ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. Справа №909/920/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Кордюк Г.Т.,

секретар судового засідання Лялька Н.Р.,

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медгал Україна"

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.10.2018 (суддя Шкіндер П.А.) про забезпечення позову до подачі позовної заяви

у справі № 909/920/18

за заявою ОСОБА_2, м. Івано-Франківськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медгал Україна", м. Івано-Франківськ,

представники сторін в судове засідання 24.01.2019 не з'явилися.

18.10.2018 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) "Медгал Україна" (а.с. 2-4).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.10.2018 (а.с. 31-33) вказану заяву задоволено та накладено арешт на майно ТзОВ "Медгал Україна", що знаходиться за адресою: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6.

Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що: ТзОВ "Медгал Україна" є власником нерухомого майна, вартість якого, відповідно до звіту про оцінку майна, становить 566963,00 грн.; ОСОБА_2 є спадкоємицею одного з учасників ТзОВ "Медгал Україна" із часткою в статутному капіталі в розмірі 30%; між ОСОБА_2 та ТзОВ "Медгал Україна" існує спір, пов'язаний із виплатою їй вартості успадкованої частки у майні товариства, у зв'язку з чим ОСОБА_2 має намір подати відповідний позов до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у поданій заяві про забезпечення позову заявник навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову, оскільки на даний час товариство не здійснює господарської діяльності, не бажає добровільно повертати заявнику ринкову вартість частки майна у статутному капіталі, а загальними зборами товариства, проведеними з порушенням порядку їх скликання та проведення, керівником призначена стороння особа, тому у заявника є підстави вважати, що ТзОВ "Медгал Україна" намагатиметься відчужити належне йому майно, що унеможливить виконання рішення суду у майбутньому та призведе до порушення майнових прав і охоронюваних інтересів заявника.

Дану ухвалу оскаржило ТзОВ "Медгал Україна", оскільки вважає, що при її постановленні суд порушив норми процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати. При цьому, скаржник покликається на наступне:

1) заявником не надано жодного доказу в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення її майнових прав і охоронюваних законом інтересів;

2) при поданні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 не надала суду жодних доказів того, яка вартість частки у майні ТзОВ "Медгал Україна" належить їй до виплати, оскільки така вартість повинна бути визначена станом на день смерті учасника, частку якого вона успадкувала (тобто, станом на 01.11.2016).

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У своєму відзиві вона звернула увагу, зокрема, на наступне:

1) заходи забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. В той же час, ТзОВ "Медгал Україна" є відповідачем в іншій господарській справі №909/957/18 за позовом ОСОБА_3 про стягнення вартості частки в статутному капіталі;

2) новообраний керівник товариства Третяк В.П., відповідно до інформації з відкритих джерел, одноособово очолює різні комерційні структури, які різняться по роду своєї діяльності та фактичним місцезнаходженням (Харківська область, м.Київ, м.Івано-Франківськ), що свідчить про те, що він формально виконує обов'язки директора ТзОВ "Медгал Україна" і не збирається проводити господарську діяльність;

3) апелянт не навів жодних доводів в обґрунтування того, яких саме збитків або втрат може зазнати ТзОВ "Медгал Україна" у зв'язку із забезпеченням позову, а також не надав жодних доказів того, що вжиті заходи по забезпеченню позову призводять до порушення прав та інтересів апелянта. Окрім того, вказане товариство станом на даний час не здійснює господарської діяльності, а майно товариства, на яке накладено арешт, ним не використовується;

4) відповідно до експертного висновку, який міститься в матеріалах господарської справи №909/957/18, дійсна ринкова вартість майна товариства у грошовому еквіваленті, що належить до виплати ОСОБА_2, складає 457000,89 грн., а ринкова вартість майна, що належить товариству, складає 1751200,00 грн.

Сторони не забезпечили участі своїх представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їм ухвали суду від 14.12.2018.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов'язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані ними докази на відповідність фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я заявника, його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування або ім'я інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, з вказаних положень законодавства вбачається, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як було зазначено вище, у своїй заяві про забезпечення позову заявник просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ТзОВ "Медгал Україна", що знаходиться за адресою: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6 до моменту набрання законної сили рішенням суду по суті справи.

З наданих заявником доказів вбачається, що вона є спадкоємицею ОСОБА_5 (а.с. 26, 27, 29), який, в свою чергу був учасником ТзОВ "Медгал Україна" із часткою в статутному капіталі в розмірі 30% (а.с. 21-25).

Також, заявником було долучено докази того, що ТзОВ "Медгал Україна" є власником офісного приміщення загальною площею 97,2 кв.м. за адресою: 76019, м.Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6, що підтверджується договором купівлі-продажу офісного приміщення від 21.04.2008 (а.с. 18-19) та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20).

15.02.2018 ОСОБА_2 було оформлено нотаріально засвідчену заяву до ТзОВ "Медгал Україна" та учасників товариства (а.с. 28), у якій вона повідомила, що відмовляється від участі (вступу) у товаристві та просила провести з нею розрахунки відповідно до ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 148 ЦК України відповідно до чинного законодавства. До заяви був долучений звіт про оцінку майна AS18-180213-062, відповідно до якого вартість майна товариства складає 1889875,53 грн. (а.с. 8-12).

У зв'язку з тим, що товариство не провело з ОСОБА_2 відповідні розрахунки, в заяві про забезпечення позову вона заявила про свій намір подати позов про стягнення з ТзОВ "Медгал Україна" ринкової вартості частки майна у статутному капіталі товариства в розмірі 30%.

При цьому, як вбачається з заяви про забезпечення позову та відзиву на апеляційну скаргу, наявні наступні обставин, які можуть утруднити виконання судового рішення:

1) заявник вбачає наявність значного ризику продажу товариством свого нерухомого майна, що вбачається з наступного:

- товариство станом на даний час не здійснює господарської діяльності;

- товариство не вчиняє жодних дій з виплати заявнику належної їй частки у вартості майна товариства;

- 28.09.2018 товариством було змінено керівника (а.с. 25), який одночасно є керівником низки інших підприємств з різними напрямками діяльності та значним територіальним віддаленням одне від одного та щодо якого у відкритих джерелах міститься інформація про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.368-3 КК України у 2013 році;

2) в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа №344/13688/18 за позовом ОСОБА_3 про стягнення з ТзОВ "Медгал Україна" вартості частки майна у статутному капіталі товариства.

Заявник також зазначає, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту співвідноситься із предметом позову - стягненням ринкової вартості частки майна у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2018 було відкрито провадження у справі №909/957/18 за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ "Медгал Україна" про стягнення вартості частини у майні товариства в сумі 574912,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "Медгал Україна" подало до суду першої інстанції заяву про скасування заходів забезпечення позову, у якій, однак, покликалося винятково на пропуск ОСОБА_2 строку на подання позовної заяви.

У вказаній заяві товариству було відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник також не наводить жодного доказу чи доводу, з якого би вбачалося, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову можуть перешкодити будь-яким чином його господарській діяльності, або конкретним чином вплинути на його права, обов'язки чи законні інтереси, є неспіврозмірними, чи не пов'язаними з предметом спору.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що у поданій заяві про забезпечення позову заявник навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належать відповідачу, у зв'язку з чим підставно задоволив вказану заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що ухвалена відповідно до обставин справи та з дотриманням норм процесуального права.

Із врахуванням того, що в судове засідання, призначене на 24.01.2019, сторони не з'явилися, відповідно до положень ч.5 ст.240 ГПК України, суд зазначає, що датою прийняття постанови у даній справі є дата складення повної постанови.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.10.2018 про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі №909/920/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медгал Україна" - без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Г.Т. Кордюк