ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5751/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйова А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача у розмірі 43 625,00 грн

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 30.10.2018

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №14-34 юр. від 29.01.2019

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (далі - відповідач) про стягнення штрафу в розмірі 43 625,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем коду вантажоодержувача в накладних № 45720638, № 45720646. За твердженням позивача, відповідно до статті 118 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення штрафу у розмірі 43 625,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 17.01.2019.

17.01.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому підтвердив викладені в позовній заяві обставини і визнав обґрунтованим нарахування штрафу. Разом з цим, ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" просив зменшити суму нарахованого штрафу щонайменше втричі з огляду на такі обставини:

- назва одержувача вантажу у накладних зазначена правильно;

- підприємство відповідача є найбільшим металургійним підприємством України, тому з огляду на значний обсяг вантажних відправлень можуть бути допущені помилки при заповненні працівниками перевізних документів;

- відповідачем виявлено та без зволікань ініційовано усунення відповідних помилок щодо заповнення накладних №45720638, №45720646, що підтверджується листом №234-01/3555 від 06.08.2018;

- неправильне зазначення коду одержувача вантажу не спричинило жодних несприятливих наслідків, в тому числі збитків третім особам.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 розгляд справи відкладе на 05.02.2019.

31.01.2019 позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідач у відзиві на позовну заяву не навів жодної надзвичайної чи невідворотної обставини, яка могла б призвести до неналежного виконання зобов'язання щодо заповнення накладної, у зв'язку з чим підстави для зменшення штрафу відсутні. Відповідач вважає, що відсутність у відповідача необхідних коштів, в тому числі у зв'язку зі скрутним фінансовим станом, не є надзвичайними чи невідворотними обставинами та не звільняють ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" від відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України і ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України.

В судове засідання 05.02.2019 з'явилися представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просив зменшити розмір нарахованого штрафу. Крім того, представник ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" в судовому засіданні звернув увагу на те, що рішенням Антимонопольного комітету України АТ "Укрзалізниця" визнано монополістом, тому відповідач позбавлений права та можливості обрати іншого перевізника.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази суду першої інстанції в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 05.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року зі станції Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці Публічне акціонерне товариство "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" здійснило відправлення вагонів за накладними №45720638, №45720646 на станцію Вільногірськ Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - філія "Вільногірський ГМК" ПАТ "Об'єднана гірничо-хімічна компанія".

У зазначених накладних у графі 5 "Код одержувача" зазначено "5716" (арк.с. 11, 12).

Після прибуття вагонів на станцію призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці виявлено, що в накладних №45720638, №45720646 код вантажоодержувача зазначений неправильно, про що складено акт загальної форми №64 від 05.08.2018 (арк.с. 13).

05.08.2018 станцією призначення Вільногірськ на станцію відправлення Кривий Ріг - Головний відправлено телеграму №НР 257 про неправильно зазначений код одержувача.

Листом №234-01/3555 від 06.08.2018 (арк.с. 15) і телеграмою №НР 308 від 06.08.2018 (арк.с. 14) зі станції відправлення Кривий Ріг - Головний на станцію призначення Вільногірськ відповідач повідомив, що правильним кодом одержувача вантажу слід вважати "9387" та зроблено відповідне виправлення коду одержувача.

Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 43 625,00 грн, виходячи з розрахунку:

(6 107,50 х 5) + (2 617,50 Х 5) = 43 625,00

де 6 107,50 - провізна плата по накладній №45720638 від ст. Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці до ст. Вільногірськ Придніпровської залізниці (графа 31 та 34 накладної);

2 617,50 - провізна плата по накладній № 45720646 від ст. Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці до ст. Вільногірськ Придніпровської залізниці (графа 31 та 34 накладної);

5 - кількість провізних плат.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 138 від 08.06.2011), накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Згідно з п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту залізниць України зазначено, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із статтею 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Пунктом 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/71 від 02.02.2010 у пункті 6.2 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 роз'яснено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Судом встановлено, що відповідачем у накладних № 45720638, № 45720646. неправильно зазначено код одержувача: "5716" замість "9387".

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення відправником коду одержувача в накладних №45720638, №45720646, беручи до уваги підтвердження відповідачем доводів позивача, викладених у позовній заяві та обґрунтованість причин, які слугували нарахуванню штрафу, перевіривши розрахунок штрафу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, викладеного у відзиві на позовну заяву, суд дійшов таких висновків.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов'язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу, господарський суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що, на думку суду, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим

Статтями 1, 16 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 №232 транспорт є однією з найважливіших галузей суспільного виробництва і покликаний задовольняти потреби населення та суспільного виробництва в перевезеннях; підприємства транспорту зобов'язані забезпечувати безпеку життя і здоров'я громадян, безпеку експлуатації транспортних засобів, охорону навколишнього природного середовища.

Статтями 2, 11 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 №273 (зі змінами) залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв'язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров'я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, слід враховувати майнові інтереси відповідача та інтереси позивача, які полягають у належному виконанні покладених законодавством завдань, у тому числі забезпечення безпеки усіх учасників залізничного перевезення та їх майнових інтересів, які в силу специфіки правовідносин, були поставлені відповідачем під загрозу через свою неправомірну поведінку, оскільки відсутність відомостей, які вантажовідправник зобов'язаний зазначити у накладній, так само як і неправильне зазначення у накладній найменування, адреси, коду одержувача, що є порушенням Правил оформлення перевізних документів, призводить до затримки вагонів на станції призначення та необхідності уточнення відомостей про одержувача (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №922/1968/17).

При застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею на станції призначення або під час перевезення та на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Необхідність з'ясування наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у даному випадку відсутня, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача, а не про стягнення збитків.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Заявляючи про зменшення розміру штрафу, відповідач посилається на правильне зазначення ним назви одержувача, значний обсяг вантажних відправлень, швидке усунення помилок у накладних і відсутність несприятливих наслідків, в тому числі збитків для третіх осіб.

Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, доказів в обґрунтування поданого клопотання не подано.

Крім того, проаналізувавши зазначені доводи відповідача, суд дійшов висновку, що правильне зазначення назви одержувача в перевізному документі є обов'язком вантажовідправника, а великий обсяг відправлень і швидке усунення недоліків не спростовують факт неправильного зазначення коду одержувача в накладній.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафу не надав суду поважності причин неналежного виконання свого зобов'язання з заповнення повної і правильної інформації про одержувача в перевізному документі, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Орджонікідзе, будинок 1, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, код ЄДРПОУ ВП 40081237) 43 625,00 грн (сорок три тисячі шістсот двадцять пять гривень 00 копійок) штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача; 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.02.2019.

Суддя ОСОБА_3