ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2019

Справа № 910/15905/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Сервіс та технології" про стягнення 5 826,08 грн., без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 2 845,28 грн. основного боргу, 1 322,64 грн. штрафу, 1 175,66 грн. пені, 114,99 грн. 3% річних та 367,51 грн. інфляційних втрат за договором про відкриття рахунку в цінних паперах №3-Д від 05.02.2013 року на підставі ст.ст. 525, 526, 546, 549, 610, 612, 625, 629 ЦК України та ст.ст. 174, 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі –зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Сервіс та технології» (далі – депонент) було укладено договір про відкриття рахунку в цінних паперах № 3-Д від (далі – договір).

Згідно п. 1.1. договору сторони визначили, що депонент доручає, а зберігач зобов'язується надавати депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 № 999 (далі - Положення), внутрішніх нормативних документів зберігача та чинного законодавства України (далі - банківські послуги).

Відповідно до п. 3.1. договору депонент оплачує послуги зберігача відповідно до цього договору та затверджених тарифів зберігача, що є чинними на дату надання послуг та які не повинні перевищувати максимального розміру тарифів, встановленого Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Антимонопольним комітетом України. Тарифи, чинні на дату укладення цього договору, є затвердженими та додаються до цього договору, і є невід'ємною частиною договору. Цим депонент погоджується сплачувати послуги за договором згідно з тарифами із урахуванням внесених до них змін та доповнень з дня набрання чинності цих змін та/або доповнень.

За умовами п. п. 3.2.2. договору оплата банківських послуг за цим договором здійснюється депонентом по завершенню кожного календарного місяця (далі – звітний період), не пізніше 19 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі акту-рахунку, в якому вказуються перелік банківських послуг та сума до оплати (далі - акт-рахунок).

Актами-рахунками виставленими позивачем відповідачеві за період з 01.11.2015 року по 30.09.2018 року (включно) з доказами їх направлення відповідачу, а також платіжними дорученнями про їх часткову оплату, підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором на загальну суму 2 845,28 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 845,28 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати вартосі послуг, позивачем нараховано відповідачеві 114,99 грн. 3 % річних та 367,51 грн. інфляційного збільшення суми боргу.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 114,99 грн. 3 % річних та 367,51 грн. інфляційного збільшення суми боргу обґрунтовані та позов у цій частині вимог також підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з умовами п. 6.4. договору за порушення строків оплати банківських послуг за цим договором депонент сплачує зберігачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Так, у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором, позивачем, на підставі п. 6.4 договору, нараховано до стягнення 1 175,66 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення пені також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Згідно п. 6.5. договору у разі прострочення депонентом оплати банківських послуг більше як на 30 днів депонент, крім пені, повинен сплатити зберігачу штраф у розмірі 50 % від суми несплачених депонентом банківських послуг.

Так, у зв’язку із простроченням здійснення відповідачем оплати послуг більше ніж на 30 календарних днів, позивачем на підставі п. 6.5. договору нараховано до стягнення 1 322,64 грн. штрафу.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Сервіс та технології" (03142, м.Київ, вул. А.Кримського,4-А; код 35636047) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127; код 00032112) 2 845 (дві тисячі вісімсот сорок п’ять) грн. 28 коп. заборгованості за послуги, 114 (сто чотирнадцять) грн. 99 коп. 3 % річних, 367 (триста шістдесят сім) грн. 51 коп. інфляційних втрат, 1 322 (одна тисяча триста двадцять дві) гр. 64 коп. штрафу, 1 175 (одна тисяча сто сімдесят п’ять) грн. 66 коп. пені та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 04.02.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна