СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р. Справа № 917/1050/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: При секретарі: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (адвокат), довіреність №14-17 від 16.01.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №0888/10 від 05.09.2018, видане на підставі рішення №61 від 05.09.2018 Ради адвокатів Київської області ОСОБА_6 (адвокат), довіреність №113-19 від 05.02.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2581 від 24.01.2019, видане на підставі рішення №3 від 24.01.2019 Ради адвокатів Полтавської області ОСОБА_7 директор Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчукгаз-постачання на підставі Статуту та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, паспорта №001886185 від 21.05.2018
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ
на ухвалу Господарського суду Полтавської області
від27.11.2018 року (повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2018 року)
у справі№917/1050/18 (суддя Семчук О.С.)
за позовом доПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчукгаз-постачання, м. Кременчук, Полтавська область
простягнення 13 614 128,28 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом №14-4-768 від 12.06.2018 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчукгаз-постачання про стягнення 13 614128,28 грн., в тому числі: нарахованих за прострочення оплати природного газу, поставленого за договором купівлі-продажу природного газу від 22.08.2016 р. №17-224-Н 6 575 383,31 грн. пені, 1 530296,43 грн. 3% річних та 5 508 448,54 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.11.2018 р. у справі №917/1050/18 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчукгаз-постачання про зупинення провадження у справі №917/1050/18 та зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/12694/18.

Ухвала мотивована з тих, зокрема підстав, що позовні вимоги позивача у справі 917/1050/18 грунтуються саме на невиконанні відповідачем вимог п. 6.1. договору купівлі-продажу природного газу № 17-224-Н від 10.04.2017 р., питання щодо дійсності якого є предметом розгляду у справі 910/12694/18 (про визнання недійсним пункту 6.1. вказаного договору), а тому дану справу неможливо розглянути до вирішення справи №910/12694/18, у зв`язку з чим наявні правові підстави, передбачені до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України для зупинення провадження у даній справі.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подало на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції при її винесенні норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та передати справу на розгляд господарського суду Полтавської області.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається, зокрема на безпідставність висновків господарського суду першої інстанції щодо об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду справи № 910/12694/18, оскільки, на думку скаржника, господарський суд 1-ї інстанції в межах розгляду даної справи на підставі зібраних доказів міг самостійно встановити обставини щодо дійсності п. 6.1. договору купівлі-продажу природного газу №17-224-Н від 10.04.2017 р.

При цьому скаржник зазначає, що договір купівлі-продажу природного газу №17-224-Н від 10.04.2017 р. на час розгляду справи був чинним та відповідачем було вчинено дії, які свідчать про схвалення цього Договору, а саме прийняття поставленого на його підставі природного газу із підписанням відповідних актів приймання-передачі,здійснення оплати природного газу із простроченням.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Чернота Л. Ф., судді: Пелипенко Н. М., Пушай В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2019 року поновлено Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.11.2018 року (повний текст 28.11.2018 року) у справі №917/1050/18; відкрито апеляційне провадження у справі №917/1050/18 та встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 23.01.2019 року включно з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на 23.01.2019 року відзив на апеляційну скаргу на адресу Східного апеляційного господарського суду не надходив.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 р. у складі колегії суддів складі: головуючий суддя - Чернота Л. Ф., судді: Пелипенко Н.М., Пушай В.І. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариста Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.11.2018 року (повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2018 року) у справі №917/1050/18 призначено на 06.02.2019 о 15:30 год.

28.01.2019 р. до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, зокрема, про безпідставність доводів апеляційної скарги щодо можливості встановлення судом в рамках даної справи всіх обставин, що входять до предмета доказування у даній справі, оскільки правовою підставою для визначення позивачем періодів прострочення відповідача та нарахування відповідних сум пені, 3% річних та інфляційних став п. 6.1. Договору, який визначає певні строки оплати поставленого для пільгових груп населення природного газу і правомірність такого розрахунку оспорюється відповідачем з мотивів його невідповідності імперативним вимогам постанов КМУ від 11.01.2005 р. №20, від 04.03.2002 р. №256 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію,затвердженому спільним наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 р. №493/688, якими імперативно встановлено інші строки розрахунків, що підлягають застосуванню до спірних договірних правовідносинах щодо поставки газу пільговим групам населення, і відповідач стверджує, що він дотримувався цих строків , у звязку з чим вважає в цій частині безпідставним нарахування пені, інфляційних та річних.

Зважаючи на наведене, відповідач стверджує, що до предмету доказування у даній справі входять зокрема обставини щодо законності та обґрунтованості розрахунку позивачем спірних сум пені, інфляційних та річних на підставі п. 6.1. Договору, які можна встановити лише у справі №910/12694/18, предметом розгляду якої є питання щодо недійсності зазначеного пункту Договору.

У судовому засіданні 06.02.2019 р. представник позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.02.2019 р. заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановлено наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадку обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В пункті 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення нарахованих за прострочення оплати природного газу, поставленого за договором купівлі-продажу природного газу від 22.08.2016 р. № 17-224-Н 6 575 383,31 грн. пені, 1 530296,43 грн. 3% річних та 5 508 448,54 грн. інфляційних втрат.

Зазначені суми нараховані позивачем з посиланням на порушення відповідачем строків оплати природного газу, встановлених в пункті 6.1. купівлі-продажу природного газу від 22.08.2016 р. № 17-224-Н.

Відповідач, зокрема, у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив на позов частково заперечує наявність прострочення оплати ним природного газу за Договором, а саме, в частині оплати природного газу, поставленого пільговим категоріям населення, посилаючись на те, що в цій частині положеннями порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджет, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 імперативно встановлено інші ніж в п. 6.1. Договору порядок та строки оплати природного газу, яких дотримувався відповідач.

Предметом спору у справі № 910/12694/18 є визнання недійсним п. 6.1. Договору з підстав суперечності його вищенаведеним положенням законодавства, на які відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень у даній справі.

Оскільки розмір спірних у даній справі сум пені, річних та інфляційних розраховано позивачем на підставі п. 6.1. Договору, питання щодо дійсності якого з моменту укладення Договору розглядається в межах господарської справи №917/12694/18, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 910/12694/18 зазначивши, що у випадку задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" Господарським судом міста Києва у справі 910/12694/18, пункт 6.1. договору буде визнано частково недійсним, а отже сума заборгованості, яку просить стягнути Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в межах справи №917/1050/18 буде відрізняться (зменшиться) від первинної заявленої до стягнення в позовній заяві.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки відповідач в обґрунтування своїх заперечень у даній справі посилається на неправомірність розрахунку спірних сум на підставі п. 6.1. Договору, відповідні обставини щодо правомірності такого розрахунку входять до предмету доказування у даній справі.

При цьому, зазначені обставини залежать від дійсності зазначеного пункту Договору, питання щодо якої одночасно вирішувалося під час розгляду даної справи в межах іншої господарської справи №910/12694/18 і не могло бути встановлено та оцінено в межах даної справи, оскільки не входить до її предмету позову. Згідно зі статтею 237 Господарського процесуального кодексу України, суд не може виходити за межі позовних вимог, а визнати недійсним повністю чи частково, пов`язаний з предметом спору Договір з підстав суперечності його закону він може лише за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження за умови доведення останнім, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.Відповідна заява позивача в матеріалах справи відсутня.

З наведеного вбачається наявність передбачених пунктом 5 ч. 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України підстав для обов`язкового зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №910/12694/18, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала винесена з дотриманням норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що твердження, викладені в апеляційній скарзі є недоведеними, у зв'язку із чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга позивача- Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.11.2018 р. (повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2018 р.) у справі № 917/1050/18 задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника, у відповідності до вимог статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 129, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281 - 284, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.11.2018 р. (повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2018 р.) у справі №917/1050/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.11.2018 р. (повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2018 р.) у справі № 917/1050/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 06.02.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 07.02.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай