ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" лютого 2019 р. Справа № 5015/1396/11

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

розглянувши без виклику сторін заяву уповноваженої особи учасників ТОВ "Міленіум" Гнатува Є.М. про відвід судді Мирутенка О.Л.

у справі №5015/1396/11

за заявою ТОВ "Міленіум"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Західного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Мирутенко О.Л. - головуючий суддя, суддів Матущака О.І., Якімець Г.Г.) знаходиться апеляційна скарга ПАТ "Піреус банк МКБ" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.10.2018 у справі №5015/1396/11.

04.02.2019 до апеляційного суду надійшла письмова заява уповноваженої особи учасників ТОВ "Міленіум" Гнатува Є.М. про відвід судді Мирутенка О.Л. .

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 підстави для відводу судді Мирутенка О.Л. визнано необґрунтованими, у зв'язку з чим зупинено провадження у справі №5015/1396/11 до вирішення питання про відвід судді на підставі ч.3 ст. 39 ГПК України суддею, який не входить до складу колегії суддів по розгляду справи №5015/1396/11.

Для розгляду вказаного питання автоматизованим розподілом 06.02.2019 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В.

Відвід мотивовано тим, що суддя Мирутенко О.Л. у складі колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду виніс постанову 19.09.2016 у даній справі, яка в подальшому була скасована постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2016. При цьому скасована постанова Львівського апеляційного господарського суду, на думку заявника, була винесена на користь ПАТ "Піреус банк МКБ".

Щодо поданої заяви про відвід, судова колегія зазначає наступне.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У п. 52 вищевказаного рішення щодо об'єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ'єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).

Як зазначено Конституційним судом України в рішенні від 23.05.2001р. №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Як вбачається із постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 у даній справі предметом апеляційного перегляду була ухвала Господарського суду Львівської області від 27.07.2016, якою було відмовлено в задоволенні скарги на дії ліквідатора ТОВ "Міленіум" арбітражного керуючого Шимчишина І.С. Предметом апеляційного перегляду в даному процесі є ухвала Господарського суду Львівської області від 24.10.2018, якою відмовлено у задоволенні скарги на дії ліквідатора ТОВ "Міленіум" арбітражного керуючого Сибаля А.М.

З огляду на викладене, покладені в основу обґрунтування заяви про відвід обставини не є підставами для відводу судді у розумінні ст. ст. 35, 36 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. З урахуванням наведених обставин суд відмовляє в задоволенні заяви про відвід судді Мирутенка О.Л.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зазначає, що вищезазначені процесуальні дії не викликають сумнів у неупередженості або об»єктивності судді.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що обставини, на які покликається заявник, не свідчать про упередженість або необ'єктивність судді Мирутенка О.Л., у зв»язку із чим відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід судді.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 35,38, 39, 234 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1.Заяву уповноваженої особи учасників ТОВ "Міленіум" Гнатува Є.М. про відвід судді Мирутенка О.Л. відхилити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.