ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 913/272/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В.- головуючого, Мачульського Г. М., Кушніра І. В.,

обов'язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді здійснюються помічником судді - Диченко В. В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 та рішення Господарського суду Луганської області від 09.08.2018 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технаука" про стягнення 1 780 861,76 грн,

сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, проте не скористалися своїм правом надіслати для участі у судовому засіданні своїх повноважних представників,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" (далі - ТОВ "Агрекс") звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технаука" (далі - ТОВ "Технаука") про стягнення штрафу у сумі 1 750 862,54 грн за порушення умов договору поставки від 10.07.2017 № 1083 в частині своєчасної реєстрації податкової накладної на товар у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та збитків у сумі 29 999,22 грн.

1.2. Позов мотивовано тим, що позивач у період із 21.09.2017 по 21.12.2017 (92 календарних дні) не мав можливості використовувати грошові кошти від бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у своїй господарській діяльності у зв'язку із простроченням відповідачем терміну виконання зобов'язань за договором поставки. Протягом зазначених 92 календарних днів позивач із метою здійснення підприємницької діяльності вимушений був скористатися кредитними коштами за кредитним договором від 10.04.2017 № 20-06в/2017/ГД-11/2011 із ПАТ "Мегабанк" зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Всього позивачем сплачено кредитній установі 29 999,22 грн відсотків у період з 21.09.2017 по 21.12.2017.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. 10.07.2017 між ТОВ "Агрекс" (покупець) і ТОВ "Технаука" (постачальник) укладено договір поставки № 1083, згідно з яким постачальник зобов'язався поставити, а покупець - прийняти та оплатити соняшник врожаю 2016 року, іменований надалі товар, за ціною і на умовах цього договору.

2.2. Відповідно до п. 2.1. договору кількість товару сторони обумовлюють у специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору. Допускається постачання товару різновеликими партіями.

2.3. Загальна кількість товару за цим договором дорівнює сумі товару по всім специфікаціям (п. 2.2. договору).

2.4. Згідно з п. 3.1. договору ціну і загальну вартість товару сторони обумовлюють у специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору.

2.5. Відповідно до п. 3.3. договору порядок оплати сторони обумовлюють у специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору. У разі якщо сторони дійдуть згоди про попередню оплату товару, покупець має право оплатити частину товару, а постачальник зобов'язаний поставити покупцеві оплачену частину товару на умовах цього договору та відповідної специфікації.

2.6. Термін поставки всього товару сторони обумовлюють у специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору (п. 4.2. договору).

2.7. Відповідно до п. 4.3. договору датою поставки товару покупцеві вважається день фактичної передачі товару, який зазначений у відповідній накладній на товар.

2.8. Згідно з п. 4.4. договору як доказ поставки товару постачальник повинен передати покупцю відповідну видаткову накладну.

2.9. Пунктом 4.5 договору встановлено, що постачальник, який є платником ПДВ повинен надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої платником особи. Відправлення, передавання, одержання, зберігання та організація обігу податкових накладних в електронній формі здійснюються постачальником та покупцем у порядку, визначеному законодавством. Усі податкові накладні та коригування до податкових накладних підлягають реєстрації в ЄРПН у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття електронних податкових накладних покупцем здійснюється за допомогою програмного продукту "М.Е.Dос." (електронна адреса ) та додаткового модуля "Електронний документообіг". Постачальник підтверджує своє зобов'язання видавати згідно з чинним законодавством України податкові накладні без окремої письмової вимоги покупця.

2.10. Відповідно до п. 6.5 договору у випадку порушення строку надання або оформлення документів, передбачених п.п. 4.5 і 4.6 договору, постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25 % від вартості поставленого товару.

2.11. На виконання умов договору позивач здійснив передоплату за поставку товару на суму 8 750 000 грн, а відповідач поставив продукцію на суму 7 003 450,16 грн протягом 21.07.2017 - 29.07.2017 і повернув решту передоплати на суму 1 746 549,84 грн, що підтверджено видатковими та товаротранспортними накладними.

2.12. За підсумками цієї господарської операції відповідач оформив податкові накладні і розрахунки коригувань за липень 2017 року для реєстрації в ЄРПН, які були затверджені позивачем і доставлені до центрального рівня Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України).

2.13. Податкова накладна від 19.07.2017 № 1 на суму 1 750 000,00 грн з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС України 04.08.2017, податкова накладна від 21.07.2017 № 2 на суму 2 500 000,00 грн з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС України 04.08.2017, податкова накладна від 24.07.2017 № 3 на суму 4 500 000,00 грн з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС України 07.08.2017.

2.14. ТОВ "Агрекс" у зв'язку з частковим поверненням від ТОВ "Технаука" передоплати за договором поставки від 10.07.2017 № 1083 у розмірі 1 746 549,84 грн з ПДВ, 28.07.2017 та 02.08.2017 виписало розрахунок коригування податкових накладних на загальну суму 291 091,64 грн.

2.15. Однак ДФС України прийнявши зазначені податкові накладні, зупинила їх реєстрацію з посиланням на пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

2.16. 10.08.2017 відповідач направив до ДФС України додаткові документи про підтвердження реальності здійснення господарських операцій за договором з позивачем, про що повідомив ДФС України електронними повідомленнями №№ 1-3, які доставлено до центрального рівня ДФС України.

2.17. Рішеннями від 17.08.2017 комісії ДФС України відмовлено у реєстрації податкових накладних на підставі: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. У рішеннях вказано, що вони можуть бути оскаржені відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК України в адміністративному або в судовому порядку.

2.18. 28.08.2017 відповідачем до ДФС України подано скарги на рішення комісії ДФС України щодо відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, які отримано останнім 18.09.2017.

2.19. Однак ДФС України у 10-денний строк скаргу не розглянула, податкові накладні не зареєструвала, відповіді ТОВ Технаука" як заявник скарги не отримало, у зв'язку з чим 02.10.2017 відповідач спрямував скаргу на гарячу лінію Уряду України.

2.20. Урядовий орган дійшовши висновку про порушення ДФС України законодавства, у тому числі ПК України, прав та законних інтересів відповідача, просив розібратися із незаконними діями ДФС України та сприяти скасуванню рішень комісії ДФС України щодо відмови у реєстрації вказаних податкових накладних, а також повідомити про прийняті рішення.

2.21. ДФС України у листі від 17.10.2017 № 13669/Д/99-99-11-04-25 повідомила відповідача, що комісією ДФС України з питань розгляду скарг прийнято рішення від 09.10.2017 № 13634/21818271, № 13635/21818271, № 13636/21818271 про задоволення скарг відповідача та скасування відповідних рішень комісії ДФС України, надісланих відповідачеві. У день прийняття рішення щодо задоволення скарг товариства та скасування рішень комісії ДФС України, комісією ДФС України з питань розгляду скарг внесено відповідні записи до ЄРПН про реєстрацію податкових накладних від 21.07.2017 № 2, від 19.07.2017 № 1, від 24.07.2017 № 3.

2.22. 30.10.2017 та 31.10.2017 відповідач та районний рівень фіскальної служби отримали квитанції № 2 на підтвердження внесення відповідних записів до ЄРПН про реєстрацію всіх трьох зазначених податкових накладних з тими самими датами і номерами, які присвоював накладним відповідач.

2.23. Санкцій зі сторони ДФС України до відповідача за неправомірні дії чи помилки при направленні податкових накладних на реєстрацію не застосовано.

2.24. За інформацією Автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, ТОВ "Технаука" здійснило реєстрацію податкових накладних за договором поставки 17.10.2017.

2.25. 20.10.2017 позивач подав до ДФС України податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2017 року, в додатку 5 до якої зазначено обсяг постачання (без ПДВ) у сумі 7 291 666,67 грн, на який ТОВ "Технаука" здійснено реєстрацію податкових накладних.

2.26. 21.12.2017 ТОВ "Агрекс" отримало на поточний рахунок бюджетне відшкодування з ПДВ за жовтень 2017 року, у складі якого було відшкодовано суму ПДВ за операціями із ТОВ "Технаука" на загальну суму 1 167 241,70 грн.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.08.2018 (суддя Шеліхіна Р.М.) у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Рішення обґрунтовано тим, що характер санкції, передбаченої пунктом 6.5 договору, не пов'язаний із забезпеченням належного виконання зобов'язань, що виникають з поставки, тому підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу в сумі 1 750 862,54 грн немає. З огляду на відсутність вини відповідача у недоотриманні податку позивачем в очікуваний час (до 19.09.17) в позові про стягнення збитків на суму 29 999,22 грн також відмовлено, оскільки доказів понесення позивачем реальних збитків на зазначену суму у зв'язку із реєстрацією ДФС України податкових накладних відповідача 09.10.17 в матеріалах справи відсутні.

3.3. Постановою колегії суддів Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 у складі: Білоусової Я. О., Фоміної В. О., Шутенко І. А. рішення суду першої інстанції залишено без змін з тих же підстав.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. ТОВ "Агрекс" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4.2. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статті 201 ПК України, статей 216-218, 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України). Скаржник зазначає про неправильність висновків судів щодо відсутності помилкових дій відповідача з приводу реєстрації податкових накладних; про необґрунтованість висновків судів щодо неможливості застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 6.5 договору; про невідповідність обставинам справи висновків судів щодо відсутності вини відповідача у недоотриманні відшкодування ПДВ.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. ТОВ "Технаука" у відзиві просить постанову та рішення попередніх судових інстанцій залишити без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

6.3. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

6.4. Як уже зазначалося, за змістом пункту 4.5 договору сторони узгодили, зокрема, що постачальник, який є платником ПДВ, повинен надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої платником особи. Відправлення, передавання, одержання, зберігання та організація обігу податкових накладних в електронній формі здійснюються постачальником та покупцем у порядку, визначеному законодавством. Усі податкові накладні та коригування до податкових накладних підлягають реєстрації в ЄРПН у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

6.5. Відповідно до п. 6.5 договору у разі порушення строку надання або оформлення документів, передбачених п.п. 4.5 і 4.6 договору, постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25 % від вартості поставленого товару.

6.6. Відповідно до пункту 201.1, абзаців 1,2 пункту 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник ПДВ зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту.

6.7. Отже, встановлюючи відповідальність постачальника у виді штрафу в розмірі 25 % від вартості товару, тобто у розмірі ПДВ, який сплачує покупець при оплаті поставленого товару, сторони тим самим фактично передбачили компенсацію позивачеві негативних наслідків, що можуть у нього виникнути в разі невиконання відповідачем передбаченого нормами податкового законодавства зобов'язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості отримання позивачем у зв'язку з цим податкового кредиту.

6.8. Тобто передбачена п. 6.5 договору відповідальність продавця не пов'язана з виконанням ним своїх зобов'язань щодо поставки товару, оскільки виникає в разі невиконання продавцем вимог податкового законодавства.

6.9. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

6.10. Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

6.11. За змістом частини 2 статті 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

6.12. Частиною 1 статті 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

6.13. Зазначення сторонами у договорі про обов'язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду у справах № 908/3565/16, № 917/799/17. У справі, що переглядається у касаційному порядку, колегія суддів не вважає за необхідне відступати від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду.

6.14. Частинами 1 і 2 статті 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

6.15. Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

6.16. Судами попередніх інстанцій встановлено відсутність вини відповідача у недоотриманні податку позивачем в очікуваний час, оскільки відповідач не порушив вимог податкового законодавства, а ДФС України реалізувала своє право за законом, відмовивши у реєстрації податкових накладних, тому відповідач не вчинив помилкових (неправомірних) дій з приводу реєстрації податкових накладних, оскільки ДФС України самостійно зареєструвала спірні податкові накладні на підставі свого ж рішення і з тими ж самими реквізитами накладних, не застосовуючи санкцій до відповідача.

З огляду на викладене висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову є правомірними.

6.17. Аргумент скаржника про те, що висновки судів про відсутність підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій суперечать нормам статей 216, 217, 217 ГК України, оскільки вимогу про стягнення штрафних санкцій може бути заявлено стороною не лише внаслідок порушення окремого господарського зобов'язання, а й внаслідок порушення стороною установленого порядку здійснення господарської діяльності, не може бути взято до уваги, оскільки вимогу про стягнення штрафу заявлено позивачем саме на підставі положень договору поставки, зокрема п. 6.5, і суди розглядали обґрунтованість стягнення штрафу саме на підставі цього пункту договору.

6.18. Аргументи скаржника про невідповідність обставинам справи висновків судів про невчинення відповідачем будь-яких помилкових (неправомірних) дій з приводу реєстрації податкових накладних, про відсутність вини відповідача у недоотриманні позивачем відшкодування ПДВ, безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 300 ГПК України). Отже, пов'язані з наведеним аргументи позивача Касаційний господарський суд не може прийняти.

6.19. Посилання скаржника на те, що висновки судів у цій справі щодо неможливості застосування штрафних санкцій за несвоєчасне надання та оформлення документів, передбачених п. 6.5 договору суперечать наведеному у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, є необґрунтованим, оскільки предмет позову у справі № 917/877/17 - стягнення збитків завданих внаслідок порушення зобов'язання щодо надання позивачеві податкових накладних за договором від 01.03.2001 № 291 на послуги з оренди майна, і у постанові не наведено правових висновків про стягнення штрафних санкцій, передбачених договором.

6.20. Щодо посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 в контексті стягнення збитків, колегія суддів зазначає про таке.

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов'язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

У справі № 917/877/17 відповідач у порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв'язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту, а отже і скористатися правом на зменшення податкового зобов'язання на суму 1 541 930,45 грн. Судами встановлено наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов'язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов'язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Тобто встановлено наявність усі елементів складу господарського правопорушення.

У справі, що переглядається у касаційному порядку, вини відповідача у недоотриманні податку позивачем в очікуваний час судами не встановлено, натомість для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справах № 908/6329/15. У справі, що переглядається у касаційному порядку, колегія суддів не вважає за необхідне відступати від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України.

6.21. Доводи, викладені у відзиві, зводяться до обґрунтованості постанови суду апеляційної інстанції, з чим колегія суддів погоджується.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

7.2. Рішення та постанова попередніх судових інстанцій відповідають нормам чинного законодавства і мають бути залишені без змін.

8. Судові витрати

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 та рішення Господарського суду Луганської області від 09.08.2018 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір