УХВАЛА

07 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 5023/7801/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІ-ПЛАН ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД",

боржник - Багатопрофільна приватна фірма "Виробниче об'єднання "Промтехсервіс",

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк",

ліквідатор - арбітражний керуючий Чернишенко Олександр Петрович

арбітражний керуючий Родзинський А.А.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОРГОВ"

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОРГОВ"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 15.11.2018

у складі колегії суддів: Пуль О.А. (головуючий), Лакіза В.В., Плахов О.В.

у справі №5023/7801/11

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ-ПЛАН ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД"

про банкрутство Багатопрофільної приватної фірми "Виробниче об'єднання "Промтехсервіс"

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОРГОВ" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 05.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 у справі №5023/7801/11 в порядку статей 286 - 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №5023/7801/11 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.02.2019.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у справі №5023/7801/11 про банкрутство БПФ "ВО "Промтехсервіс", порушене ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.09.2011 за заявою фізичної особи-підприємця Нестерова Михайла Васильовича, яку ухвалою суду від 21.05.2014 замінено правонаступником - ТОВ "БІ-ПЛАН ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД", здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого господарського суду від 13.09.2012. Отже, в ліквідаційній процедурі боржника застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону України №2343-ХІІ до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011, який набрав чинності з 19.01.2013. При цьому, в силу пункту 1-1 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011, порядок продажу майна БПФ "ВО "Промтехсервіс" в ліквідаційній процедурі визначається приписами Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013.

Статтею 8 Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, положеннями Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (частина 3 статті 8) не передбачено можливості оскарження постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову в припиненні повноважень (звільненні, усуненні) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за наслідком розгляду скарги кредитора його на дії (бездіяльність); про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог заставних кредиторів; про скасування арештів та обтяжень, накладених на майно боржника.

Такого висновку щодо застосування частини 3 статті 8 Закону про банкрутство дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.04.2018 у справі №902/245/16 та в Ухвалах від 22.02.2018 у справі №11/65 та від 26.10.2018 у справі №917/762/16.

Як вбачається зі змісту прохальної частини касаційної скарги від 05.02.2019, Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОРГОВ" визначено предметом касаційного оскарження постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 у справі №5023/7801/11, якою скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.07.2018 в частині задоволення заяви ліквідатора боржника про надання згоди на продаж нерухомого майна та часткового скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою місцевого суду від 19.02.2018, та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора про надання згоди на продаж нерухомого майна боржника та скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою місцевого суду від 19.02.2018 у справі №5023/7801/11.

Виходячи з приписів частини 3 статті 8 Закону про банкрутство, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова апеляційного суду від 15.11.2018 у справі №5023/7801/11, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду від 23.07.2018 про надання згоди на продаж майна банкрута та часткового скасування заходів забезпечення щодо майна боржника, не може бути предметом перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на таке, Товариству з обмеженою відповідальністю "СТОРГОВ" необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 05.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 у справі №5023/7801/11 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 286, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, частиною 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СТОРГОВ" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 05.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 у справі №5023/7801/11.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк