ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. Справа №926/4740-б/16

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Мирутенка О.Л.

Якімець Г.Г.

за участю представинків сторін від:

апелянта: Тимощук Р.М. - представник;

ініціюючого кредитора: не з'явився;

ліквідатора: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний екпортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Чернівцях від 21.11.2018

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.11.2018 про відмову у задоволенні скарги АТ «Укрексмбанк» на дії арбітражного керуючого Бурми С.В. (суддя А.А. Бутирський, повний текст ухвали складено 12.11.2018)

за заявою Фізичної особи-підприємця Червєнкова Георгія Демяновича м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галс ЛТД» смт Глибока Чернівецької області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В межах справи про банкрутство № 926/4740-б/16 ТОВ «Галс ЛТД» 17.09.2018 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Чернівцях як заставний кредитор звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) банкрута Бурми С.В., в якій просить усунути його від виконання обов'язків ліквідатора та призначити нового ліквідатора.

Скарга обгрунтована тим, що згідно договору оренди № 16/01 від 01.11.2016, укладеного між боржником та ТОВ «Лілак», боржник передав в оренду майно, яке перебуває в іпотеці та заставі скаржника без згоди останнього. Даний договір скаржник вважає недійсним, проте арбітражний керуючий Бурма С.В., виконуючи повноваження як розпорядника майна, так і ліквідатора не вживав заходів щодо припинення використання ТОВ «Лілак» майна банкрута із вимогами про його звільнення. Також скаржник не погоджується з результатами проведеного конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 31.07.2018, у зв'язку з тим, що згаданий конкурс є фіктивним та таким, що проведений з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, організатор аукціону ТОВ «Буковина-Аукціон» запропонував винагороду у розмірі 10 %, 13 % та 15 % від ціни продажу кожного лоту, тоді як інші торгівельні організації пропонують за свої послуги винагороду у сумі від 0,2 % до 1 %. Крім того, учасники аукціону ТОВ «Буковина-Аукціон» та ТОВ «Прикрпатаукціон» є пов'язаними юридичними особами. Також, скаржник вважає, що ліквідатор Бурма С.В. не забезпечив проведення перевірки стану заставного майна.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 07.11.2018 відмовлено у задоволенні скарги на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Бурми С.В.

Така ухвала загалом мотивована тим, що його дії чи бездіяльність в частині передачі та не вжиття заходів щодо не повернення з оренди після визнання боржника банкрутом цілісного майнового комплексу боржника у смт Глибока по вул. Першотравневій, 60А, 60Е, 60Г та 60Д ТОВ «Лілак» не суперечать вимогам чинного законодавства та спрямовані на збереження цілісного майнового комплексу до його реалізації в межах ліквідаційної процедури. Скаржником доказів на безпосередні порушення конкретних вимог чинного законодавства ліквідатором Бурмою С.В. під час вибору організатора торгів, не подано, а про належність стану збереження активів боржника, свідчить акт від 23.08.2018 р., який складений представниками Чернівецької філії ПАТ «Укрексімбанк».

Не погоджуючись із означеною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Чернівцях подано апеляційну скаргу, у якій просить таку скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу на дії та бездіяльність ліквідатора задовольнити.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу, арбітражний керуючий (ліквідатор) Бурма С.В. заперечив щодо доводів зазначених у такій з підстав та за обставин, якими обгрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції.

Присутні в судових засіданнях суду апеляційної інстанції представник скаржника та арбітражний керуючий (ліквідатор) Бурма С.В. відповідно підтримали доводи, заперечення та вимоги, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на таку.

Розглянувши усі матеріали справи в сукупності з доводами та запереченнями присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги з огляду на таке.

Ухвалою місцевого суду у цій справі від 10.01.2017 порушено провадження про банкрутство ТОВ «Галс ЛТД», визнано безспірні вимоги фізичної особи-підприємця Червєнкова Г.Д. м. Херсон до боржника у сумі 649 788,90 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном строком, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Бурму С.В.

З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, виявили бажання взяти участь у санації боржника, 11.01.2017 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Ухвалою від 22.05.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів, а також призначено збори кредиторів та комітету кредиторів. До реєстру окрім інших кредиторів, внесено вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Чернівцях у сумі 3 200,00 (1 черга), 4 622 086,97 грн. (4 черга) та 4 052 296,11 грн. (6 черга), а також зобов'язано розпорядника майна окремо внести до реєстру вимоги у сумі 9 196 840 грн., що забезпечені заставою та іпотекою.

Постановою суду від 25.06.2018 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бурму С.В.

Ще до порушення провадження у справі між банкрутом та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» укладено генеральні угоди № 71113N2 від 08.04.2013 та № 71114N2 від 26.11.2014, відповідно до яких кредитор здійснює із боржником кредитні операції в межах лімітів. На виконання даних генеральних угод укладено наступні кредитні договори: № 71113К15 від 26.12.2013, № 71113К4 від 08.04.2013, № 71114К8 від 27.06.2014, № 71114К9 від 01.07.2014, № 71114К10 від 15.09.2014, № 71114К13 від 26.11.2014, № 71114V10 від 03.12.2014.

На виконання кредитних зобов'язань укладено два іпотечні та один договір застави.

Згідно іпотечного договору №71113Z6 від 08.04.2013 в іпотеку передано земельні ділянки та об'єкти нерухомого майна (згідно переліку), що знаходяться за адресою: смт Глибока, вулиця Першотравнева, будинки 60А, 60Г та 60Е на загальну суму 5 883 330 грн., а згідно іпотечного договору №71114Z5 від 26.06.2014 в іпотеку передано земельну ділянку та об'єкти нерухомого майна (згідно переліку), що знаходяться за адресою: смт Глибока, вулиця Першотравнева, 60Д на загальну суму 900 750 грн.

Згідно договору застави №71113Z5 від 08.04.2013, передано технологічне обладнання/устаткування для виробництва плодоовочевих консервів (згідно переліку) загалом на суму 2 412 760 грн.

01.11.2016 між ТОВ «Галс ЛТД» та ТОВ «Лілак» був укладений договір оренди № 16/01, на умовах якого ТОВ «Лілак» отримав частину майна ТОВ «Галс ЛТД», а саме частину обладнання у кількості 52 одиниць у тимчасове платне користування (оренду) та будівлі, які розташовані по вул. Першотравневій, 60-А та 60-Д смт. Глибока Чернівецької області. Решту обладнання ТОВ «Галс ЛТД» в кількості 20 одиниць та будівлі, які розташовані по вул. Першотравневій, 60-Е та 60-Г ТОВ «Лілак» відповідно до цього ж договору отримало на умовах безоплатного відповідального зберігання.

Таким чином, божник, ще до порушення провадження у справі про банкрутство передав в оренду майно, яке є предметом застави. При цьому згода ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на укладення згаданого договору оренди не надавалася.

Підставою виникнення права користування майном згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України, є договір найму (оренди), за яким наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Право укладати договір найму (оренди) та відповідно передавати в оренду майно врегульовано ч.1ст. 761 ЦК України, згідно якої, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

При цьому, ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

В силу ч. 3 ст. 12 вказаного закону, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Наслідки вчинення правочину (укладення угоди), якщо його недійсність прямо встановлена законом (нікчемний правочин), визначені ч. 2 ст. 203 та ч. 1 ст. 216 ЦК України та передбачають недійсність такого правочину як нікчемного в силу закону, визнання недійсним якого в судовому порядку не вимагається, а недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі 910/15599/17.

З урахуванням наведеного, договір оренди № 16/01 від 01.11.2016, укладений між банкрутом та ТОВ «Лілак» є нікчемним і як наслідок - недійсним, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Після визнання боржника 25.06.2018 банкрутом, а саме 12.07.2018, ліквідатор Бурма С.В., за участю засновника ТОВ «Галс ЛТД» та представника ТОВ «Лілак» провів інвентаризацію майна банкрута та отримав у своє відання від засновника ТОВ «Галс ЛТД» всі майнові активи банкрута, які залишив під охороною та у користуванні ТОВ «Лілак».

На засіданні комітету кредиторів ТОВ «Галс ЛТД», яке відбулося 07.08.2018, було обговорено питання дії договору оренди № 16/01. При цьому комітет кредиторів не висловив заперечень щодо продовження користування та зберігання майна банкрута ТОВ «Лілак» на умовах зазначеного договору та вирішив внести зміни до умов договору відносно строку його дії, визначивши такий строк до моменту продажу майна в процедурі ліквідації ТОВ «Галс ЛТД». У зв'язку із такими обставинами, ліквідатором Бурма С.В. було підписано додаткову угоду № 2 від 07.08.2018 до договору оренди від 01.11.2016 р. Даною додатковою угодою продовжено строк дії договору оренди від 01.11.2016 до моменту продажу майна банкрута.

Відповідно до п.5.3-5.5 договору оренди, орендар забезпечує схоронність та підтримання в належному стані всього майна банкрута, а згідно п. 7.2.6 договору, за період липня-вересня 2018 року на підтримання належного технічного стану будівель і обладнання ТОВ «Лілак» витрачено 125 260 грн.

Крім того, актом перевірки наявності, стану та умов збереження заставного майна від 23.08.2018, який складений представниками Чернівецької філії ПАТ «Укрексімбанк», підтверджується належний стан та схоронність належного ТОВ «Галс ЛТД» майна, яке перебуває в користуванні та на відповідальному зберіганні у ТОВ «Лілак».

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна окрім іншого зобов'язаний: вживати заходів для захисту майна боржника та виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 41 зазначеного Закону, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження (окрім іншого): приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 цього Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Зважаючи на зазначене вище, враховуючи особливості ведення господарської діяльності у процедурі розпорядження майном та припинення такої після визнання боржника банкрутом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що розпорядником майна а в подальшому ліквідатором Бурмою С.В., не допущено порушень вимог ч. 3 ст. 22, ч.1 ст. 38 та ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки ним вчинено дії саме з метою забезпечення збереження майна банкрута та досягнуто такої мети саме з дотриманням прав і балансу інтересів як банкрута, так і заставного кредитора.

Що стосується обгрунтувань скарги про порушення ліквідатором законодавства під час оголошення та проведення конкурсу з визначення організатора торгів з продажу майна банкрута у формі аукціону, то судом апеляційної інстанції враховується таке.

Статтею 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону або продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

При цьому вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

На виконання вимог ст. ст. 44, 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатором ТОВ «Галс ЛТД» 10.07.2018 на порталі безоплатних оголошень веб-сайту INFORICО було опубліковано оголошення про те, що ліквідатор ТОВ «Галс ЛТД» проведення 31.07.2018 конкурсу з визначення організатора аукціону. Також в оголошенні було зазначено, що організатор аукціону повинен відповідати таким вимогам: бути юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що має право здійснювати продаж майна шляхом проведення аукціону; мати досвід проведення аукціонів не менше трьох років; мати технічні можливості для забезпечення продажу майна боржника шляхом проведення аукціону; сума запропонованої організатором аукціону винагороди є найменшою. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника.

Для визначення організатором аукціону заявники подають замовнику в строк та за поштовою адресою, наведеними в оголошенні, такі документи: 1) заяву про виконання функцій організатора аукціону, із зазначенням відомостей про заявника:

- повне найменування юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи, номер телефону та інші засоби зв'язку; пропозиції щодо суми винагороди за проведення аукціону; 2) копії установчих документів. Кінцевий термін прийняття заяв на участь у конкурсі та документів, що підтверджують відповідність юридичних осіб, що виявили намір взяти участь у конкурсі встановленим вимогам: 31 липня 2018 року.

Внаслідок публікації вище вказаного оголошення на адресу ліквідатора надійшло дві заяви на участь у конкурсі з визначення організатор аукціону з продажу майна банкрута, а саме: від ТОВ «Прикарпатаукціон» та ТОВ «Буковина-Аукціон».

Оскільки учасники конкурсу відповідали усім визначеним у оголошенні критеріям, ліквідатором правомірно було враховано менший розмір винагороди, що запропонований даним претендентом ТОВ «Буковина-Аукціон».

Таким чином, конкурс з визначення організатора торгів з продажу майна банкрута у формі аукціону був проведений ліквідатором відповідності до вимог чинного законодавства, тому скарга ПАТ «Укрексімбанк» в цій частині є необгрутованою, а висновки суду першої інстанції про таке, вірними.

При цьому, доводи скаржника щодо того, що учасники аукціону ТОВ «Буковина-Аукціон» та ТОВ «Прикрпатаукціон» є спорідненими і пов'язаними особами не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та інше суміжне законодавство не зобов'язує та не надає права ліквідатору чи суду, проводити аналіз учасників конкурсу за такими ознаками, про що також правомірно зазначено судом першої інстанції.

Щодо скарги в частині не забезпечення ліквідатором проведення перевірки стану збереження заставного майна, то таке спростовується зазначеним вище актом перевірки наявності, стану та умов збереження заставного майна від 23.08.2018, який складений представниками самого ж іпотеко та заставодержателя.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги заставного та одночасно конкурсного кредитора на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) боржника Бурми С.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч 1, 2 ст. 77, ч.ч 1-3 ст. 86 ГПК України, дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги та докази подані скаржником суду першої інстанції, не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

За таких умов, суд першої інстанції, правильно з'ясував характер спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, оскільки апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.11.2018 у справі 926/4740-б/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу кредитора - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Чернівцях, без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 11.02.2018.

Головуючий-суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

Г.Г. Якімець