Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА про повернення позовної заяви

"14" лютого 2019 р. м. Житомир Справа № 906/149/19

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи справу

за позовом: Приватного підприємства " Надія Звягельщини"

до Фізичної особи підприємця Когут Володимира В'ячеславовича

про стягнення 588500 грн.,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 позивачем до господарського суду Житомирської області подано позовну заяву про стягнення з Фізичної особи підприємця Когута Володимира В'ячеславовича 588500,00 грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги.

Разом з позовною заявою представником ПП "Надія Звягельщини" адвокатом ОСОБА_1. подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на грошові кошти ФОП Когут В.В. у розмірі 588500,00 грн. (в межах заявлених позовних вимог), що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", а також НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Правекс Банк" та на інші рахунки, відкриті на ім'я ФОП Когута В.В. в інших банківських установах.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, а також заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 та 2 статті 61 ГПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України, представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов'язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду.

Позовна заява та заява про забезпечення позову підписано представником ПП "Налія Звягельщини" ОСОБА_1

На підтвердження повноважень ОСОБА_1. додано ордер серії ЖТ № 38888 від 08.02.2019 (в якому йдеться посилання на договір про надання правової допомоги від 01.02.2019) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 33 від 17.07.2009, видане гр. ОСОБА_1

Проте до позовної заяви не додано договору про надання правової допомоги від 01.02.019, укладеного між адвокатом ОСОБА_1. та Приватним підприємством "Надія Звягельщини", який би підтверджував волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату ОСОБА_1., зокрема, щодо права підпису процесуальних документів, які подаються до суду.

Право представника на звернення від імені довірителя може бути підтверджено лише документом, який демонструє дійсне волевиявлення учасника справи на надання повноважень конкретному адвокату, та є належним доказом, що дозволяє суду перевірити весь обсяг наданих повноважень.

Суд зауважує, що ордер є одностороннім документом, що самостійно (без договору) може підтверджувати лише факт наявності у повіреного права бути представником та не містить інформації про обсяг такого представництва.

Таким чином, суд може виконати імперативну вимогу процесуального закону та перевірити наявність права в довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом з ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витягу з договору), про який зазначено у такому ордері.

Такий підхід узгоджується також з положеннями частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. При цьому Закон визначає ордер лише як один з документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність в матеріалах позовної заяви договору про надання правової допомоги від 01.022019, на який йдеться посилання в ордері № 38888 від 08.02.2019, суд позбавлений можливості перевірити повноваження ОСОБА_1. на підписання позовної заяви.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовна заява Приватного підприємства "Надія Звягельщини" до ФОП Когут В.В. та заява про забезпечення позову підписані особою, яка не має права їх підписувати.

За наведених обставин, позовна заява Приватного підприємства "Надія Звягельщини" до Фізичної особи- підприємця Когут Володимира В'ячеславовича про стягнення 588500,00 грн. заборгованості та заява ПП "Надія Звягельщини" про забезпечення позову підлягають поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Крім того, позивачу при повторному звернення до суду слід звернути увагу, що відповідно до ЗУ "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також позивачу слід звернути увагу, що нормами ч. 5 ст. 139 ГПК України визначено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства "Надія Звягельщини" до ФОП Когут Володимира В'ячеславовича про стягнення 588500,00 грн. та заяву ПП "Надія Звягельщини" про забезпечення позову повернути на підставі п. 1 ч.5 ст. 174 ГПК України.

Додаток : на 26-ти аркушах, в тому числі оригінал квитанції № 0.0..1 від 07.02.2018 про сплату судового збору в розмірі 8820,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в наряд

2- позивачу (рек. з повід.)