ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1479/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №7

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Федорончук Д.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи-1: не зявився;

від третьої особи-2: ОСОБА_3, за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк

на рішення Господарського суду Одеської області

від 12 листопада 2018 року (повний текст складений 22.11.2018р.)

по справі № 916/1479/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства Аліягське хлібоприймальне підприємство

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2. Національного банку України

про зобовязання включити кредиторську вимогу до проміжного ліквідаційного балансу, -

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_5

час та місце винесення рішення: 12.11.2018р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 06.02.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство ,,ОСОБА_6 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_4 акціонерного товариства ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство, якою просить зобовязати ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство в особі ліквідатора/голови ліквідаційної комісії включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу ПАТ ,,ОСОБА_6 в загальному розмірі 505303546,37 грн. як визнану, направивши копію проміжного ліквідаційного балансу ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство на адреси ПАТ ,,ОСОБА_6 та господарського суду.

В обґрунтування позовних вимог, ПАТ ,,ОСОБА_6 посилається на положення ст.ст.105,111,112,526,541,543,546,575,583,610,611,625,1050,1054 ЦК України, умови договору кредитної лінії від 19.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1 з додатковими угодами до нього, договору застави від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-6, іпотечного договору від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-5 та вказує, що відповідач як заставодавець та іпотекодавець безпідставно не включив до свого проміжного ліквідаційного балансу заборгованість за договором кредитної лінії від 19.06.2013р. № ВКЛ-2009993/1, укладеного між ПАТ ,,ОСОБА_6 та ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 29.08.2018р. залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банк України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2018р. по справі №916/1479/18 (суддя Лічман Л.В.) у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено у повному обсязі.

У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що рішеннями господарських судів, які набрали законної сили, по відношенню до ПАТ „Дельта Банк та ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів встановлено обставини, які згідно ч.4 ст.75 ГПК України не потрібно доказувати при розгляді цієї справи, а саме те, що ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів внаслідок правомірного зарахування зустрічних однорідних вимог зобовязання за договором кредитної лінії від 19.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1 щодо повернення суми кредитної заборгованості припинились з 28.02.2015р.

За таких обставин, з урахуванням приписів ст.598 ЦК України, ст.28 Закону України ,,Про заставу, ст.17 Закону України ,,Про іпотеку, зобовязання за договором застави від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-6 та іпотечним договором від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-5 припинились в звязку з припиненням основного зобовязання за договором кредитної лінії від 19.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1, суд першої інстанції дійшов висновку, що так як кредиторські вимоги, заявлені до ліквідаційної комісії, ґрунтуються на умовах цих угод, господарський суд вважає, що ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство правомірно не визнало та не включило до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги банку, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2018р. по справі №916/1479/18 та прийняти постанову, якою задовольнити позовну заяву.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ПАТ «Дельта Банк» посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт зазначає, що як станом на дату звернення до суду з даним позовом, так і на дату винесення оскаржуваного рішення, договір застави від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-6 та іпотечний договір від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-5 у судовому порядку недійсними, припиненими чи розірваними не визнавались, відтак, є дійсними.

Крім того, скаржник вказує, що ПАТ «Дельта Банк» дотримано всі умови для отримання можливості звернення до суду із позовною заявою про зобовязання включити в проміжний ліквідаційний баланс відповідача кредиторську вимогу.

Апелянт зауважує, що відмовляючи у даному позові, суд першої інстанції фактично позбавив позивача можливості задовольнити свої кредиторські вимоги у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Серед іншого, скаржник зазначає, що незаконність оскаржуваного рішення полягає у тому, що останнє закріплює право відповідача як дійсного іпотекодавця/заставодавця не виконувати вимоги законодавства щодо погашення кредиторських вимог дійсного кредитора ПАТ «Дельта Банк», що як наслідок порушує законні права та інтереси банку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2018р. по справі №916/1479/18, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

29.12.2018р. від Національного банку України до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019р. розгляд справи №916/1479/18 призначено на 06.02.2019р.

14.01.2019р. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», яким третя особа-1 погоджується з її доводами та просить апеляційну скаргу задовольнити.

01.02.2019р. від Національного банку України до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого позивач просить доручити Шостому апеляційному адміністративному суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2019р. клопотання Національного банку України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, доручено Шостому апеляційному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання по справі №916/1479/18 у режимі відеоконференції.

Представники відповідача та третьої особи-1 судове засідання 06.02.2019р. не зявились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 11.01.2019р.

У судовому засіданні 06.02.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, заслухавши представників позивача та третьої особи-2, колегія суддів встановила.

19.06.2013 р. між ПАТ ,,ОСОБА_6 (кредитор) та ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів (позичальник) укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1, з метою забезпечення виконання зобовязань за яким 20.06.2013 р. укладено:

- між ПАТ ,,ОСОБА_6 (заставодержатель) та ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство (заставодавець) договір застави № ВКЛ-2009993/1/S-6 (предмет застави обладнання, зазначене в додатку № 1 до договору застави, вартістю 1532260,00 грн);

- між ПАТ ,,ОСОБА_6 (іпотекодержатель) та ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство (іпотекодавець) іпотечний договір № ВКЛ-2009993/1/S-5 (предмет іпотеки комплекс споруд вартістю 22950500,00 грн).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство з 03.05.2017 р. перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

08.06.2017 р. ПАТ ,,ОСОБА_6 подало голові ліквідаційної комісії ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство заяву № 23.1/346, в якій просило розглянути та визнати в повному обсязі кредиторські вимоги в загальному розмірі 505303546,37 грн, включивши їх до проміжного ліквідаційного балансу. Підставою для подачі заяви стало те, що за договором кредитної лінії від 19.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1, укладеним між ПАТ ,,ОСОБА_6 та ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів, останнім не виконано зобовязання, з метою забезпечення якого між ПАТ ,,ОСОБА_6 та ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство укладено договір застави від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-6 та іпотечний договір від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-5.

Головою ліквідаційної комісії ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство оформлено відзив від 30.06.2017 р. № 1, в якому не визнав грошові вимоги банку, пославшись на те, що зобовязання за кредитним договором від 19.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1 визнано судовим рішенням у справі № 910/11426/15 припиненим, в звязку з чим припинено і зобовязання за угодами, які укладалися для забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору.

25.07.2017 р. ПАТ ,,ОСОБА_6 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство, в якій просило зобовязати включити невизнані кредиторські вимоги до проміжного балансу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.07.2017 р. № 916/1772/17 відмовлено ПАТ ,,ОСОБА_6 у прийнятті позовної заяви на підставі п.3 ч.1 ст.62 ГПК України в редакції до 15.12.2017 р., оскільки діяльність відповідача припинено, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 р. по справі № 815/4360/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 р., за позовом ПАТ ,,ОСОБА_6 визнано протиправним та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.07.2017 р. № 3000396 про державну реєстрацію припинення ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство.

05.07.2018 р. на виконання рішення адміністративного суду до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про скасування запису державного реєстратора від 14.07.2017 р. № 3000396 про державну реєстрацію припинення ПрАТ ,,Аліягське хлібоприймальне підприємство, після чого ПАТ ,,ОСОБА_6 звернулося до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги, основним доводом апелянта є те, що договір застави від 20.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1/S-6 та іпотечний договір від 20.06.2013 р. №ВКЛ-2009993/1/S-5 у судовому порядку недійсними, припиненими чи розірваними не визнавались, відтак, висновок суду про припинення зобовязань за вказаними договорами є безпідставним.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 1 Закону України "Про іпотеку" визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Частиною п'ятою статті 3 зазначеного Закону встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Абзац перший частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За положеннями ч.3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобовязання.

З огляду на викладені положення чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що як іпотека так і застава є похідними від забезпеченого ними зобов'язання та припиняються у разі припинення основного зобов'язання.

Відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Судова колегія зауважує, що обставина повного припинення зобов'язань за кредитним договором має бути доведена.

Згідно з імперативними вимогами частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015р. по справі № 910/11426/15, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2015р., зобовязання ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів за договором кредитної лінії від 19.06.2013р. №ВКЛ-2009993/1 щодо повернення суми кредитної заборгованості є такими, що припинились з 28.02.2015р.

До наведеного висновку суди дійшли, зясувавши, що односторонній правочин, направлений на припинення зобовязання зарахуванням зустрічних однорідних вимог та вчинений ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів шляхом направлення на адресу ПАТ ,,ОСОБА_6 відповідних заяв від 27.02.2015 р. вих. № 517 та від 28.02.2015 р. вих. № 518, відповідає приписам ст.601 ЦК України.

На підставі названих судових рішень ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2016 р. по справі № 916/4933/15 про банкрутство ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Дельта Банк про визнання кредиторських вимог за договором кредитної лінії від 19.06.2013р. № ВКЛ-2009993/1. Вказана ухвала суду залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.07.2016р.

Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2017 р. по справі № 916/4933/15, залишеною без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 р. та Верховного Суду від 25.07.2018р., відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Дельта Банк про визнання недійсним одностороннього правочину заяви ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів від 27.02.2015 р. за вих. № 517 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

З огляду на викладені рішення господарських судів, які набрали законної сили, якими встановлено що ПАТ ,,Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів внаслідок правомірного зарахування зустрічних однорідних вимог зобовязання за договором кредитної лінії від 19.06.2013 р. № ВКЛ-2009993/1 щодо повернення суми кредитної заборгованості припинились з 28.02.2015р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов'язання за договором застави та договором іпотеки, які є похідними від основного зобов'язання за цим кредитним договором, є також припиненими з 28.02.2015р.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі № 910/1212/18.

Таким чином, наведені Публічним акціонерним товариством Дельта Банк у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2018р. по справі №916/1479/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2018р. по справі №916/1479/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 08.02.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.