ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

14 лютого 2019 року Справа № 926/340/19

Суддя Господарського суду Чернівецької області Миронюк С.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СД Логістик"

про видачу судового наказу про стягнення з боржника 23 600,00 грн

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СД Логістик" грошової заборгованості за Договором надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 45/7 від 02.08.2018 року в сумі 23 600,00 грн.

Як вбачається із витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2019 року заяву № 926/340/19 передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Згідно статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи підприємці.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За приписами статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 грн. 10 коп.)

Проте, товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка до заяви не додано належних та допустимих доказів підтвердження сплати судового збору, що свідчить про недотримання ним при зверненні до суду вимог пункту 1 частини 3 статті 150 ГПК України.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи, або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, у додатках до заяви про видачу судового наказу вказано, проте не додано копії Договору надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 45/7 від 02.08.2018 року, на якому заснована вимога, що зафіксовано в акті № 29 від 13.02.2019 року, складеному працівниками відділу документального забезпечення та аналітичної роботи Господарського суду Чернівецької області у відповідності до Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Також на порушення пункту 4 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви ТОВ Торговий дім Боянівка про видачу судового наказу не додано доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно частини 2 статті 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог статті 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за Договором надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 45/7 від 02.08.2018 року в сумі 23 600,00 грн.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 153 ГПК України).

Керуючись статтями 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У видачі судового наказу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СД Логістик" заборгованості за Договором надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 45/7 від 02.08.2018 року про поставку товарів в сумі 23600,00 грн - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 лютого 2019 року.

Суддя С.О. Миронюк