ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 місто Дніпро Справа № 908/1902/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 (повне рішення складено 20.11.2018, суддя Ярешко О.В.) у справі №908/1902/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (29010, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Пілотська, буд. 20)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207; адреса для листування: 49022, м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 114)

про стягнення 55 779,90 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" подало до Господарського суду Запорізької області позов, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" 45 322,36 грн. основного боргу, 7 285,65 грн. пені, 1053,44 грн. 3% річних, 2 118,45 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" задоволений у повному обсязі: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" 45 322,36 грн. основного боргу, 7 285,65 грн. пені, 1 053,44 грн. 3% річних, 2 118,45 грн. інфляційних втрат, 1 762,00 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки оптових партій товару №22/03/16 від 22.03.2016 в частині своєчасної та повної поставки товару за видатковими накладними №208 від 25.10.2017 у сумі 65 694,24 грн. та №120 від 14.11.2017 у сумі 32 192,64 грн. Оскільки прострочення грошового зобовязання мало місце місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині пені, 3% річних та втрат від інфляції.

Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на відсутність заборгованості у звязку з не підписанням сторонами специфікації на спірні поставки. Так, у видаткових накладних, які підписані та скріплені печатками сторін, вказана ціна товару, що поставляється, тому місцевий господарський суд дійшов до висновку, що підписанням видаткових накладних сторони фактично узгоджували ціну та кількість товару. Товар відповідачем отриманий без заперечень та зауважень до поставки в цілому та ціни товару, що поставляється. Окрім цього, у вказаних видаткових накладних підставою поставки вказаний договір № 22/03/16 від 22.03.2016. Оскільки у специфікації № 8, строк дії якої закінчився 01.09.2016, одиницею виміру є кілограм, в той час, як в накладних № 208 та № 120 рулон, що підтверджує неможливість розрахунку заборгованості за вказаними накладними виходячи із ціни, що вказана в специфікації № 8.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 у справі №908/1902/18 та ухвали нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом не надано оцінку щодо порядку зміни ціни на товар, а саме не враховано, що зміна ціни товару оформлюється підписанням специфікації. Апелянт вважає, що оскільки останньою специфікацією №8, яка була підписана сторонами, встановлено ціну на товар у кілограмах, в той час як поставка за спірними видатковими накладними здійснювалась у рулонах. Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що ціна за товар, яка зазначена у видаткових накладних №208 від 25.10.2017 та №120 від 14.11.2017, не узгоджена сторонами у встановленому порядку шляхом підписання відповідної специфікації. Таким чином, апелянт вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про стягнення заборгованості за поставлений товар за ціною, яка зазначена у видаткових накладних та не узгоджена сторонами у відповідній специфікації. Оскільки, на думку апелянта, заборгованість з оплати товару відсутня, є безпідставними і вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 у справі №908/1902/18, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

10.01.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Позивач зазначає, що відсутність окремого документу "специфікація" не може бути доказом недосягнення між сторонами згоди щодо ціни товару, за наявності підписаних видаткових накладних, в яких зазначена ціна на товар. Позивач вважає безпідставним посилання апелянта на специфікацію №8, оскільки спірні поставки здійснювались після закінчення строку дії специфікації. Оскільки товар прийнятий відповідачем без зауважень, позивач вважає правильним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 22.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець) був укладений договір поставки оптових партій товару №22/03/16, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця пакувальні матеріали, надалі товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору одиниця виміру кількості товару кілограм/рулони. Загальна кількість товару, що є предметом договору визначається згідно товаророзпорядчих документів, які є невідємною частиною цього договору (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору поставка товару здійснюється на умовах: FCA, СРТ (згідно "Інкотермс-2010"): м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 114. Поставка кожної партії товару здійснюється на підставі погодженої постачальником заявки покупця. Заявка на поставку повинна бути подана постачальнику не пізніше, ніж за 7 днів до запланованої дати поставки товару. Заявка обовязково повинна містити: дату поставки, кількість, умови поставки, асортимент товару, місце призначення. Заявка є погодженою і прийнятою постачальником до виконання, якщо протягом 2-х робочих днів з моменту отримання заявки від покупця постачальник не направить покупцю повідомлення про неможливість виконання такої заявки (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 9.1 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

У випадку відсутності за один місяць до закінчення строку дії даного договору письмових повідомлень сторін про припинення дії даного договору, він вважається продовженим строком на один календарний рік щоразу автоматично, але не більше ніж на 3 роки підряд (пункт 9.2 договору).

Доказів припинення дії договору в установленому порядку матеріали справи не містять.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" товар на загальну суму 4 383 075,57 грн., що підтверджується видатковими накладними, що підписані та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до пункту 5.1 договору ціна на товар встановлюється в гривнях за один кілограм/рулон плівки та зазначається в специфікаціях до даного договору. Ціна не є фіксованою, вона може змінюватись на вимогу будь-якої із сторін на кожну наступну партію товару. В такому випадку сторони підписують нову специфікацію (пункт 5.2 договору).

Згідно з пунктами 6.1, 6.5 договору оплата товару здійснюється покупцем в строк 30 календарних днів з дати поставки товару. У разі недостатності суми проведеного покупцем платежу для погашення існуючої заборгованості за товар у повному обсязі, незалежно від вказаного у платіжному документів призначення платежу, отримана суми приймається постачальником в рахунок послідовного погашення боргу покупця за поставлений товар за принципом FIFO, починаючи з погашення найпершого неоплаченого на дату платежу товаророзпорядчого документу і до останнього.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" здійснило часткову оплату, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких залучені до матеріалів справи.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за договором поставки оптових партій товару №22/03/16 від 22.03.2016 у сумі 45 322,36 грн. за поставлений товар згідно видаткових накладних №208 від 25.10.2017 (борг 13 129,72 грн.), №120 від 04.11.2017 (борг 32 192,64 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" прийнятий товар згідно видаткової накладної №208 від 25.10.2017 на суму 65 694,24 грн., згідно видаткової накладної №120 від 04.11.2017 на суму 32 192,64 грн.

На погашення заборгованості за накладною №208 від 25.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" зараховані грошові кошти у розмірі 20 374,52 грн. (частково за платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 65 694,24 грн.) та грошові кошти у розмірі 32 190,00 грн. за платіжним дорученням № НОМЕР_2 від 30.01.2018 на суму 32 190,00 грн. (вказані платіжні доручення долучені відповідачем до відзиву). Заборгованість у розмірі 13 129,72 грн. на закладною № 208 від 25.10.2017 залишилась неоплаченою. Заборгованість за видатковою накладною № 120 від 14.11.2017 на суму 32 192,64 грн. також не погашена.

Згідно пояснень, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен", зарахування заборгованості за поставлений товар здійснювалось незалежно від вказаного у платіжному документів призначення платежу, в рахунок послідовного погашення боргу покупця за поставлений товар за принципом FIFO, починаючи з погашення найпершого неоплаченого на дату платежу товаророзпорядчого документу і до останнього, як передбачено пунктом 6.5 договору.

Доказів сплати заборгованості у сумі 45 322,36 грн. (за видатковою накладною №208 від 25.10.2017 у сумі 13 129,72 грн. та за видатковою накладною №120 від 14.11.2017 на суму 32 192,64 грн.) Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" до суду не надано.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що вартість товару за видатковими накладними №208 від 25.10.2017 та №120 від 14.11.2017 повинна визначатись не у розмірі, який зазначений у накладній, а згідно з цінами передбаченими у специфікації №8.

Так, 02.08.2016 між сторонами підписано Специфікацію №8 на поставку стретч-плівки у кількості 598,100 кг за ціною 41,75 грн. за одиницю товару. Відповідно до пункту 9 специфікації №8 специфікація набирає законної сили з моменту її підписання сторонами і діє до 01.09.2016, а в частині взаємних фінансових зобовязань до їх повного виконання сторонами (а.с. 155).

Матеріалами справи підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" здійснювались поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" стретч-плівки, одиницею виміру якої були як кілограми так і рулони.

Поставка стретч-плівки за видатковими накладними №208 від 25.10.2017 та №120 від 14.11.2017 здійснювалась після закінчення строку дії специфікації №8 від 02.08.2016, одиницею виміру товару зазначені рулони.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про безпідставність тверджень покупця, що вартість поставленого за видатковими накладними №208 від 25.10.2017 та №120 від 14.11.2017 товару має визначатись відповідно до специфікації №8.

Пунктами 5.1, 5.2 договору закріплено, що ціна на товар встановлюється в гривнях за один кілограм/рулон плівки та зазначається в специфікаціях до даного договору. Ціна не є фіксованою, вона може змінюватись на вимогу будь-якої із сторін на кожну наступну партію товару. В такому випадку сторони підписують нову специфікацію.

Апелянт вважає, що оскільки специфікація №8 була останньою, яка підписана в межах договору № 22/03/16 від 22.03.2016, ціна за товар має визначатись на підставі вказаної накладної.

Оскільки, у видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи, вказана ціна товару, що поставляється, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що підписанням видаткових накладних сторони фактично узгоджували ціну та кількість товару. Товар Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" отриманий без заперечень та зауважень до поставки в цілому та ціни товару, що поставляється. Окрім цього, у вказаних видаткових накладних підставою поставки є вказаний договір № 22/03/16 від 22.03.2016.

Апеляційний господарський суд погоджується із таким висновком місцевого господарського суду та зазначає, що підписані та скріплені печатками видаткові накладні №208 від 25.10.2017 та №120 від 14.11.2017 свідчать про погодження сторонами поставки товару у кількості та за ціною, яка зазначена у цих накладних.

Враховуючи, що покупець прийняв товар за видатковими накладними у повному обсязі без зауважень (а.с. 15, 18, том 1), оплаті підлягає весь прийнятий товар за ціною, яка зазначена у видаткових накладних.

З урахуванням пункту 6.1 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

За викладеного є правильним висновок місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 45 322,36 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 10.2 договору у випадку прострочення оплати поставленої партії товару, покупець зобовязується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

На прострочену заборгованість позивачем нарахована пеня у розмірі 7 285,65 грн. за загальний період з 15.11.2017 по 25.05.2018.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 3 % річних у розмірі 1 053,44 грн. за загальний період з 25.11.2017 по 17.09.2018 та інфляційні втрати у розмірі 2 118,45 грн.

Як зазначено у рішенні суду, місцевий господарський суд перевірив розрахунок позивача та дійшов до висновку про правомірність заявлених вимог про стягнення пені у сумі 7 285,65 грн., 3% річних у розмірі 1 053,44 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2 118,45 грн.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів та вимог в частині правильності арифметичного підрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний господарський суд не здійснює перегляд справи в цій частині.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 у справі №908/1902/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 у справі №908/1902/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 12.02.2019.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко