ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.2019 Справа № 920/1059/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

прокурора Дубової О.В. (службове посвідчення № 048448 від 24.10.2017)

представника позивача ОСОБА_1 (довіреність № 9/03.02.02-08 від 02.01.2019)

представника відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області у порядку спрощеного позовного провадження справу №920/1059/18

за позовом Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради (40000, м. Суми, пл. Незалежності, 2; ід. код 23823253)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Машбуд» (40020, м. Суми, вул. Машинобудівників, 1; ід. код 38725066)

про стягнення 100 202,75 грн.,

встановив:

До господарського суду звернувся заступник керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради з позовом до ТОВ «Суми-Машбуд» про стягнення 100202,75 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Машинобудівників, 1 в м. Суми без правовстановлюючих документів.

У судовому засіданні представник позивача та прокурор, кожен окремо, позов підтримали.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання його представник не прибув, ухвала про відкриття провадження у справі, направлена на адресу відповідача, була повернута на адресу суду з довідкою пошти про неможливість вручення у звязку з закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується актуальність адреси місцезнаходження відповідача, зазначеної у позовній заяві та ухвалі про відкриття провадження у справі.

Тому, суд продовжує судове засідання у відсутності представника відповідача, який вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та прокурора, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Правомірність звернення з даним позовом до суду прокурор обґрунтовує наступним.

Статтею 1311 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям «орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Правовідносини, пов'язані з надходженням до бюджету коштів, становлять суспільний інтерес, а несплата орендної плати та невідшкодування збитків (неодержаного доходу за використання земельної ділянки), такому суспільному інтересу не відповідає.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Порушення інтересів держави полягає у несплаті відповідачем коштів за використання земельної ділянки під належним йому об'єктом нерухомості та позбавляє територіальну громаду міста отримання стабільного та своєчасного доходу у вигляді орендної плати (одного із основних джерел наповнення місцевого бюджету), що ослаблює фінансову основу місцевого самоврядування, позбавляє можливості своєчасно проводити виплату заробітної плати працівникам соціальної сфери, здійснювати благоустрій, використовувати кошти на інші необхідні потреби регіону, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави, підриває її економічну стабільність.

Таким чином, у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Відповідно до ст. ст. 12, 122 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи викладене, саме Сумська міська рада є уповноваженим державою органом на здійснення функцій власника земельної ділянки, яка використовується відповідачем без належного оформлення прав на неї, а тому саме Сумська міська рада визначена позивачем у справі.

Прокурор зазначає, що позивач протягом тривалого терміну з моменту визначення розміру заподіяних відповідачем збитків та направлення останньому повідомлення про необхідність сплати цих збитків, не вчиняє дій, спрямованих на їх стягнення у судовому порядку. На відповідне повідомлення прокуратури щодо виявлених фактів порушення законодавства, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 15.11.2018 повідомив про неможливість самостійно звернутись до суду у звязку з відсутністю коштів на сплату судового збору та надав відповідні документи для вжиття заходів представницького характеру прокуратурою.

На підставі викладених обставин, у даному випадку вбачаються підстави, передбачені ч.3 cт.2З Закону України «Про прокуратуру», для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Сумської міської ради. Відтак, суд вважає правомірним звернення прокурора з даним позовом до господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю «Суми-Машбуд» 30.08.2013 набуло право власності на об'єкт нерухомого майна по вул. Машинобудівників у м. Суми.

Зазначені приміщення розташовані на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер :03:004:0100 площею 0,2339 га.

Однак, з моменту реєстрації права власності та протягом 2015-2017 років відповідач право користування земельною ділянкою не оформив, договору оренди з Сумською міською радою не уклав, орендну плату за користування земельною ділянкою не сплачував.

Відповідно до статті 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. ст. 80, 83 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно зі ст. ст. 116, 120 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом ст. ст. 123, 124, 125 Земельного кодексу України падання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування за заявою особи. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Пунктом 2 Порядку визначено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані (неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використаним за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян).

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Збитки відшкодовуються власникам землі підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій, а у разі вилучення (викупу) земельних ділянок - після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок в межах їх повноважень у період до державної реєстрації підприємством, установою, організацією або громадянином речового права на земельну ділянку у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 189 Земельного кодексу України визначено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

З метою забезпечення реалізації зазначених повноважень рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 26.01.2017 № 49 (далі - Рішення) створено комісію з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Суми внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства.

Відповідно до п. 2.2, 2.3, 2.4, 2.6 Рішення результати роботи Комісії оформляються актами про визначення збитків, які підписуються всіма членами комісії, які присутні на засіданні та юридичною або фізичною особою (її представником), яка має відшкодувати збитки. У разі відмови від підпису про це робиться посилання у самому акті.

До актів за результатами роботи Комісії додаються відповідні розрахунки, що стали підставою для визначення розмірів збитків, які подає структурний підрозділ Сумської міської ради, діяльність якого пов'язана із врегулюванням земельних відносин.

Акти за результатами роботи Комісії для затвердження на черговому засіданні виконавчого комітету Сумської міської ради вносяться головою Комісії.

Після підписання акта про визначення збитків та затвердження його рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради, структурний підрозділ Сумської міської ради, діяльність якого пов'язана із врегулюванням земельних відносин готує та направляє юридичним або фізичним особам, які мають відшкодувати збитки,повідомлення про необхідність відшкодування збитків у місячний термін.

Відповідно до п. 1.4 Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 28.09.2016 №1128-МР департамент здійснює управління майном комунальної власності територіальної громади міста Суми та забезпечує реалізацію державної політики у сфері регулювання земельних відносин у межах, визначених Сумською міською радою та цим Положенням, і є її уповноваженим органом з питань управління майном комунальної власності та земельними ресурсами.

На виконання зазначених вимог, Департаментом 06.12.2017 направлено на адресу ТОВ «Суми-Машбуд» листа щодо укладення договору оренди земельної ділянки по вул. Машинобудівників, 1, м. Суми.

Однак відповіді чи інших дій, спрямованих на укладення договору оренди від відповідача не надходило.

У зв'язку з цим, Департаментом 16.04.2018 проведено розрахунок збитків за користування ТОВ «Суми-Машбуд» земельною ділянкою по вул. Машинобудівників, 1, м. Суми кадастровий номер :03:004:0100 без правовстановлюючих документів за 2015 рік у сумі 21563,94 грн., за 2016 рік у сумі 38178,09 грн. та за 2017 рік у сумі 40460,72 грн., а всього у сумі 100202,75 грн.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 49 від 26.01.2017 (далі рішення виконавчого комітету) створено комісію з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Суми внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства.

Відповідно до п. 2.2, 2.3 рішення виконавчого комітету результати роботи Комісії оформляються актами про визначення збитків, які підписуються всіма членами комісії, які присутні на засіданні та юридичною або фізичною особою (її представником), яка має відшкодувати збитки. У разі відмови від підпису про це робиться посилання у самому акті.

До актів за результатами роботи Комісії додаються відповідні розрахунки, що стали підставою для визначення розмірів збитків, які подає структурний підрозділ Сумської міської ради, діяльність якого пов'язана із врегулюванням земельних відносин.

Згідно п. 2.4 рішення виконавчого комітету акти за результатами роботи Комісії для затвердження на черговому засіданні виконавчого комітету Сумської міської ради вносяться головою Комісії.

Пунктом 2.6. рішення виконавчого комітету визначено, що після підписання акта про визначення збитків та затвердження його рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради, структурний підрозділ Сумської міської ради, діяльність якого пов'язана із врегулюванням земельних відносин готує та направляє юридичним або фізичним особам, які мають відшкодувати збитки,повідомлення про необхідність відшкодування збитків у місячний термін.

Відповідно до п. 2.11 рішення виконавчого комітету у випадку недосягнення сторонами згоди або неотримання результатів розгляду повідомлення про необхідність відшкодування збитків у встановлений строк з урахуванням поштового обігу, структурний підрозділ Сумської міської ради, діяльність якого пов'язана із врегулюванням земельних відносин направляє інформацію про використання земельних ділянок з порушенням законодавства до органів прокуратури та готує позов про примусове відшкодування збитків в судовому порядку.

Департаментом 07.05.2018 за вих. № 06.01-16/1576 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ТОВ «Суми-Машбуд» направлено лист, яким запрошено на засідання комісії з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Суми щодо використання земельної ділянки під приміщенням, належним підприємству на праві власності, за адресою м. Суми вул. Машинобудівників, 1, на 22.05.2018 о 10-00 год. у приміщенні Сумської міської ради, кабінет №57, однак лист повернувся відправнику без вручення адресату за закінченням терміну зберігання. Відповідач на визначений час проведення засідання комісії не з'явився.

В подальшому, актом Комісії від 22.05.2018 визначено збитки, заподіяні територіальній громаді м. Суми внаслідок використання земельної ділянки по вул. Машинобудівників, 1 в м. Суми ТОВ «Суми-Машбуд», який затверджений рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 14.08.2018 №409.

Відповідно до зазначеного Акту розмір збитків за користування ТОВ «Суми-Машбуд» ділянкою по вул. Машинобудівників, 1, м. Суми площею 0,2339 га становить 100202,75 грн.

Після цього, 13.09.2018 виконавчим комітетом Сумської міської рекомендованим листом направлено повідомлення на адресу ТОВ «Суми-Машбуд» про проведене засідання Комісії та нараховані збитки за користування спірною земельною ділянкою. Однак, лист повернувся відправнику без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки між відповідачем та Сумською міською радою на даний час є неукладеним.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

За ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Зазначене дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (правовий висновок Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі №6-2588цс15).

Аналогічну правову позицію із вказаного питання викладено Верховним Судом у постановах від 15.05.2018 у справі № 915/355/16 та від 02.07.2018 у справі №909/42/17.

Відтак територіальній громаді міста Сум відповідачем завдано збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі не отриманої за звичайних умов орендної плати за землю в сумі 100202,75 грн.

У відповідності до вимог статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідач не надав суду доказів сплати заявлених до стягнення збитків.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України прокуратурі за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Машбуд» (40020, м. Суми, вул. Машинобудівників, 1; ід. код 38725066) на користь Сумської міської ради (40003, м. Суми, пл. Незалежності, 2, ід. код 23823253) на рахунок для зарахування коштів до місцевого бюджету (УК у м.Сумах/м.Суми/24062200, рахунок 8002, код одержувача платежу 37970593, ДКСУ, МФО 899998) збитки, завдані використанням земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Машинобудівників, 1 у м. Сумах, без правовстановлюючих документів, у розмірі 100202,75 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Машбуд» (40020, м. Суми, вул. Машинобудівників, 1; ід. код 38725066) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33; ід. код 03527891; р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору у даній справі у розмірі 1762,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 12.02.2019.

СуддяОСОБА_2