ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 лютого 2019 р. Справа № 903/854/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О. за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/854/18

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, м. Луцьк

до Селянського (фермерського) господарства Романюка Ігоря Миколайовича, с. Хворостів, Володимир-Волинського району, Волинської області

про стягнення 15 938,70 грн.,

за участю представників:

від позивача: Ковальчук О.В. (дов. № 0-3-0.6-4/62-19 від 02.01.2019),

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

19.11.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Волинській області звернулося до господарського суду з позовною заявою № 9-3-0.6-7542/2-18 від 16.11.2018р. про стягнення з селянського (фермерського) господарства Романюка Ігоря Миколайовича 15 938,70 грн. шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перевіркою з дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення було встановлено, що СФГ Романюка Ігоря Миколайовича використовує земельну ділянку площею 11,8637 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Березовичі, на території Березовичівської сільської ради, без достатньої правової підстави, оскільки строк дії договору оренди, укладеного між Володимир-Волинською РДА та СФГ Романюка І.М. закінчився, на новий строк договір не переукладався. Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки завдана шкода в розмірі 15 938,70 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2018 року було залишено позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Волинській області без руху; встановлено Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору господарському суду Волинської області - протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали.

Ухвалою суду від 03.12.2018 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.01.2019; встановлено відповідачу строк до 29.12.2018 для подачі відзиву.

Представник відповідача в судове засідання 03.01.2019 не з'явився. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №543, що міститься в матеріалах справи. Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався.

Ухвалою суду від 03.01.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2019р.

В судовому засіданні 16.01.2019р. представник позивача позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 360 від 14.01.2019р.

В судовому засіданні 16.01.2019р. було оголошено перерву до 13 лютого 2019 р.

В судове засідання 13.02.2019р. відповідач не з'явився. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 637 від 29.01.2019р.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Вимога Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до Селянського (фермерського) господарства Романюка Ігоря Миколайовича про стягнення 15 938,70 грн. шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки підлягає до задоволення з огляду на наступне.

13.01.2014р. між Володимир-Волинською райдержадміністрацією та СФГ Романюка І. М. було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстровано 14.01.2014р. за № 1.

Відповідно до умов договору Володимир-Волинська райдержадміністрація передала, а СФГ Романюка І. М. прийняло в оренду нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї) розміром 11,8637 гектарів, які розміщені в межах земельної ділянки, виділеною в натурі єдиним масивом. Кадастровий номер земельної ділянки :00:001:1198.

Однак, як вбачається із п. 2.3 цього договору, його укладено терміном на 2 роки, початок дії договору 14.01.2014р., закінчення терміну - 14.01.2016р. Отже договір оренди закінчив свою дію 14.01.2016р. Як зазначено в розділі 3 договору, орендар зобов'язувався повернути орендодавцю орендовані землі після закінчення терміну дії договору.

Доказів пролонгації договору оренди землі від 13.01.2014р. не подано.

25.06.2018р. старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області було проведено обстеження земельної ділянки площею 11,8637 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Березовичі на території Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області.

Відповідно до акту № 251-ДК/149/АО/10/01-18 від 25.06.2018р. на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:1198, яка знаходиться на території Березовичівської сільської ради, СФГ Романюка І. М. проведено обробіток та здійснено посів сільськогосподарських культур,3 чим порушено вимоги пункту б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 КУпАП. В акті зазначено, що ця земельна ділянка є самовільно зайнятою земельною ділянкою (а.с. 13).

Як зазначено в акті перевірки дотримання земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 25.06.2018р. № 251-дк/263/АП/09/01-18 управління з контролю за використанням та охороною земель, на момент перевірки на земельних ділянках проведено обробіток та посіяні сільськогосподарські культури (зернові-пшениця, ріпак). Обробіток та посів на земельних ділянках здійснило СФГ Романюка І. М., внаслідок чого порушено вимоги п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України. Згідно із абзацом 15 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» дані земельні ділянки є самовільно зайнятими земельними ділянками (а.с. 15).

27.06.2018р. старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління з контролю за використанням та охороною земель, було складено протокол про адміністративне правопорушення № 251-дк/0134/П/07/01-18, відповідно до якого 25.06.2018р. при проведенні обстеження земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:1198, площею 11.8637 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Березовичі на території Березовичівської сільської ради, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, державної форми власності, землі невитребуваних (не розподілених земельних часток (паїв)) було встановлено, що земельна ділянка використовується СФГ Романюка І. М. без правовстановлюючих документів, що є порушенням вимог ст. 53-1 Кодексу України про Адміністративні правопорушення та п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки), що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Відповідно до розрахунку розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, становить 15 938,70 грн. (розрахунок а.с.22).

Внаслідок порушення СФГ Романюка І. М. вимог ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України управлінням з контролю за використанням та охороною земель було складено постанову № 251-дк/0106/По/08/01-18 про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 у вигляді стягнення штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 17-18).

Штраф в розмірі 850 грн. був сплачений ОСОБА_1, що підтверджується копією квитанції № 0.0..1 від 04.10.2018р., яка додана до матеріалів справи (а.с. 23).

27.06.2018р. управлінням з контролю за використанням та охороною земель було винесено припис № 251-дк/0125/Пр/03/01-18, яким встановлено, що спірна земельна ділянка є самовільно зайнятою СФГ Романюка І.М.

Добровільно відповідач шкоди не відшкодував, земельної ділянки не звільнив.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи держаної влади і місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу положень ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок (ч.1 ст.211 ЗК України).

Вищий господарський суд України в п.3.1 Постанови Пленуму від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Аналогічну позицію щодо вирішення питання про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок викладено і в постанові Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі №925/39/14.

Згідно з п.3.6, п.3.9 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами, на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

З матеріалів перевірки, проведеної Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, вбачається, що відповідач використовує земельну ділянку без укладення належним чином оформленого договору оренди земельної ділянки та за відсутності рішення відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Набуття права на земельну ділянку відповідачем в процесі судового розгляду не доведено.

За результатами перевірки, проведеної Головним управлінням Держгеокадастру в області, встановлено, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на землю, а самовільно зайнята земельна ділянка не звільнена.

Згідно з частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

У свою чергу спеціальними нормами відносно положень Цивільного кодексу України є положення статті 157 Земельного кодексу України, відповідно до якої відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу".

Відповідно до пунктів 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статей 156, 211, 212 Земельного кодексу України у повному обсязі особами, що її заподіяли.

З урахуванням наведеного, в діях відповідача наявні ознаки цивільного правопорушення, а саме: вина та протиправна поведінка відповідача, яка спрямована на самовільне використання спірної земельної ділянки без достатніх на те підстав, що встановлені постановами про накладення адміністративного стягнення та приписами про усунення порушення, внаслідок чого державі завдано шкоди, яка правомірно розрахована позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

Відтак вимога Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до Селянського (фермерського) господарства Романюка Ігоря Миколайовича про стягнення 15 938,70 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, підлягає до задоволення в повному обсязі.

У зв'язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ч.ч. 1,2 ст. 116, ст. ст. 122, 124, 157, 211 Земельного кодексу України, ст. ст. 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства Романюка Ігоря Миколайовича (44763, вул. Лісова, 7, с. Хворостів, Володимир-Волинського району, Волинської області, ) в доход Державного бюджету України 15 938 грн. 70 коп. шкоди, завданої самовільним зайняття земельної ділянки, зарахувавши її на р/р 3546, отримувач коштів: УК у Локачинському районі /отг Війниця/ 24062200, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998.

3. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства Романюка Ігоря Миколайовича (44763, вул. Лісова, 7, с. Хворостів, Володимир-Волинського району, Волинської області, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (43021, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, код. , МФО 820172, р/р 0306 УДКСУ м. Київ) 1762 грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господамрського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 15.02.2019р.

Суддя І. О. Якушева