УХВАЛА

07 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 904/1933/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Конкурент" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 (головуючий суддя Пархоменко Н.В., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2018 (суддя Бондарєв Е.М.) у справі № 904/1933/18

за позовом Фермерського господарства "Конкурент"

до Фізичної особи-підприємця Швеця Олександра Івановича

про стягнення 68 013,69 грн заборгованості з орендної плати, 24 033,33 грн упущеної вигоди за пунктом 5 акту та 24 033,33 грн упущеної вигоди за пунктом 6 акту,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 Фермерське господарство "Конкурент" подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2018 у справі № 904/1933/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою від 10.05.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі постановлено здійснювати розгляд справи № 904/1933/18 за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з її малозначністю.

Водночас у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у малозначних справах після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену підпунктом "б" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник у касаційній скарзі зазначає, що Фермерське господарство "Конкурент" позбавлене можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судом рішенням, при розгляді справ № 904/845/18 та № 904/128/19.

Однак, скаржник в касаційній скарзі не обґрунтовує, яким чином позовні вимоги та обставини у даній справі про стягнення заборгованості з орендної плати та упущеної вигоди за договором оренди № 14/10-11 мають правовий зв'язок зі справою № 904/845/18 про визнання недійсним іншого договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 02/01-2012 від 01.01.2012.

Також, з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що у справі № 904/128/19 ухвалою від 29.01.2019 позовну заяву Фермерського господарства "Конкурент" повернуто заявнику без розгляду з підстав, що позивачем, у передбачений ухвалою суду від 10.01.2019 строк, не усуненуто недоліки позовної заяви та не надано витребуваних документів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що скаржником належним чином не обґрунтовано, які обставини, встановлені оскарженим судом рішенням у даній справі, можуть бути спростовані при розгляді інших справ № 904/845/18 та № 904/128/19.

Також скаржник обґрунтовує підставу для відкриття касаційного провадження у справі посилаючись на підпункт "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що згідно довідки начальника Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на виконанні ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 52940689 від 21.11.2018 відносно ФГ "Конкурент" про стягнення з нього на користь ФОП "Швець", а тому дана справа має виняткове значення для скаржника, оскільки у випадку задоволення позовних вимог буде значно зменшена заборгованість ФГ "Конкурент" перед ФОП "Швець" та буде звільнено арештоване та описане майно ФГ "Конкурент".

Суд визнає необґрунтованим посилання скаржника на те, що касаційна скарга має виняткове значення для учасника справи з вищенаведених підстав, оскільки використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "виняткове значення", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати Суд у необхідності втрутитися у фактичну складову рішень, ухвалених щодо нього судами попередніх інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1933/18 за касаційною скаргою Фермерського господарства "Конкурент" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2018 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з доданими до скарги матеріалами, іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.