ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа№ 910/7122/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

за участю представників сторін:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович - Ньорба О.М. довіреність № б/н від 14.12.18

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" Подольський В.О. довіреність № б/н від 23.05.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018

у справі № 910/7122/17 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс"

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" (надалі також - "Позивач") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (надалі також - "Відповідач") про зобов'язання включити кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що за договором відступлення права вимоги від 20.07.2015 №2 ТОВ "Гальва Елементс" було передано ТОВ "Шивлавс" право вимоги сплати коштів за договором банківського рахунку у розмірі 205 510, 80 грн. У зв'язку з відкликанням банківської ліцензії та початком процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк", позивач звернувся до відповідача з кредиторською вимогою на суму 205 510, 80 грн. Відповідач не визнав право вимоги позивача та не включив його вимогу до реєстру акцептованих вимог кредиторів. За таких підстав, просить суд зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича включити кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року, у позові відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2018 року рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 910/7122/17 скасовано, а справу № 910/7122/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові Верховним Судом зокрема зазначено, що з урахуванням того, що ні позивачем, ні судами попередніх інстанцій не було спростовано презумпцію правомірності договору від 20.07.2015 №2 про відступлення права вимоги, суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки правомірності підстав, з яких відповідачем не було акцептовано кредиторську вимогу ТОВ "Шивлавс" та не включено до реєстру кредиторів банку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 р. (повне рішення складено 12.10.2018 р.) у справі № 910/7122/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадиров В.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. у справі № 910/7122/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Головуючим суддею Буравльовим С.І. заявлено самовідвід у розгляді даної справи на підставі ч. 3ст. 36 ГПК України. (суддя Буравльов С.І. приймав участь у розгляді даної справи у складі колегії суддів Київського апеляційного господарського суду при прийнятті постанови від 14.12.2017 р., яку в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.02.2018 р.)

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 заяву головуючого судді Буравльова С.І. про самовідвід у справі № 910/7122/17 було задоволено.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. у справі № 910/7122/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Верховець А.А. (головуючий суддя), Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у складі колегії суддів: головуючого судді Верховця А.А., суддів - Остапенка О.М., Доманської М.Л. апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/7122/17 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у складі колегії суддів: головуючого судді Верховця А.А., суддів - Остапенка О.М., Доманської М.Л. апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/7122/17 з доданими до неї документами повернуто скаржнику без розгляду.

20.12.2018 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадиров В.В. повторно звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню, як таке, що містить невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не надано оцінку наявності підстав для визнання недійсним договору від 20.07.2015 №2 про відступлення права вимоги згідно ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України на підставі ч. 1 ст. 515 Цивільного кодексу України. Що доводи суду про те, що ТОВ "Шивлавс" має право вимоги до Відповідача, які виникли на підставі договору банківського рахунку № 142/25 від 19.09.2014 року не базуються на нормах законодавства України, у зв'язку з чим зміна кредитора у правовідносинах за договором банківського рахунку відбуватись не може, тому кредиторська вимога не була акцептована та включена до реєстру кредиторів банку.

Також скаржник зазначив що за договором банківського рахунку не можуть виникнути права вимоги грошових коштів безпосередньо до Банку, оскільки:

1.Банк не є власником грошових коштів на поточному рахунку Клієнта; коштами на поточному рахунку Клієнта володіє та розпоряджається саме власник рахунку ( тобто, в даному випадку, фізичні особи), а не Банк;

2.Банк надає виключно послуги з обслуговування такого рахунку та виконання відповідних розпоряджень власника рахунку.

Оскільки позивач не є власником рахунку відкритого на 9144, не має права розпорядження даним рахунком, то кредиторські вимоги ТОВ "Шивлавс" не можуть бути включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк".

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. у справі № 910/7122/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Верховець А.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді - Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою - задоволено; відновлено строк для подачі апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження; справу № 910/7122/17 призначено до розгляду на 05.02.2019; роз'яснено сторонам право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідно.

30.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Шивлавс" надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження.

30.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Шивлавс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає що договір банківського рахунку не регулює відносини щодо переуступки права вимоги. Отже в даному випадку їх регулює закон. Договором банківського рахунку не встановлено обмежень на переуступку права вимоги повернення коштів. Переуступка права вимоги не порушує прав жодної особи. Навпаки, невизнання відповідачем переуступки, порушує права позивача, оскільки він позбавляється можливості на отримання коштів, на які розраховував при укладанні договору цесії, та безпідставно і незаконно дає можливість відповідачу привласнити грошові кошти, на які він не має жодних прав, і незаконно позбавити позивача власності. Крім того, в матеріалах справи є відповідь ТОВ "Гальва Елементс" про те, що воно підтримує позов та просить його задовольнити. З огляду на це, ТОВ "Шивлавс" має повне право вимагати від ПАТ "Дельта Банк" включення до реєстру акцептованих кредиторів та повернення заборгованості суми. Натомість, уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" безпідставно відмовляється це робити.

У зв'язку із перебуванням судді Пантелієнка В.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, автоматизованою системою було здійснено заміну судді Пантелієнка В.О.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/7122/17.

В судовому засіданні 05.02.2019 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" заявив клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційну скаргу підписано представником уповноваженої особи на ліквідацію АТ "Дельта Банк", адвокатом Ньорбою О.М. В тексті довіреності перелічені повноваження Ньорби О.М. Проте, на думку представника ТОВ "Шивлавс" в довіреності також присутні і застереження (виключення). Зокрема, Ньорба О.М. як представник позбавлена права підписувати та подавати апеляційні скарги, про що зазначено в застереженні. При цьому, вказане застереження йде по тексту вже після надання перелічених прав.

Представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" Ньорба О.М. заперечувала проти поданого клопотання, зазначаючи що в довіреності від 05.11.2018 яка видана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. уповноважує Ньорбу Олену Михайлівну розписуватись на документах (в тому числі, але не виключно на позовних заявах, апеляційних та касаційних скаргах, крім зменшення позовних вимог, відкликання або відмови від позовних заяв, визнання позову, апеляційних та касаційних скарг.)

Колегія суддів заслухавши представників сторін, розглянувши клопотання про закриття апеляційного провадження, довіреність від 05.11.2018 яка видана на ім'я Ньорби О.М., прийшла до висновку залишити без задоволення дане клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки в тексті довіреності від 05.11.2018 чітко зазначено що АТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Кадиров В.В. уповноважує Ньорбу Олену Михайлівну підписувати та подавати документи (в тому числі, але не виключно позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги).

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що Ньорба О.М. має право від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. підписувати та подавати в тому числі апеляційні скарги.

В судовому засіданні 05.02.2019 представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" підтримала доводи апеляційної скарги, та просила їх задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/7122/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Шивлавс" у позові в повному обсязі.

Представник ТОВ "Шивлавс" проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що усі учасники справи повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неявка представників третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" не перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні, оскільки наявний в матеріалах справи обсяг документів є достатнім для розгляду справи.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" є 41615, Сумська обл., місто Конотоп, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 9.

Так ухвала Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду у справі № 910/7122/17 направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Частиною 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.9 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, неоспорені обставини справи, і визначені відповідно до них правовідносини, наступні.

19.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" (Клієнт) було укладено Договір банківського рахунку №142/25, згідно з п. п. 1.1, 1.2 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № 9144 у національній валюті України та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з діючими на момент надання послуг тарифами банку. Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що ознайомлений з діючими на момент укладення цього договору тарифами та не має жодних заперечень щодо них. Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком. (т.1 а.с.26-31)

Відповідно до п. п. 3.2.1 та 3.3.2 Договору клієнт має право самостійно розпоряджатись грошовими коштами на рахунку з дотриманням вимог законодавства України. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта перераховувати з рахунку грошові кошти у межах залишку грошових коштів на рахунку.

Листами від 21.11.2014 р., 01.12.2014 р., 04.12.2014 р., 05.12.2014 р. та 16.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" повідомляло банк про невиконання останнім ряду платіжних доручень щодо перерахування коштів контрагентам. Також клієнт зазначив про порушення банком умов договору банківського рахунку та просив усунути вказані порушення. Вказані листи були отримані уповноваженою особою Відповідача, що підтверджується відповідним штампами на листах. (т.1 а.с. 32-36)

19.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" направило на адресу банку претензію, у якій повідомило про порушення банком законодавства та умов договору банківського рахунку, що призвели до накладення на клієнта штрафних санкцій з боку його контрагентів та порушення його господарської діяльності, у тому числі, завдання збитків, що підтверджується копією фіскального чеку від 19.02.2015 р. (т.1 а.с.37-39)

У відповідь на вказаний лист Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" лист № 2933 від 08.06.2015 року, яким повідомлено про запровадження у банку тимчасової адміністрації. (т.1 а.с.40)

20.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" (Новий кредитор) було укладено Договір №2 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до п. 1.1 якого первісним кредитором в Публічному акціонерному товаристві "Дельта банк" (боржник), який постановою Правління НБУ № 150 від 02.03.2015 визнаний неплатоспроможним і стосовно нього введена тимчасова адміністрація, був відкритий та використовувався поточний рахунок №9144/980, на якому на момент підписання даного договору знаходяться грошові кошти первісного кредитора у сумі 205 510, 80 грн. Первісний кредитор відступає за плату, а новий кредитор набуває права вимоги до боржника на належні первісному кредитору грошові кошти у розмірі 205 510, 80 грн, що знаходяться на рахунку. (т.1 а.с.41-43)

За цим договором новий кредитор з моменту набуття чинності даним договором одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному у п. 1.1 цього договору. До нового кредитора переходить право на стягнення будь-яких штрафних санкцій з боржника (п. п. 1.2, 1.3 Договору про відступлення права вимоги);

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 Договору право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами у сумі 49 500, 00 грн. (ціна договору), яку новий кредитор сплачує первісному кредитору у порядку, передбаченому п. 2.2 цього договору. Новий кредитор протягом 10 робочих днів з дати набуття чинності цим договором сплачує первісному кредитору ціну договору шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок або шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси підприємства у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником його обов'язків. Первісний кредитор не вправі вчиняти дії, спрямовані на зменшення обсягу права вимоги, зазначеному у п. 1.1 цього договору, без письмової згоди нового кредитора. (п. п. 3.1, 3.2 Договору відступлення права вимоги).

Пунктом 4.2 Договору передбачено обов'язок первісного кредитора належним чином повідомити боржника про відступлення права вимоги. Первісний кредитор зобов`язаний не змінювати залишок на рахунку та постійно забезпечувати наявність залишку на рахунку у розмірі, зазначеному у п.1.1 договору.

На виконання умов Договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" в свою чергу прийняло наступні документи: договір банківського рахунку №142/25 від 19.09.2014, угоду банківського обслуговування в системі клієнт-банк № YOSO-9P79PS від 22.09.2014, листи ТОВ "Гальва Елементс" до відповідача, претензію та лист ПАТ "Дельта Банк" № 2933, що підтверджується Актом № 1 від 20.07.2015 прийому-передачі документів за договором про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 р. (т.1 а.с.44)

Крім того, на виконання умов Договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" грошові кошти у загальному розмірі 49 500, 00 грн., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру №1 від 20.07.2015 р., №2 від 21.07.2015 р., №3 від 22.07.2015 р., №4 від 23.07.2015 р., №5 від 24.07.2015 р.

Листом від 24.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" повідомило Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про укладення договору відступлення права вимоги та про передачу права вимоги грошових коштів у сумі 205510, 80 грн, що знаходяться на рахунку клієнта, Товариству з обмеженою відповідальністю "Шивлавс", що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення 30.07.2015 р. поштового відправлення, фіскального чеку від 24.07.2015 р., опису вкладення у цінний лист від 24.07.2015 р. (т.1 а.с.45-48)

23.10.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича з кредиторською вимогою, якою просило визнати Позивача кредитором Відповідача на підставі Договору №2 від 20.07.2015 р. про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року, на суму 205 510, 80 грн., що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення 26.10.2015 р. поштового відправлення, фіскального чеку від 23.10.2015 р., опису вкладення у цінний лист від 23.10.2015 р. (т.1 а.с.51-54)

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" звернулося до Відповідача з листом від 07.12.2015 року, в якому просило повідомити про результати розгляду кредиторської вимоги, що підтверджується копією фіскального чеку від 08.12.2016 р. (т.1 а.с.55-56)

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович направив ТОВ "Шивлавс" відповідь № 9992 від 14.12.2016, у якій зазначив, що зміна кредитора у правовідносинах за договором банківського рахунку відбуватись не може, тому кредиторська вимога не була акцептована та не включена до реєстру кредиторів банку. При цьому, відповідач також зазначав, що позивачу було надано відповідь ще 04.08.2015 за № 6355. (т.1 а.с.57-59)

Листом від 28.12.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" повідомило Відповідача, що не отримувало лист №6355 від 04.08.2015 та просило направити повторно, що підтверджується копіями фіскального чеку від 29.12.2016 р., опису вкладення у цінний лист від 29.12.2016 р., рекомендованого повідомлення про вручення 04.01.2017 р. поштового відправлення. (т.1 а.с.60-63)

У відповідь на вказаний лист Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" супровідним листом № 91 від 10.01.2017 р. направила на адресу Позивача копію вищевказаного листа разом з копією фіскального чеку від 05.08.2015 р., реєстром поштових відправлень від 05.08.2015 р. (т.1 а.с.64-67)

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк". З 03.03.2015 у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" до 02.10.2015 включно.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка та за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

З урахуванням вищенаведених законодавчих приписів, за договором банківського рахунку банк зобов'язаний приймати і зараховувати кошти на рахунок, видавати та перераховувати грошові кошти з рахунку, а також здійснювати інші операції з рахунком клієнта.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2015 року ТОВ "Гальва Елементс" отримало листа відповідача №2933 від 08.06.15 р. у якому повідомлялося, що залишок коштів на рахунку № 9144/980, відкритого за Договором банківського рахунку № 142/45 від 19 вересня 2014 року, становить 205 510, 80 грн.

20 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" (Новий кредитор) було укладено Договір №2 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до п. 1.1 якого первісним кредитором в Публічному акціонерному товаристві "Дельта банк" (боржник), який постановою Правління НБУ № 150 від 02.03.2015 визнаний неплатоспроможним і стосовно нього введена тимчасова адміністрація, був відкритий та використовувався поточний рахунок №9144/980, на якому на момент підписання даного договору знаходяться грошові кошти первісного кредитора у сумі 205 510, 80 грн. Первісний кредитор відступає за плату, а новий кредитор набуває права вимоги до боржника на належні первісному кредитору грошові кошти у розмірі 205 510, 80 грн, що знаходяться на рахунку. (т.1 а.с.41-43)

Крім того, на виконання умов Договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" грошові кошти у загальному розмірі 49 500, 00 грн., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру №1 від 20.07.2015 р., №2 від 21.07.2015 р., №3 від 22.07.2015 р., №4 від 23.07.2015 р., №5 від 24.07.2015 р.

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

До загальних засад цивільного законодавства відносять, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 Цивільного кодексу України).

Частина третя статті 6 Цивільного кодексу України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Норму статті 6 Цивільного кодексу України розкриває стаття 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а Відповідачем в свою чергу не подано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження визнання недійсним Договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шивлавс". При цьому було дотримано всіх вимог, встановлених чинним законодавством України, жодних ознак нікчемності правочину, за цим договором не виявлялися.

Суд звертає увагу, що сторони при укладенні спірного договору були вільні у виборі контрагентів та визначенні умов договору, на свій розсуд приймали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши Договір №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року, а тому всі умови спірного Договору з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами.

Крім того, у відзиві від 06.06.2017 року, апеляційній скарзі представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" зазначав, що наявні підстави для визнання недійсним договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року згідно з ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України на підставі ч.1 ст. 515 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

В даному випадку норми чинного законодавства України не передбачають право суду при ухваленні рішення визнати недійсним спірний правочин за заявою Відповідача, оскільки вищезазначеною нормою права чітко визначено, що така заява подається Позивачем. Суд звертає увагу, що Відповідач не був позбавлений права звернутися до господарського суду із відповідною позовною заявою про визнання недійсним Договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року, що є підставою позову у даній справі, проте не скористався своїм правом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги норми статті 204 Цивільного кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Договір №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шивлавс", є правомірним, недійсність його прямо не встановлена законом, тому породжує, змінює та припиняє цивільні права й обов'язки для кожної із сторін, є обов'язковим до виконання.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з цим рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування в газеті "Голос України" оголошення про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку за адресою: 01014, б-р. Дружби народів, 38, м. Київ, Україна.

Вказана інформація розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у мережі інтернет (www.fg.gov.ua) та є загальновідомою, а тому відповідно до норм статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування.

Суд зазначає, що процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пунктів 6, 16 ч.1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до положень ст. 77 цього ж Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону.

Згідно з ч. 2 та ч. 5 ст.45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (ст. 49 Закону).

У подальшому протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом у четвергу чергу.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що в межах ліквідаційної процедури банку статусу кредитора набувають дві категорії осіб:

1) фізичні особи - вкладники у межах гарантованої Фондом суми відшкодування;

2) особи, вимоги яких заявлені протягом 30 днів з дня опублікування відомостей (про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду), та які акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

До останніх, за змістом Закону, зокрема ст. 52 відносяться в тому числі фізичні особи-вкладники з вимогами у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2018 року рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 910/7122/17 скасовано, а справу № 910/7122/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові Верховного Суду зазначено, що з огляду на викладене, з урахуванням того, що ні позивачем, ні судами попередніх інстанцій не було спростовано презумпцію правомірності договору від 20.07.2015 № 2 про відступлення права вимоги, суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки правомірності підстав, з яких відповідачем не було акцептовано кредиторську вимогу ТОВ "Шивлас" та не включено до реєстру кредиторів банку.

Відповідно до частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Враховуючи встановлені обставини справи, Господарський суд міста Києва зазначає, що між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" склалися зобов'язальні відносини на підставі Договору банківського рахунку №142/25 від 19.09.2014 року, які носять майново - грошовий характер, де Третя особа виступала кредитором, а Відповідач - боржником. Після чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" передало своє право вимоги кредитора Товариству з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" на підставі Договору №2 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року до боржника - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" за Договором банківського рахунку №142/25 від 19.09.2014 року.

За таких підстав, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" має право вимоги до Відповідача, які виникли на підставі Договору банківського рахунку №142/25 від 19.09.2014 року, а саме в розмірі 205 510 грн. 80 коп., що також підтверджується листом №2933 від 08.06.2015 року Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк". (т.1 а.с.40)

Судом встановлено, що 08.10.2015 року опубліковано оголошення про ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в газеті "Голос України" №187(6191) а, 23.10.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича з кредиторською вимогою, якою просило визнати Позивача кредитором Відповідача на підставі Договору №2 від 20.07.2015 р. про відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2015 року, на суму 205 510, 80 грн., що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення 26.10.2015 р. поштового відправлення, фіскального чеку від 23.10.2015 р., опису вкладення у цінний лист від 23.10.2015 р. (т.1 а.с.51-54)

Таким чином, враховуючи положення частини 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за якою протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку, Суд зазначає, що Позивач мав право заявити свої вимоги в межах процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у строк по 07.11.2015 року.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства України Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" заявило свої вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах строків, визначених частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вказана заява була отримана уповноваженою особою Відповідача 26.10.2015 року, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскального чеку від 23.10.2015 р., опису вкладення у цінний лист від 23.10.2015 р. (т.1 а.с.51-54)

Однак, Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до норм ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження включення кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на суму 205 510 грн. 80 коп.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів враховує судову практику, зокрема постановою Верховного Суду України у постанові від 06.07.2015 у справі №6-301цс15, констатовано, що відступлення права вимоги за договором банківського рахунку є можливим і новий кредитор має право вимагати від банку належного виконання зобов'язання за цим договором; у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі №3-198гс15, якою встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі. Заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про зобов'язання включити кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення - у суду апеляційної інстанції відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/7122/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/7122/17 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/7122/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст.286-291 ГПК.

Повний текст постанови складено 11.02.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

Н.Ф. Калатай