючи як орган, наділений повноваженнями щодо реалізації прав держави як власника, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, має й повноваження щодо перерозподілу майна між науковими та іншими установами, підприємствами та організаціями, що перебувають у віданні НААНУ та передачі з балансу однієї організації, на баланс іншої організації майна, що віднесені до відання НААНУ або національних галузевих академій наук, тощо. При спростуванні пункту 4 постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року (протокол № 16) не можуть наступити наслідки, передбачені частиною 2 статті 20 Закону про банкрутство. Таким чином, заява голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року про спростування майнових дій боржника, про визнання незаконним та скасування пункту 4 постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року (протокол № 16) та акту приймання-передачі майна та земельних ресурсів від 19.02.2016 року не відповідає встановленому Законом способу захисту порушеного права, а саме передбаченого статтею 20 Закону про банкрутство.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Голова комітету кредиторів - ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та член комітету кредиторів - ТОВ "Торговий дім "Украгропром" у відзиві на апеляційну скаргу просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року - без змін. Посилались на те, що судом першої інстанції під час нового розгляду справи було дотримано вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 04.04.2017 року про вирішення питання щодо процесуальної коректності заяви голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року, а також про обов'язкове встановлення суб'єкта вчинення дій щодо розпорядження земельними ділянками, щодо яких боржник був лише балансоутримувачем, з огляду на положення статті 20 Закону про банкрутство. Судом першої інстанції також було встановлено, що відповідно до Статутних положень та приписів чинного законодавства України, до повноважень НААНУ не віднесено вирішення питання про вилучення майна (земельної ділянки, основних засобів) у одного державного підприємства та передачу його на баланс іншого державного підприємства, навіть у випадку, якщо ці підприємства входять до сфери управління НААНУ. Майно та земельні ділянки, що на законних підставах перебували в користуванні боржника, за розпорядженням органу управління, яке суперечило вимогам чинного законодавства і прийнято з перевищенням повноважень, передано іншому державному підприємству. При цьому, не були враховані інтереси кредиторів боржника, зокрема, разом з майном не передано пропорційно активам боржника і його кредиторську заборгованість. Рішення Кабінету Міністрів України щодо вилучення та передачі земельних ділянок та майна від ДП "ДГ "Руно" НААНУ" до ДП "ДГ "Затишне" МІП НААНУ" не приймалося, інші підстави припинення права постійного користування земельною ділянкою також відсутні. Державний акт на право постійного користування землею серія І-ДП № 003432 від 16.02.2001 року, виданий ДП "ДГ "Руно" НААНУ" на підставі рішення сесії Затишнянської сільської ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 28.12.2000 року про передачу в постійне користування земельної ділянки на території Затишнянської сільської ради Криничанського району в розмірі 11 443,4004 га, на даний час є чинним, в установленому законодавством України порядку його дію не припинено. Згідно з Положенням про порядок передачі об'єктів права державної власності приймати рішення про передачу майна ДП "ДГ "Руно" НААНУ" іншому підприємству, зазначеному в постанові від 23.12.2015 року (протокол № 16), Президія НААНУ повинна була за погодженням з Фондом державного майна. Таким чином, прийняття постанови Президією НААНУ (протокол № 16) від 23.12.2015 року всупереч нормам Земельного кодексу України та іншого чинного законодавства України свідчить про її незаконність. Доводи скаржника не спростовують висновків господарського суду, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Прокуратура Дніпропетровської області у відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року - без змін. Посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, є законною, обґрунтованою, винесеною з урахуванням висновків Верховного Суду, а також суду касаційної інстанції у даній справі. Спосіб захисту, обраний судом при винесенні оскаржуваної ухвали є законним, оскільки відповідає вимогам частини 1 статті 20, статті 26 Закону про банкрутство, статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського процесуального кодексу України. НААНУ свої повноваження здійснює неналежним чином, порушуючи принцип "належного урядування", оскільки його управлінські рішення винесені всупереч інтересам боржника, призводять до різкого зростання його неплатоспроможності, впливають негативно на майнові права останнього, що також свідчить про неналежний розподіл обмежених державних ресурсів. Крім цього, рішення НААНУ винесено з перевищенням повноважень та суперечить як його Статуту, так і нормам чинного законодавства України. Законодавцем не обмежено які саме правочини можуть бути визнані недійсними у справі про банкрутство, зокрема, такими діями можуть бути будь-які дії з безоплатної передачі майна боржника у володіння іншої юридичної особи за рішенням засновників боржника або уповноваженого від його власника органу управління боржником, якщо вони вчинені в межах одного року до моменту порушення справи про банкрутство. Визнані судом недійсними правочини, вчинені НААНУ та боржником дійсно не відповідають вимогам статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки суперечать цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, а НААНУ при вчиненні правочину щодо прийняття рішення про передачу земельних ділянок, які перебували у боржника на праві постійного користування та майна, яке на них знаходиться, не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності, хоч і є органом, уповноваженим державою розпоряджатися майном боржника. НААНУ не мала повноважень самостійно позбавляти боржника права постійного користування земельними ділянками, оскільки це не належить до її повноважень. Твердження скаржника про те, що такі повноваження містяться в Статуті НААНУ не відповідають фактичним обставинам справи. Розпорядження землями, які перебувають у користуванні боржника має здійснюватися відповідно до вимог Земельного кодексу України. В Статуті НААНУ відсутнє право припиняти у підконтрольного йому підприємства боржника право постійного користування земельною ділянкою державної форми власності при наявності чинного державного акту та передавати її у користування іншому підприємству, яке також входить до структури НААНУ. Останній надано лише право надання згоди для вилучення та передачі земельних ділянок. НААНУ меншу частину земель із загальної площі, вказаної в Державному акті, залишила у постійному користуванні боржника, а більшу частину передала іншому підприємству, фактично розділивши вказаний вище Державний акт між двома підприємствами. Тобто, без визнання не чинним або скасування Державного акту на право постійного користування, НААНУ було прийнято рішення про розподіл земель, щодо яких він був виданий, що фактично нівелювало його правоустановчу дію. НААНУ прийняла рішення, яке суперечить інтересам держави, оскільки фактично позбавило державне підприємство (боржника) вказаного права, більше ускладнила його і без того тяжке становище, що призвело до неможливості повного відновлення його платоспроможності. При цьому, обов'язок платити за ці землі відповідно до вимог Податкового кодексу України залишився на боржникові, оскільки дія Державного акту не була припинена, і відповідно податковий орган правомірно виставив боржнику як землекористувачу свої вимоги щодо стягнення вказаної плати, хоча останній фактично і не міг користуватися земельними ділянками. Прокуратурою Дніпропетровської області ведеться процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 001171, порушеного за фактом незаконної реєстрації за ДП "ДГ "Затишне" права постійного користування вказаними земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні ДП "ДГ "Руно" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України. Досудовим розслідуванням встановлено, що постанова Президії НААНУ винесена з грубим порушенням вимог статей 19,116 Конституції України та норм законодавства у сфері земельних відносин та у сфері розпорядження державним майном. Державна реєстрація права постійного користування за ДП "ДГ "Затишне" вчинена незаконно, чим державі спричинено збитки у розмірі 230 280 941,98 грн. (з урахуванням нормативної грошової оцінки земельних ділянок), що є тяжкими наслідками за розміром шкоди. В ході проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні за втручанням прокуратури області 31.08.2018 року скасовано державну реєстрацію права постійного користування 4 земельними ділянками державної форми власності за ДП "ДГ "Затишне".

Керуючий санацією боржника арбітражний керуючий Савченко В.А. у відзиві на апеляційну скаргу просив визнати поважною причиною пропуску подання відзиву протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції та прийняти відзив на апеляційну скаргу, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року - без змін. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву мотивовано тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2018 року у даній справі припинено повноваження керуючого санацією боржника Андросової В.Є. та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Савченка В.А. На виконання вказаної ухвали 03.12.2018 року відбулось приймання-передача, зокрема, документів боржника від арбітражного керуючого Андросової В.Є. до керуючого санацією арбітражного керуючого Савченка В.А. За досить короткий проміжок часу, а також з урахуванням поточних проблем підприємства, останнє не мало можливості подати відзив у строк, встановлений судом апеляційної інстанції.

Апеляційний господарський суд приймає відзив керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Савченка В.А. до уваги та вважає причини пропуску строку на подання відзиву поважними.

У відзиві на апеляційну скаргу керуючий санацією посилається на те, що об'єкти нерухомості знаходилися у боржника у господарському віданні та обліковувалися на балансі підприємства. Боржник був та є єдиним законним користувачем земельних ділянок на території Затишнянської сільської ради Криничанського району загальною площею 11 443,4004 га. На даний час рішення сесії Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області від 28.12.2000 року та Державний акт на право постійного користування землею серія І-ДП № 003432 від 16.02.2001 року є чинними, тобто діючими, не скасованими (припиненими, оскарженими). Пунктом 4.4 Статуту боржника встановлено, що вилучення земельних ділянок Господарства може здійснюватися лише за згодою Президії НААНУ відповідно до Земельного кодексу України. Відповідно до положень частини 4 статті 122 Земельного кодексу України рішення щодо передачі в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності приймає Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, крім випадків, визначених частиною 9 статті 149 Земельного кодексу України, яка визначає, що тільки Кабінет Міністрів України має право вилучити ріллю державної форми власності, яка перебуває у постійному користуванні суб'єкта земельних відносин, яким є боржник. Кабінет Міністрів України навіть не розглядав питання та не приймав рішення щодо вилучення земельних ділянок державної форми власності, які юридично перебували та перебувають у постійному користуванні суб'єкта земельних відносин - боржника, а також Центральними органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів в галузі земельних відносин та його територіальними органами не розглядалось питання та не приймалось рішення щодо передачі у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, які знаходилися у користуванні боржника іншому державному підприємству. Згідно із статтею 122 Земельного кодексу України правом закріплення права на постійне користування земельною ділянкою, а отже і прийняття рішення про перехід такого права, НААНУ не наділена, а може лише (відповідно до Статуту) погоджувати питання щодо передачі земельних ділянок. 05.04.2016 року державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А. на підставі постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року та передавального акту НААНУ від 9.02.2016 року здійснено державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна та земельні ділянки за ДП "ДГ "Затишне". Наказом Міністерства юстиції України № 2220/5 від 12.07.2017 року було скасовано вищезазначені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.04.2016 року, в тому числі № 29174983, № 29174697, № 29173970, № 29173323, які були прийняті державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А. Починаючи з липня 2017 року, а саме з моменту виконання Наказу Міністерства юстиції України № 2220/5 від 12.07.2017 року про скасування незаконних державних реєстрацій, ДП "ДГ "Затишне" втратило будь-яке право на користування земельними ділянками, які були надані в постійне користування ДП "ДГ "Руно", про що органу управління - НААНУ достеменно відомо. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 року у справі № 804/4562/17 відмовлено ДП "ДГ "Затишне" у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 2220/5 від 12.07.2017 року.

НААНУ в письмових поясненнях на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу задовольнити. Посилалась на те, що передача земельної ділянки та іншого майна з користування ДП "ДГ "Руно" та отримання їх в користування ДП "ДГ "Затишне" відбулося на підставі рішення НААНУ як органу управління державним майном та не залежало від волевиявлення боржника - ДП "ДГ "Руно". Постанова Президії НААНУ (протокол № 16) від 23.12.2015 року є актом ненормативного характеру суб'єкта управління об'єктами державної власності, тому не може бути майновою дією боржника у розумінні статті 20 Закону про банкрутство. Таким чином, вказана постанова Президії та акт приймання-передачі майна та земельних ресурсів від боржника в підпорядкування ДП "ДГ "Затишне" від 19.02.2016 року та додатки до нього не мають ознак правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є лише первинними документами, тому не підлягають визнанню недійсними. Така передача земельної ділянки та іншого майна згідно переліку не є вилученням в розумінні статті 149 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка та все майно залишилось в державній власності. Необхідно звернути увагу, що при передачі майна, яке перебуває на балансі одного підприємства, на баланс іншого підприємства, що віднесені до відання НААНУ, не застосовується Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 року № 1482. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що пункт 4 постанови Президії НААНУ прийнятий з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.12.2018 року.

В судовому засіданні 18.12.2018 року оголошено перерву до 16.01.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 року визнано необґрунтованою заяву скаржника про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Вечірко І.О., судді - Березкіна О.В., Чередко А.Є. від розгляду справи за апеляційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремела Національної академії аграрних наук України". Матеріали справи передано для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України. В судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду (суддя Пархоменко Н.В.) від 18.01.2019 року відмовлено в задоволенні заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Вечірка І.О., суддів Березкіної О.В., Чередка А.Є. від розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року у справі № 904/2032/16.

В судовому засіданні 23.01.2019 року оголошено перерву до 30.01.2019 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представники скаржника надали пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Керуючий санацією, прокурор, представники боржника та ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції надали пояснення по апеляційній скарзі, згідно з якими заперечували проти її задоволення.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судові засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судових засідань були повідомлені належним чином.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 року за загальною процедурою порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (далі - боржник, ДП "ДГ "Руно") за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2016 року затверджено реєстр вимог кредиторів з вимогами наступних кредиторів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" у сумі 14 936,00 грн. (1 черга задоволення); 33 469 858,39 грн. (4 черга задоволення).

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАСІННЯПРОМ" у сумі 2 756,00 грн. (1 черга задоволення); 1 428 141,36 грн. (4 черга задоволення).

3. Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКПРОМБУД" у сумі 2 756,00 грн. (1 черга задоволення); 97 105,44 грн. (4 черга задоволення).

4. Фізичної особи-підприємця Гордового Вадима Вікторовича у сумі 2 756,00 грн. (1 черга задоволення); 488 456,57 грн. (4 черга задоволення); 33 770,68 грн. (6 черга задоволення).

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРАГРОПРОМ" у сумі 2 756,00 грн. (1 черга задоволення); 17 272 057,63 грн. (4 черга задоволення).

6. Фізичної особи-підприємця Переворського Миколи Михайловича сумі 2 900,00 грн. (1 черга задоволення); 242 557,69 грн. (4 черга задоволення).

7. Верхньодніпровської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у сумі 2 756,00 грн. (1 черга задоволення); 1 162 074,09 грн. (1 черга задоволення); 2 599 177,67 грн. (3 черга задоволення); 15 672,33 грн. (6 черга задоволення).

8. Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області у сумі 15 931,31 грн. (2 черга задоволення).

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів заборгованість по заробітній платі у розмірі 514 985,78 грн. та заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 873,00 грн.

09.08.2016 року відбулись перші загальні збори кредиторів, на яких обрано комітет кредиторів.

13.09.2016 року комітетом кредиторів прийнято рішення про звернення до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним та спростування дії органу управління боржника.

16.09.2016 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та його органу управління на підставі статті 20 Закону про банкрутство, у якій заявники просили: визнати недійсним правочин, спростувати майнові дії боржника та органу управління боржника - Національної академії аграрних наук України щодо передачі з балансу боржника на баланс ДП "Дослідне господарство "Затишне" земельної ділянки площею 8 943,4 га та іншого майна, згідно переліку; визнати незаконною та недійсною частину 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 16) від 23.12.2015 року щодо передачі з балансу боржника на баланс ДП "ДГ "Затишне" земельної ділянки загальною площею 8 943,4 га, з них сільськогосподарських угідь 8 456,7 га, у тому числі ріллі 7 383,6 га та інше майно, необхідне для його діяльності згідно з додатком; визнати незаконним та недійсним акт приймання-передачі майна та земельних ресурсів від боржника в підпорядкування ДП "ДГ "Затишне" від 19.02.2016 року, який затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України академіком НААН Гадзало Я.М., та додатки до нього, а саме передавальні акти нерухомого майна (будівель та земельних ділянок) боржника на баланс ДП "ДГ "Затишне" станом на 19.02.2016 року, який затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України Гадзало Я.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року заяву голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 23.12.2015 року (протокол № 16) щодо передачі з балансу боржника на баланс ДП "ДГ "Затишне" земельних ділянок загальною площею 8 943,4 га та іншого майна, необхідного для господарської діяльності згідно з додатком та актом приймання - передачі майна від 19.02.2016 року. Повернуто майно та земельні ділянки загальною площею 8 943,4 га за актом приймання - передачі від 19.02.2016 року, яке перелічено в акті приймання - передачі на виконання постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 23.12.2015 року (протокол № 16) від боржника до ДП "ДГ "Затишне".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 року ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року про визнання правочину недійсним залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

05.05.2017 року проведено повторний автоматизований розподіл справи і в скасованій частині справу передано для розгляду судді Камші Н.М.

Розгляд справи неодноразово зупинявся у зв'язку з оскарженням у справі судових актів.

Справа про банкрутство перебуває в стадії застосування до боржника процедури санації.

20.07.2018 року судом першої інстанції задоволено заяву голови комітету кредиторів та членів комітету кредиторів від 15.09.2016 року про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та органу управління боржника. Визнано правочин недійсним та спростовано майнові дії боржника та органу управління боржника щодо передачі з балансу боржника на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки площею 8 943,4 га та іншого майна згідно переліку, земельної ділянки площею 648,5163 га, кадастровий номер :01:001:0176, земельної ділянки площею 2 767,3883 га, кадастровий номер :01:001:0177, земельної ділянки площею 1 579,8057 га, кадастровий номер :01:001:0178, земельної ділянки площею 3 508,5574 га, кадастровий номер :01:001:0179. Визнано незаконною та недійсною частину 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 16) від 23.12.2015 року щодо передачі з балансу боржника на баланс ДП "ДГ "Затишне" земельної ділянки загальною площею 8 943,4 га, з них сільськогосподарських угідь 8 456,7 га, в тому числі риллі 7 383,6 га та інше майно, необхідне для його діяльності згідно з додатком. Визнано незаконним та недійсним акт приймання - передачі майна та земельних ресурсів від боржника в підпорядкування ДП "ДГ "Затишне" від 19.02.2016 року, який затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України академіком НААН Гадзало Я.М., та додатки до нього, а саме - передавальні акти нерухомого майна (будівель та земельних ділянок) боржника на баланс ДП "ДГ "Затишне" станом на 19.02.2016 року, який затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України Гадзало Я.М.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, в тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Згідно з частиною 8 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 20 Закону за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство за наявності передбачених цією статтею підстав.

Такими підставами є:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

- боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Заява про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та його органу управління - Національної академії аграрних наук України від 15.09.2016 року була подана до Господарського суду Дніпропетровської області конкурсними кредиторами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром". Зазначення в заяві від 15.09.2016 року при її підписанні про перебування вказаних кредиторів в складі комітету кредиторів не змінює їх процесуального статусу як конкурсних кредиторів.

За наведених обставин, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про наявність у осіб, що подали відповідну заяву права звернення до суду в порядку, передбаченому частиною 1 статті 20 Закону.

Задовольняючи заяву конкурсних кредиторів про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та органу управління - НААНУ, місцевий господарський суд виходив з того, що майно та земельні ділянки, що на законних підставах перебували в користуванні боржника, за розпорядженням органу управління, яке суперечило вимогам чинного законодавства і прийнято з перевищенням повноважень, передано іншому державному підприємству. При цьому, не були враховані інтереси кредиторів боржника, зокрема, разом з майном не передано пропорційно активам боржника і його кредиторську заборгованість.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзивах на неї, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з урахуванням наступного.

Відповідно до частини 1 статті 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права виключно на власний розсуд.

Згідно з частинами 2, 3 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2015 року Президією Національної академії аграрних наук України було прийнято постанову (протокол № 16) "Про впорядкування діяльності Експериментального державного підприємства "Бурякотехніка".

Згідно з пунктом 4 вказаної постанови для створення необхідних умов діяльності Державного підприємства "Дослідне Господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" прийнято рішення передати з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на баланс новоствореного державного підприємства земельну ділянку загальною площею 8 943,4 га, з них сільськогосподарських угідь 8 456,7 га, в тому числі риллі 7 383,6 га та майно, необхідне для його діяльності згідно з додатком (т. 6, а. с. 91-92).

На виконання постанови Президії НААНУ від 23 грудня 2015 року було складено акт від 19 лютого 2016 року приймання-передачі майна та земельних ресурсів від Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" НААНУ в підпорядкування Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла НААНУ" (т. 6, а. с. 102-103).

Додатком до вказаного акта є передавальний акт (будівель та земельних ділянок) станом на 19 лютого 2016 року (т. 6, а. с. 104-107).

Акт приймання-передачі та передавальний акт від імені ДП "ДГ "Руно" підписано в. о. директора В.Б. Коляда та від ДП "ДГ "Затишне" директором С.В. Кобзар. Вказані акти затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України академіком Я.М. Гадзало.

Таким чином, 19 лютого 2016 року боржником було передано на баланс іншого державного підприємства більшу частину нерухомого майна (будівель та земельних ділянок).

За вказаних обставин, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 року було порушено провадження у справі про банкрутство ДП "ДГ "Руно" НААНУ. Отже, безоплатна передача більшої частини майнових активів ДП "ДГ "Руно" на баланс іншого підприємства відбулась за 1,5 місяці до порушення провадження у справі про банкрутство підприємства.

Згідно з висновком щодо проведеного аналізу фанансово-господарської діяльності та наявності ознак приховуваного, фіктивного банкрутства або доведення до банкрутства Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" НААНУ від 22.07.2016 року Відділом з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено ознаки доведення до банкрутства ДП "ДГ "Руно" НААНУ (т. 4, а. с. 193-213). Так, у вказаному висновку зазначено, що дані бухгалтерського обліку підприємства та результати проведеної інвентаризації від 01.06.2016 року не підтверджують фактичну наявність значної частини активів підприємства, а також існує рішення органу управління підприємства - НААНУ стосовно безоплатної передачі значної кількості активів боржника іншому підприємству, при цьому залишивши на ДП "ДГ "Руно" борги, працівників, об'єкти соціального призначення та тварин.

Із звіту розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Андросової В.Є. (т. 4, а. с. 215-252) вбачається, що у підприємства наявні всі ознаки стійкої фінансової неплатоспроможності (доведення до банкрутства), наслідком чого є завдання великої матеріальної шкоди кредиторам та державі, що підтверджується, зокрема, наступними показниками: забезпечення зобов'язань боржника усіма його активами з 1,09 у 2012 році до 0,44 у 2016 році; забезпечення зобов'язань боржника його оборотними активами з 0,88 у 2012 році до 0,35 у 2016 році. При цьому, розпорядник майна звернула увагу, що дані бухгалтерського обліку підприємства не відповідають фактичній ситуації на підприємстві, а саме - дані останньої інвентаризації не підтверджують фактичну наявність значної частини активів підприємства; до кінця не зрозумілою є ситуація стосовно рішення органу управління підприємства - НААНУ щодо безоплатної передачі значної кількості активів ДП "ДГ "Руно" іншому підприємству, із залишенням на ДП "ДГ "Руно" боргових зобов'язань.

Із облікової картки на зведене виконавче провадження № 40840050 (т. 1, а. с. 10-110) на час порушення провадження у справі вбачається наявність 23 виконавчих документів на загальну суму 14 168 632,95 грн., що підлягає стягненню на користь юридичних та фізичних осіб, з яких в процесі виконання стягнуто 33 952,45 грн.

Матеріали справи також свідчать, що як на час передачі майна 19 лютого 2016 року, так і на час порушення провадження у справі про банкрутство ДП "ДГ "Руно" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містилися записи про накладення арештів всього нерухомого майна ДП "ДГ "Руно", накладених на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ВП № 47143122 від 08.05.2015 року (номер запису про обтяження 9712793 (спеціальний розділ) від 19.05.2015 року); постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої відділом державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції ВП № 40722173 від 20.11.2013 року (номер запису про обтяження 3558134 (спеціальний розділ) від 27.11.2013 року); постанови про відкриття виконавчого провадження, виданої відділом державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції ВП № 32508550 від 11.05.2012 року (реєстраційний номер обтяження 12585186 від 06.06.2012 року).

Оспорюваними діями ДП "ДГ "Руно" у вигляді передачі на баланс іншого підприємства більшої частини майнових активів стало неможливим виконання зобов'язань боржника перед кредиторами на загальну суму 56857292,16 грн. та погашення заборгованості із заробітної плати в розмірі 514 985,78 грн.

Статтею 20 Закону передбачено, що за цим Законом можуть визнаватися недійсними не лише правочини, але й спростовуватися майнові дії боржника.

Майнові дії боржника - це вид юридичних дій, як-то вчинки, що здійснені боржником або від імені боржника і мають матеріальний вираз у формі документу будь-якого правочину (угоди, договору), розпорядчого документу, акту, пов'язаного з волевиявленням боржника як суб'єкта правовідносин на відчуження майнових активів боржника або відмову від них.

Отже, спростування майнових дій виступає як заперечення, відхилення, оспорення фактичних даних та обставин, що визначають правомірність майнових дій боржника, які вчинені щодо розпорядження його майном на підставі рішень власника або його органів управління (керівника боржника, власника боржника, загальних зборів боржника тощо).

Відповідна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 922/4281/16.

Згідно з пунктом 1.3 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України останнє безпосередньо підпорядковане Національній академії аграрних наук України (Академія) як органу управління державним майном, закріпленим за господарством.

Відповідно до пункту 2.2 Статуту господарство є державним сільськогосподарським статутним суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пункту 3.5 Статуту господарство має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків.

Пунктом 3.11 Статуту передбачено, що у відповідності з чинним законодавством і в межах цього Статуту Господарство з урахуванням завдань Академії, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі визначає структуру управління, розробляє штати, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов'язки, може бути позивачем та відповідачем в судах.

Господарство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством.

Згідно з пунктом 4.9 Статуту майно господарства є державною власністю, закріплене за ним Академією і належить йому на праві господарського відання. Здійснюючи це право, господарство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном згідно з чинним законодавством, Статутом Академії, цим Статутом відповідно до мети і статутних завдань господарства.

Відповідно до пункту 4.19 Статуту безоплатна передача майна, яке знаходиться на балансі Господарства на баланс іншої наукової установи, організації, підприємства, які перебувають у віданні Академії здійснюється з дозволу Академії та в установленому порядку.

Зазначені положення Статуту ДП "ДГ "Руно" свідчать про те, що підприємство має відокремлене майно, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, несе відповідальність за своїми зобов'язаннями. За таких обставин, безоплатна передача майна ДП "ДГ "Руно" може проводитись, хоч і з дозволу Академії, але з урахуванням факту наявності відокремленого майна та необхідністю нести відповідальність за своїми зобов'язаннями.

На виконання вказівок касаційної інстанції, що містяться в постанові Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року місцевим господарським судом досліджено питання щодо встановлення суб'єкта вчинення дій щодо розпорядження земельними ділянками, стосовно яких божник був балансоутримувачем. Судом встановлено, що на підставі рішення сесії Затишнянської сільської Ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 28.12.2000 року Державному підприємству "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" передано в постійне користування земельну ділянку на території Затишнянської сільської ради Криничанського району в розмірі 11 443,4004 га., про що свідчить державний акт на право постійного користування землею серія І-ДП № 003432 від 16.02.2001 року (т. 6, а. с. 109-112).

Пунктом 4.4 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" передбачено, що "вилучення земельних ділянок Господарства може здійснюватись лише за згодою Президії Національної академії аграрних наук України відповідно до Земельного кодексу України".

Згідно п. 4.6 Статуту господарство здійснює користування землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства (т. 6, а. с.118).

Згідно з пунктом 8 частини 59 розділу VІ Статуту Національної академії аграрних наук України Президія в установленому порядку: ухвалює рішення про порушення перед Кабінетом Міністрів України питання про утворення, реорганізацію, ліквідацію наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні Академії, виступає засновником підприємств змішаної форми власності.

В абзаці 8 пункту 10 частини 59 розділу VІ Статуту Національної академії аграрних наук України зазначено, що президія в установленому порядку веде облік об'єктів майнового комплексу Академії, здійснює управління ними і контроль за ефективністю їх використання та збереженням, зокрема: погоджує вилучення та надання земельних ділянок, закріплених за Академією, науковим та іншим установам, підприємствам та організаціям, що перебувають у її віданні, в установленому законодавством порядку.

Статтею 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Статтею 149 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно із частиною 2 статті 3 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" дія цього Закону не поширюється на управління об'єктами власності Українського народу, визначеними частиною першою статті 13 Конституції України, а саме земельними ділянками державної форми власності, розпорядження якими є компетенцією Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 5 статті 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України має право розпоряджатися об'єктами державної форми власності, до яких відносяться і земельні ділянки, якими користується Державне підприємство "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України.

Матеріали справи не містять доказів звернення боржника або Національної академії аграрних наук України до Кабінету Міністрів України або інших органів, яким надано право вилучення та передачі земельних ділянок Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України на час прийняття постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 16), а також доказів прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення щодо передачі спірних земельних ділянок.

Слід звернути увагу, що передача майнових активів ДП "ДГ "Руно" на баланс новоствореного ДП "ДГ "Затишне" відбулась за актом прийому-передачі та передавальним актом, підписаним керівником боржника та свідчить про існування волевиявлення боржника як суб'єкта правовідносин на відчуження майнових активів та відмову від них. При цьому, наявність рішення Президії НААНУ про передачу майнових активів ДП "ДГ "Руно" на баланс іншого підприємства, прийнятого без дотримання вимог законодавства України, не виключало необхідності вчинення саме боржником дій, спрямованих на безоплатне відчуження належних йому майнових активів.

Необхідно зазначити, що навіть встановлення факту відповідності вимогам цивільного та господарського законодавства укладених боржником угод та вчинених майнових дій не звільняє його від відповідальності в порядку, передбаченому частиною 1 статті 20 Закону за наявності визначених цією статтею підстав та укладання договору (вчинення майнової дії) протягом одного року до порушення провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи встановлені вище обставини колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду про те, що оспорювані майнові дії боржника призвели до зменшення обсягу майна боржника та його неспроможності виконати зобов'язання перед кредиторами.

Зазначені підстави є достатніми для спростування майнових дій боржника в порядку статті 20 Закону, оскільки вони вчинені на шкоду власним інтересам та, як наслідок, інтересам інших кредиторів.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що місцевий господарський суд правомірно прийняв рішення про спростування майнових дій боржника щодо передачі з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" земельної ділянки площею 8 943,5 га та іншого майна згідно з додатком. В зв'язку з чим судом обґрунтовано визнано незаконним (недійсним) акт приймання-передачі майна та земельних ресурсів від ДП "ДГ "Руно" до ДП "ДГ "Затишне" від 19.02.2016 року та додатки до нього, а саме передавальні акти нерухомого майна (будівель та земельних ділянок) станом на 19.02.2016 року.

Звертаючись із заявою до господарського суду конкурсні кредитори просили визнати недійсними та спростувати майнові дії як боржника, так і його органу управління - Національної академії аграрних наук України. В зв'язку з цим, в своїй заяві конкурсні кредитори просили визнати незаконною та недійсною частину 4 постанови Президії НААНУ (протокол № 16) від 23.12.2016 року щодо передачі з балансу ДП "ДГ "Руно" НААНУ на баланс ДП "ДГ "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла НААНУ земельної ділянки площею 8 943,4 га та іншого майна, необхідного для діяльності новоутвореного підприємства.

Розглядаючи питання про наявність правових підстав для прийняття судом рішення щодо спростування майнових дій Президії НААНУ колегія суддів має враховувати позицію суду касаційної інстанції, висловлену в постанові Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у даній справі. Так, повертаючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України зазначив, що наведена норма статті 20 Закону про банкрутство не передбачає спростування у процедурі банкрутства майнових дій чи прийнятих органом, уповноваженим управляти державним майном, управлінських рішень, які мали місце до порушення провадження у справі.

Обґрунтовуючи можливість розгляду в межах справи про банкрутство питання щодо спростування майнових дій чи управлінських рішень, прийнятих органом, уповноваженим управляти державним майном, місцевий господарський суд зазначив, що головним завданням процедури банкрутства є акумуляція всіх активів боржника з метою спрямування доходів від їх використання чи продажу для справедливого розподілу між його кредиторами. Саме тому у справі про банкрутство концентруються всі спори, предметом яких є майнові активи боржника. Якщо внаслідок управлінських рішень державного органу боржник позбавляється майна та земельних ділянок, що є основним засобом виробництва, саме у межах справи про банкрутство мають вирішуватися спори щодо законності прийнятих рішень.

Відповідно до частини 4 статті 10 Закону суд у провадженні якого перебуває справа про про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З огляду на вказану норму Закону саме в межах справи про банкрутство вирішуються усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

Разом із тим, слід звернути увагу на ту обставину, що конкурсні кредитори звернулись із заявою про визнання незаконною та недійсною частини 4 постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року на підставі статті 20 Закону. Вказана стаття передбачає додаткові, спеціальні підстави для визнання правочинів недійсними, укладених протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, дій боржника, які безпідставно чи сумнівно зменшують розмір активів боржника, можуть бути розцінені як такі, що спрямовані на обмеження інтересів кредиторів, призводять до зменшення обсягу майна боржника та неспроможності боржника виконати зобов'язання перед кредиторами та в подальшому - до порушення відносно боржника справи про його банкрутство.

Оскільки судом касаційної інстанції саме у даній справі констатовано, що норма статті 20 Закону не передбачає спростування у процедурі банкрутства майнових дій органу, уповноваженого управляти державним майном, суд з огляду на норму статті 316 Господарського процесуального кодексу України має враховувати це при повторному розгляді судової справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами суду першої інстанції про не дотримання Президією НААНУ вимог цивільного та господарського законодавства при прийнятті рішення про передачу майнових активів, у тому числі земельних ресурсів від боржника до новоствореного державного підприємства. Проте, заява конкурсних кредиторів не містить посилання на інші підстави визнання недійсною частини 4 постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року, ніж ті спеціальні підстави, що передбачені статтею 20 Закону.

За таких умов постанова Президії НААНУ не може бути предметом перегляду господарського суду з підстав невідповідності її частин вимогам цивільного та господарського законодавства.

З огляду на викладене, слід прийти до висновку про те, що судом першої інстанції неправомірно задоволено позовні вимоги щодо визнання недійсною частини 4 постанови Президії НААНУ від 23.12.2015 року та визнання недійсним правочину, спростування майнових дій Національної академії аграрних наук України.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для визнання недійсним акту прийняття-передачі майна та земельних ресурсів від 19.02.2016 року спростовуються матеріалами справи.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвала місцевого господарського суду має бути скасована в частині: визнання недійсним правочину та спростування майнових дій органу управління боржника Національної академії аграрних наук України щодо передачі з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки, площею 8 943,4 га та іншого майна; визнання незаконною та недійсною частини 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 16) 23.12.2015 року щодо передачі з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки загальною площею 8 943,4 га, з них сільськогосподарських угідь 8 456,7 га, в тому числі 7 383,6 га риллі та іншого майна. Абзаци 2 та 3 резолютивної частини ухвали необхідно змінити в зв'язку із частковим скасуванням рішення та необхідністю відображення факту подання заяви конкурсними кредиторами, виклавши їх в новій редакції. В решті оскаржувану ухвалу господарського суду необхідно залишити без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року у справі № 904/2032/16 - скасувати в частині:

- визнання правочину недісним та спростування майнових дій органу управління боржника Національної академії аграрних наук України щодо передачі з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на баланс Державного підприємства "Дослідне госопдарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки, площею 8 943,4 га та іншого майна;

- визнання незаконною та недійсною частини 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 16) 23.12.2015 року щодо передачі з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки загальною площею 8 943,4 га, з них сільськогосподарських угідь 8 456,7 га, в тому числі 7 383,6 га риллі та іншого майна.

Абзаци 2 та 3 резолютивної частини ухвали викласти в наступній редакції:

"Заяву конкурсних кредиторів від 15.09.2016 року про визнання правочину недійсним та спростування майнових дій боржника та органу управління Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" - задовольнити частково.

Спростувати майнові дії боржника щодо передачі з балансу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на баланс Державного підприємства "Дослідне господарство "Затишне" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки площею 8 943,4 га та іншого майна, а саме:".

В іншій частині ухвалу господарського суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08.02.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Березкіна

Суддя _________________ А.Є. Чередко