РІШЕННЯ

м. Київ

06.02.2019Справа № 910/15606/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/15606/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом-Гермес», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Еко-Технології», м. Київ,

про стягнення 137 961,44 грн.

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом-Гермес» (далі - Товариство) до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Еко-Технології» (далі - Торгівельний дім) про стягнення за договором від 16.10.2017 №115 (далі - Договір): 84 775,26 грн. основного боргу; 6 368,58 грн. пені; 42 387,63 грн. штрафу та 4 429,97 грн. відсотків річних, а всього 137 961,44 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 16.10.2017 Товариством (продавець; виробник) і Торгівельним домом (дилер) було укладено Договір, за умовами якого дилер - клієнт (юридична особа, яка купує товар продавця (виробника) з метою його реалізації), здійснює реалізацію не менше 50% товарних груп товару з асортименту продавця (виробника), визначеного в специфікації (видаткових накладних) до Договору, і є офіційним представником з розповсюдження товару продавця (виробника);

- відповідно до специфікації від 16.03.2018 №6 до Договору Товариство поставило Торгівельному дому товар на загальну суму 100 075,31 грн. згідно з видатковими накладними: від 23.03.2018 №317; від 30.03.2018 №346; від 11.04.2018 №430; від 13.04.2018 №472 та від 13.04.2018 №473; 20.03.2018 на виконання умов Договору відповідачем було сплачено за товар грошові кошти у сумі 30 300,05 грн.; заборгованість по специфікації від 16.03.2018 №6 складає 69 775,26 грн.;

- відповідно до специфікації від 19.03.2018 №7 до Договору Товариство поставило Торгівельному дому товар на загальну суму 7 350 грн. згідно з видатковою накладною від 23.03.2018 №318; на виконання умов Договору відповідачем не було сплачено грошові кошти за товар у сумі 7 350 грн.; заборгованість по специфікації від 19.03.2018 №7 складає 7 350 грн.;

- відповідно до специфікації від 10.05.2018 №13 до Договору Товариство поставило Торгівельному дому товар на загальну суму 12 750 грн. згідно з видатковою накладною від 10.05.2018 №663; 25.05.2018 відповідачем було повернуто позивачу товар у сумі 5 100 грн.; заборгованість по специфікації від 10.05.2018 № 13 складає 7 650 грн.;

- станом на дату подання позовної заяви до суду Торгівельний дім заборгованість за Договором не сплатив;

- крім суми заборгованості позивачем нараховано 6 368,58 грн. пені; 42 387,63 грн. штрафу та 4 429,97 грн. відсотків річних;

- сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 137 961,44 грн.;

- 08.10.2018 Товариство надіслало на адресу Торгівельного дому лист-претензію №2 про сплату заборгованості за Договором, яка була залишена без відповіді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

03.12.2018 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу суду від 07.12.2018 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

Що ж до належного повідомлення відповідача, то слід вказати таке.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення з адреси місцезнаходження відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють те, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п'ята).

В силу приписів частини шостої вказаної статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За правилами статті 13 Закону України "Про поштовий зв'язок" послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Порядок надання послуг поштового зв'язку та порядок оформлень поштових відправлень, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення встановлено "Правилами надання послуг поштового зв'язку", які затверджено постановою Кабінетів Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та "Порядком оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій" затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 № 799 (із змінами і доповненнями).

Пунктом 17 Правил встановлено, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Виходячи з наведених норм законодавства, на ПАТ "Укрпошта" лежить функція доставки поштових відправлень з позначкою "Судова повістка" як національного оператора.

Правилами надання послуг поштового зв'язку, а саме пунктом 116 встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Разом з тим, відповідно до пункту 106 Правил надання послуг поштового зв'язку бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Слід зазначити, що бланки рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) та довідки (ф.20), затверджуються ПАТ "Укрпошта", зокрема, Наказом від 12.05.2006 № 211 "Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень".

Так, бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) містить такі графи для заповнення у випадку невручення: "відмови адресата від одержання"; "закінчення терміну зберігання"; "неправильно зазначена або відсутня адреса"; "інші причини".

У свою чергу, довідка (ф.20) містить такі графи причин повернення (досилання): "для оплати за тарифом"; "порушений порядок відправлення"; "вийнято з поштової скриньки пошкодженим"; "для перепакування через наявність надписів (наклейок, знаків)"; "неповна адреса"; "за зазначеною адресою не проживає"; "за відмовою адресата від одержання"; "за заявою відправника (одержувача)"; "за закінченням терміну зберігання"; "за місцем обслуговування".

Таким чином, положення Правил і Наказу не містять відомостей, які встановлюють норми Господарського процесуального кодексу України, які в свою чергу не кореспондуються зі спеціальними нормами, які регулюють поштові пересилання.

Вказана невідповідність унеможливлює проставлення працівником пошти такої відмітки, яка визначена у пунктах 4 та 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, у зв'язку із відсутністю у працівників пошти можливості проставляти відмітку, яка визначена Господарським процесуальним кодексом України, саме відмітка "за закінченням встановленого строку зберігання" чи "відсутність особи за адресою місцезнаходження" є доказом того, що відповідач не отримав судову кореспонденцію, не вжив відповідних заходів щодо її отримання та його дії свдічать про відмову отримати копію судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.10.2017 Товариством (продавець; виробник) і Торгівельним домом (дилер) укладено Договір, за умовами якого:

- дилер - клієнт (юридична особа, яка купує товар продавця (виробника) з метою його реалізації), що уклав Договір та здійснює реалізацію не менше 50% товарних груп товару з асортименту продавця (виробника), визначеного в специфікації (видаткових накладних) до Договору, і є офіційним представником з розповсюдження товару продавця (виробника) (пункт 1.1 Договору);

- товар - комплексні добрива НАНІТ, насіння кукурудзи та соняшника, в асортименті (пункт 1.2 Договору);

- територія - географічний об'єкт (територіальна адміністративна одиниця), в межах якого дилер здійснює свою діяльність відповідно до Договору; за Договором територією визнається вся територія України (пункт 1.3 Договору);

- продавець (виробник) зобов'язується передати товар у власність дилера, а дилер зобов'язується прийняти товар і своєчасно оплатити за нього визначену грошову суму (ціну товару) на умовах Договору та розповсюджувати його в межах території (пункт 2.1 Договору);

- найменування (асортимент) товару, його кількість і ціна вказуються в специфікації (видаткових накладних), які є невід'ємною частиною Договору (пункт 2.2 Договору);

- дилер купує товар за власний рахунок та здійснює продаж від свого імені, діючи на правах незалежного торговця як по відношенню до продавця (виробника), так і по відношенню до третіх осіб (пункт 2.5 Договору);

- дилер зобов'язується оплачувати поставлений йому товар в строки, передбачені Договором, за цінами - визначеними у специфікації до Договору та відповідних накладних, за кожну окрему партію товару, за скорегованими цінами - відповідно до прайсу продавця (виробника)/корегування курсової різниці (пункти 5.4, 6.10, 6.11, 6.12 Договору) та відповідних актів донарахування ціни товару (пункт 4.1 Договору);

- дилер самостійно визначає терміни подання замовлення (заявки), враховуючи, що продавцю (виробнику) знадобиться певний час на його обробку і остаточне погодження з дилером; кожне замовлення (заявка) в обов'язковому порядку повинно містити дату та номер замовлення, а також визначати асортимент, кількість, ціну та вартість товару у партії, що замовляється, та інші умови, що визначені дилером як важливі (пункт 6.1 Договору);

- підтвердженням погодження продавцем (виробником) замовлення (заявки) та прийняття його до виконання є одержання дилером відповідного підтвердження від продавця (виробника) в усній або письмовій формі, яке може бути передано факсом, електронною поштою, телефонограмою або в інший спосіб; підтвердження повинно містити посилання на дату та номер замовлення; підтвердженням замовлення вважається також надання продавцем (виробником) дилеру рахунку-фактури на відповідний товар; рахунок-фактура повинен містити інформацію про поточні ціни на товар за потреби (скориговані на курс долара США) та загальну вартість замовлення за поточними цінами (пункт 6.2 Договору);

- після підтвердження дилером замовлення та проведення оплати, продавець (виробник) повідомляє терміни здійснення відвантаження партії товару (пункт 6.4 Договору);

- ціна товару повинна бути повністю сплачена продавцю (виробнику) дилером на таких умовах:

якщо сторони або їх представники підписали специфікацію, в якій міститься графік оплати товару, то дилер сплачує продавцю (виробнику) вартість товару відповідно до вказаного графіка; графік оплати товару може бути передбачений в окремому підписаному сторонами або їх представниками документі (додатку до Договору), який буде також невід'ємною частиною Договору;

якщо сторони або їх представники не підписали специфікацію, проте продавцем (виробником) було видано дилеру рахунок-фактуру, в якому міститься термін «передплата», то дилер повинен сплатити за партію товару за таким рахунком до її постачання, а саме протягом одного календарного дня (термін дії рахунку-фактури) з моменту виписки рахунку-фактури; якщо оплата товару за таким рахунком-фактурою була проведена дилером по закінченню одного календарного дня, то продавець (виробник) зобов'язується на свій розсуд, або повернути сплачену дилером суму, або передати товар, передбачений в рахунку-фактурі;

якщо сторони або їх представники підписали специфікацію і не погодили термін оплати товару, то дилер повинен сплатити за товар продавцю (виробнику) до його постачання/передачі, а саме протягом трьох календарних днів з моменту підписання відповідної специфікації;

якщо постачання конкретної партії товару не узгоджено сторонами у відповідній специфікації (здійснюється без специфікації), то дилер оплачує продавцю (виробнику) товар за видатковою накладною протягом трьох календарних днів з дати прийняття товару;

якщо продавцем (виробником) був виданий рахунок-фактура або сторонами було підписаного специфікацію (видаткову накладну), у якій міститься термін оплати, та разом з тим сторонами було узгоджено певний графік оплати товару, а також в інших випадках, коли оплата товару може бути здійснена дилером у той чи інший термін, дилер у будь-якому разі зобов'язується повністю оплатити вартість товару до моменту закінчення більш пізнього терміну, узгодженого сторонами у відповідному документі (додатку) (пункт 6.5 Договору);

- у випадку прострочення виконання грошових зобов'язань за Договором дилер сплачує продавцю (виробнику) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення; у випадку невиконання грошового зобов'язання протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 21 дня, що слідує за терміном, коли грошове зобов'язання мало бути виконано, дилеру додатково нараховується штраф у розмірі 20% від суми заборгованості; з 41 дня, що слідує за терміном, коли грошове зобов'язання мало бути виконано, дилеру нараховується штраф у розмірі 50% від суми заборгованості; у випадку нарахування дилеру штрафу та пені одночасно, стягненню підлягають і штраф, і пеня (пункт 10.5 Договору);

- сторони домовилися, що до відносин за Договором не застосовується частина шоста статті 232 Господарського кодексу України (пункт 10.8 Договору);

- сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, і встановили її в розмірі 25% річних від суми заборгованості протягом 90 календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40% річних від суми заборгованості з 91-го календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня повної її сплати (пункт 10.10 Договору);

- Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (пункт 14.1 Договору);

- строк дії Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 14.1 Договору, та діє до 31.12.2018 (пункт 14.2 Договору).

Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є дилерським договором з елементами купівлі-продажу та поставки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із специфікацією від 16.03.2018 №6 позивач зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 100 075,31 грн.; встановлено дату оплати не пізніше 01.09.2018.

20.03.2018 на виконання умов Договору та специфікації від 16.03.2018 №6 відповідачем було сплачено 30 300,05 грн.

Відповідно до видаткових накладних від 23.03.2018 №317, від 30.03.2018 №346, від 11.04.2018 №430, від 13.04.2018 №472 і №473, підписаних уповноваженими представниками сторін і скріплених печатками юридичних осіб, відповідачем було отримано товар на загальну суму 100 075,31 грн.

Таким чином, заборгованість за товар, поставлений за специфікацією від 16.03.2018 №6, становить 69 775,26 грн.

Згідно із специфікацією від 19.03.2018 №7 позивач зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 7 350 грн.; встановлено дату оплати не пізніше 01.09.2018.

Відповідно до видаткової накладної від 23.03.2018 №318, підписаної уповноваженими представниками сторін та скріпленої печатками юридичних осіб, відповідачем було отримано товар на загальну суму 7 350 грн.

Відповідачем не оплачено поставлений товар за специфікацією від 19.03.2018 №7.

Згідно із специфікацією від 10.05.2018 №13 позивач зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 12 750 грн.; встановлено оплату не пізніше 01.10.2018.

Відповідно до видаткової накладної від 10.05.2018 №663, підписаної уповноваженими представниками сторін та скріпленої печатками юридичних осіб, відповідачем було отримано товар на загальну суму 12 750 грн.

Разом з тим, 25.05.2018 відповідачем було повернуто позивачу товар на суму 5 100 грн.

Отже, заборгованість за специфікацією від 10.05.2018 №13 становить 7 650 грн.

08.10.2018 позивачем було надіслано відповідачу лист-претензію від 08.10.2018 №2, в якій просив сплатити заборгованість у сумі 84 775,26 грн.

Відповідачем отримано вказаний лист-претензію 19.10.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Проте, відповідач відповіді на лист-претензію від 08.10.2018 №2 не надіслав, заборгованість у сумі 84 775,26 грн. не сплатив.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 84 775,26 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 4 429,97 грн. відсотків річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно з пунктом 10.10 Договору сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, і встановили її в розмірі 25% річних від суми заборгованості протягом 90 календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40% річних від суми заборгованості з 91-го календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня повної її сплати.

За розрахунком позивача сума 25% річних та періоди їх нарахування становлять:

- 1 584,77 грн. з 02.09.2018 (нарахованих на 77 125,26 грн. заборгованості за специфікаціями від 16.03.2018 №6 та від 19.03.2018 №7) по 01.10.2018;

- 2 845,20 грн. з 02.10.2018 (нарахованих на 84 775,26 грн. заборгованості за специфікаціями від 16.03.2018 №6, від 19.03.2018 №7 та від 10.05.2018 №13) по 19.11.2018.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 25% річних та періодів їх нарахування, суд встановив, що він правильний.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 4 429,97 грн. відсотків річних.

Що ж до стягнення 6 368,58 грн. пені та 42 387,63 грн. штрафу, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 343 Господарського кодексу України і статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.5 Договору передбачено, що у випадку прострочення виконання грошових зобов'язань за Договором дилер сплачує продавцю (виробнику) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення; у випадку невиконання грошового зобов'язання протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 21 дня, що слідує за терміном, коли грошове зобов'язання мало бути виконано, дилеру додатково нараховується штраф у розмірі 20% від суми заборгованості; з 41 дня, що слідує за терміном, коли грошове зобов'язання мало бути виконано, дилеру нараховується штраф у розмірі 50% від суми заборгованості; у випадку нарахування дилеру штрафу та пені одночасно, стягненню підлягають і штраф, і пеня.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

За розрахунком позивача сума пені та періоди її нарахування становлять:

- 369,78 грн. з 02.09.2018 (нарахованих на 77 125,26 грн. заборгованості за специфікаціями від 16.03.2018 №6 та від 19.03.2018 №7) по 06.09.2018;

- 1 901,72 грн. з 07.09.2018 (нарахованих на 77 125,26 грн. заборгованості за специфікаціями від 16.03.2018 №6 та від 19.03.2018 №7) по 01.10.2018;

- 1 923,12 грн. з 02.10.2018 (нарахованих на 84 775,26 грн. заборгованості за специфікаціями від 16.03.2018 №6, від 19.03.2018 №7 та від 10.05.2018 №13) по 24.10.2018;

- 2 173,96 грн. з 25.10.2018 (нарахованих на 84 775,26 грн. заборгованості за специфікаціями від 16.03.2018 №6, від 19.03.2018 №7 та від 10.05.2018 №13) по 19.11.2018.

Судом перевірено розрахунок сум та періодів нарахування пені і розрахунок суми штрафу та встановлено, що вони розраховані правильно.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 6 368,58 грн. пені та 42 387,63 грн. штрафу.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом-Гермес» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-А; адреса для листування: АДРЕСА_1, представник ОСОБА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Еко-Технології» (02068, м. Київ, вул. Срібнокільська, 8, офіс 449; ідентифікаційний код 38527248) про стягнення 137 961,44 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Еко-Технології» (02068, м. Київ, вул. Срібнокільська, 8, офіс 449; ідентифікаційний код 38527248) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом-Гермес» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-А; адреса для листування: АДРЕСА_1, представник ОСОБА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1): 84 775 (вісімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят п'ять) грн. 26 коп. основного боргу; 6 368 (шість тисяч триста шістдесят вісім) грн. 58 коп. пені; 42 387 (сорок дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 63 коп. штрафу та 4 429 (чотири тисячі чотириста двадцять дев'ять) грн. 97 коп. відсотків річних та 2 069 (дві тисячі шістдесят дев'ять) грн. 42 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.02.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук