ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.02.2019р. Справа №905/2153/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізнорудний комбінат",

м.Кривий Ріг

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод",

м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 6965978,09 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: Майтак І.В.

від відповідача: Панченко Ю.В.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізнорудний комбінат", м.Кривий Ріг, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 6965978,09 грн., у тому числі основний борг в розмірі 5690709,34 грн., інфляція в сумі 999308,32 грн. та три проценти річних в сумі 275960,43 грн.

В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №133/17000043 від 27.01.2017р., специфікацію до нього №2 від 01.02.2017р., залізничну накладну №47264296 від 08.02.2017р., рахунок фактуру №186-23 від 08.02.2017р., розрахунок суми боргу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.11.2018р. відкрите провадження у справі №905/2153/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

04.12.2018р. відповідач надав відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що:

- факт поставки продукції не доведено належним чином, оскільки позивачем не представлено суду та не було надано відповідачу документів зазначених в п.6.1 договору;

- залізнична накладна не відповідає вимогам до первинних документів, з огляду на що не є доказом отримання товару відповідачем;

- у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів, які б підтверджували факт поставки товару, строк виконання зобов'язання відповідача по оплаті спірної продукції не настав та, як наслідок, нарахування інфляції та трьох процентів річних є неправомірним;

- майно відповідача (будівлі, обладнання, офісна техніка тощо, а також вся документація) перебуває у незаконному володінні та під контролем представників так званої "ДНР", про що було надане повідомлення про кримінальне правопорушення. Таким чином, як зазначає відповідач, він позбавлений можливості документально спростувати твердження позивача.

11.12.2019р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими та безпідставними, зокрема:

- згідно визначеного у договорі базису поставки FCA, виходячи з офіційних правил тлумачення торгівельних термінів в редакції 2010р., поставка вважається здійсненою з моменту передачі у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем, товару нерозвантаженого з транспортного засобу;

- відсутність у відповідача первинних документів не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання;

- позивачем на виконання п.6.1 договору, 08.02.2017р. було направлено на адресу відповідача рахунок-фактуру №186/23 від 08.02.2017р., сертифікат якості №12 від 06.02.2017р. та копію залізничної накладної №47264296 разом із відомістю про відвантаження товару.

Ухвалою від 16.01.2019р. закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.02.2019р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

27.01.2017р. між сторонами був підписаний договір купівлі-продажу №133/17000043, згідно якого позивач (продавець) на умовах, передбачених даним договором, зобов'язується передати у власність відповідача (покупця), а відповідач зобов'язується прийняти товар та сплатити наступну залізнорудну сировину, що надалі іменується «товар»: руда агломераційна (РА-1) виробництва ПАТ «Кривбасзалізрудком» ТУ У13.1-1:2008 (зі змінами №1 та №2) розрахунковим базовим вмістом Fe-60% (мінімальний вміст Fe повинен бути не менше 59% верхня межі без обмежень).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки.

Відповідно до ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов'язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.1 договору загальний обсяг товару за договором визначається обсягом товару, що підлягає поставці в 2017р., у відповідності зі специфікаціями до договору.

Загальна вартість договору дорівнює сумі вартості товару по кожному прикладеному додатку (специфікації) до договору, що є його невід'ємною частиною (п.3.4 договору).

За умовами розділу 4 продавець поставляє покупцеві товар на умовах FCA (франко -перевізник) станція примикання продавця м.Кривий Ріг (ст.Рокувата, ст.Шмакове, ст.Вечірній Кут) відповідно до базисних умов поставки Incoterms. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торговельної палати (редакція 2010р.).

Згідно з п.4.2 договору умови поставки можуть бути змінені специфікацією до даного договору. При цьому, умови поставки, зазначені в специфікації мають перевагу перед умовами, встановленими даним договором.

Товар поставляється партіями (групами вагонів, на які виписаний один транспортний документ і один сертифікат якості) по погодженому сторонами графіку поставки, залізничним транспортом у відкритих люкових, глуходонних піввагонах навалом, якщо інша вказівка про строки й обсяги поставки, а також про вид транспорту не буде визначено окремою угодою сторін (п.4.3 договору).

Датою поставки вважається дата штемпеля станції передачі вантажу перевізникові (п.4.6 договору).

Відповідно до п.4.7 договору ризик якому може піддаватись товар, і право власності на товар переходять від продавця покупцю з моменту передачі товару перевізникові.

Згідно п.4.8 договору дані про вантажоодержувача й відвантажувальні інструкції повідомляються покупцем продавцеві не пізніше, ніж за 20 календарних днів до початку місяця поставки.

За приписом п.5.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до ТУ У 13.1-162008 (зі змінами №1 та №2), ДСТУ 3704:2005, Статуту залізниць і Правил перевезень вантажів.

Товар приймається покупцем по кількості - відповідно до товаросупровідних документів (п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.1 разом з товаром продавець зобов'язаний надати покупцеві оригінал залізничної накладної, продавець протягом 7 банківських днів від дати поставки передає до початку приймання товару наступні документи:

- рахунок-фактура на оплату поставленого товару, відомість із вказівкою номерів маршрутів, вагонів, залізничних накладних по вагонам, ваги вагонів, найменування товару, а також із вказівкою покупця, одержувача, номера договору- оригінал;

- сертифікат якості - оригінал;

- залізничні квитанції про найменування вантажу -копія.

Даний договір набирає чинності з 27.01.2017р. і діє до 31.12.2017р. включно, але не раніше повного виконання зобов'язань обома сторонами (п.10.1 договору).

Зміна й доповнення в даний договір можуть бути внесені тільки за узгодженням сторін, що оформлюються додатковою угодою (специфікацією) (10.2.).

01.02.2017р. між сторонами підписана специфікація №2 до договору, в якій сторонами погоджено найменування і якість товару, одиницю виміру та кількість, ціну за 1 т та загальну вартість товару.

Згідно п.1 загальною сумою даної специфікації є: 22421880,00 грн.

Згідно п.2 специфікації, умовами поставки товару є: FCA станція примикання продавця (ст.Рокувата, ст.Шмакове, ст.Вечірній Кут) відповідно до базисних умов поставки Incoterms 2010.

Протягом строку поставки базова ціна руди агломераційної з базовим вмістом заліза Fe-60% еквівалентна 46,00 USD (курс НБУ на 0:00 год. 01.02.2017р. -27,079535 грн/дол США) за тонну без обліку ПДВ, залізничного тарифу й приплат/знижок, при цьому приплати й знижки за кожний відсоток зміни вмісту заліза еквівалента 0,7667 USD тонну.

Строк поставки товару: лютий 2017р.

Загальна сума договору №133/17000043 від 27.01.2017р. збільшується на суму специфікації №2 та орієнтовно становить 33537864,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Специфікація №2 діє з 01.02.2017р., підписана позивачем та відповідачем без зауважень та заперечень.

Згідно п.4.8 договору №133/17000043 від 27.01.2017р. дані про вантажоодержувача й відвантажувальні інструкції повідомляються покупцем продавцеві не пізніше, ніж за 20 календарних днів до початку місяця поставки.

Відповідно до п.11.2 сторони зобов'язують письмово повідомляти один одного про зміну своїх реквізитів. Дане письмове повідомлення є невід'ємною частиною договору.

За приписом п.4.9 договору №133/17000043 від 27.01.2017р. продавець поставляє товар відповідно до відвантажувальної інструкції покупця. Відправлення товару здійснюється продавцем з оформленням всіх необхідних документів.

Згідно наявного в матеріалах справи листа від 02.02.2017р. №73/8-198 відповідачем надано позивачу заявку на відвантаження у лютому 2017р. 15000 тон руди агломераційної Fe-60% з наступними умовами та реквізитами:

- станція призначення: м.Єнакієво Донецької залізниці;

- отримувач: ПАТ «Єнакієвський металургійний завод»;

- власник вантажу: ПАТ «Єнакієвський металургійний завод».

Як встановлено, за залізничною накладною №47264296 від 08.02.2017р. позивачем зі станції Рокувата згідно договору №133/17000043 від 27.01.2017р. відправлено товар - аглоруда (залізна руда агломераційна) Fe-60% на станцію призначення Єнакієво, маса вантажу 3758,00 т; одержувач - ПАТ «Єнакієвський металургійний завод».

Факт отримання відповідачем продукції заперечується у відзиві з посиланням на ті обставини, що представлена суду позивачем залізнична накладна не відповідає вимогам до первинних документів та не є належним доказом поставки товару, зокрема, оскільки відсутні відомості у графах 51, 52, 53 щодо прибуття вантажу на станцію та видачі вантажу одержувачу.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з огляду на наступне:

Відповідно до чинного законодавства права і обов'язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції оформлюються первинними документами відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

За змістом п.1.11 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Відповідно до п.5.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил. За наявності в договорі між залізницею і вантажоодержувачем положень про електронний обмін документами на вантаж, що прибув за електронною накладною (із накладенням ЕЦП), одержувачу надається накладна в електронному вигляді у порядку, визначеному договором. За відсутності таких положень у договорі одержувачу видається накладна у паперовому вигляді, роздрукована на підставі електронної накладної та засвідчена календарним штемпелем стації призначення.

Як встановлено, залізнична накладна №47264296 від 08.02.2017р., містить всі необхідні відомості щодо найменування товару, його кількості (по кожному вагону), відомості про станцію призначення, власника вантажу, календарний штемпель станції відправлення та скріплена ЕЦП відправника - ОСОБА_4.

Згідно з додатком 3 Правил оформлення перевізних документів, де роз'яснюються правила заповнення накладної, графи 51 «Календарний штемпель прибуття вантажу», 52 «Календарний штемпель видачі вантажу», заповнюються залізницею, а графа 53 «Підтвердження одержання вантажу вантаж одержав» безпосередньо одержувачем вантажу.

Таким чином, за висновками суду, позивач не є особою, відповідальною за внесення відомостей до граф 51, 52 та 53 залізничної накладної.

За змістом статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Як було встановлено вище, право власності на товар переходять від продавця покупцю з моменту передачі товару перевізникові (п.4.3). Датою поставки товару вважається дата штемпеля станції передачі вантажу перевізникові (п.4.6 договору). За умовами п.4.7 договору ризик якому може піддаватись товар переходять від продавця покупцю з моменту передачі товару перевізникові.

За умовою специфікації №2 сторонами погоджено поставку товару залізничним транспортом (п.4.2 договору), базис поставки FCA станція примикання продавця (ст.Рокувата, ст.Шмакове, ст.Вечірній Кут) відповідно до умов поставки Incoterms 2010.

Відвантажувальною інструкцією від 02.02.2017р. №73/8-198 змінено станцію призначення вантажу м.Єнакієво Донецької залізниці.

За змістом базисом поставки FCA згідно Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів в редакції 2010р., продавець зобов'язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем, у випадку ненадання своєчасних вказівок щодо такої особи покупцем, у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається виконаною, коли товар надано в розпорядження перевізника або іншої особи, названого покупцем (п. А4).

Таким чином, згідно з положень Інкотермс 2010 року, умови поставки товару відповідно до торгового терміну FCA визначають саме обов'язок покупця, в разі необхідності, надати постачальнику достатнє повідомлення, в якому зазначено час поставки товару, який має бути переданий ним уповноваженому покупцем перевізнику. Обов'язок продавця щодо направлення повідомлення покупцю зводиться лише до інформування останнього по факту поставки товару або у разі неприйняття перевізником поставки в узгоджений між сторонами термін.

Згідно з відомостями залізничної накладної №47264296 від 08.02.2017р., датою відправлення, тобто, передачі товару залізниці, є 08.02.2017р.

За таких обставин, враховуючи узгоджені сторонами умови поставки, наведені обставини дають підстави дійти висновку, про те, що в розумінні статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, представлена позивачем залізнична накладна №47264296 від 08.02.2017р. є належним, повним та допустимим доказом виконання позивачем свого зобов'язання з постачання товару відповідачу згідно специфікації №2 до договору.

При цьому, посилання відповідача на недоведеність факту поставки продукції через ненадання відповідачу документів зазначених в п.6.1 договору судом також не приймаються.

Так, згідно п.6.1 договору продавець протягом 7 банківських днів від дати поставки передає до початку приймання товару наступні документи:

- рахунок-фактуру на оплату поставленого товару, відомість із вказівкою номерів маршрутів, вагонів, залізничних накладних по вагонам, ваги вагонів, найменування товару, а також із вказівкою покупця, одержувача, номера договору- оригінал;

- сертифікат якості - оригінал;

- залізничні квитанції про найменування вантажу -копія. Продавець протягом 48 годин від дати поставки по факсу або електронній пошті направляє покупцеві інформацію про якісні характеристики поставленого товару.

Згідно з положеннями ст.666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідачем всупереч вимог ст.ст.13, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів на підтвердження наявності заперечень щодо відсутності документів, встановлення позивачу строку для передання документів, що стосуються товару, визначених умовами договору, доказів відмови від прийняття товару, відмови від договору, повернення позивачу товару.

Крім цього, позивач у своїй позовній заяві стверджує про ті обставини, що відповідачу з вантажем були направлені товаросупровідні документи, а саме сертифікат якості, а також рахунок №186/23 від 08.02.2017р. на оплату товару на загальну суму 5690709,34 грн. (з урахуванням поточного курсу долару станом на 08.02.2017р.).

На підтвердження вказаних обставин, до матеріалів справи позивачем додані роздруківки з електронної пошти позивача, «» про направлення 08.02.2017р. на електронну адресу відповідача «» сканкопій сертифікату якості, накладної із вказанням суми сплати -5690709,34 грн., а також відповідного рахунку на оплату. Відповідачем вказані обставини не спростовані.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належне виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем за договором №133/17000043 від 27.01.2017р. з передачі документів, що стосуються товару та, відповідно, належне постачання товару.

Суд приймає до уваги ті обставини, що за змістом пояснень відповідача, викладених у відзиві на позов, адміністративна будівля останнього з 15.03.2017р. захоплена невідомими особами, внаслідок чого на теперішній час відповідач лише має можливість виключно аналізувати докази, які надані позивачем.

Проте, за висновками суду, вказані обставини жодним чином не звільняють відповідача від обов'язку спростовувати наведені позивачем обставини та подані докази наданими зі свого боку доказами.

Так, згідно із ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази відповідно до ст.81 Господарського процесуального кодексу України вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Всупереч положень діючого Господарського процесуального кодексу України відповідачем за наявності заперечень проти наданих позивачем доказів відповідних доказів зі свого боку не представлено, клопотань щодо витребування судом необхідних доказів у вантажоперевізника, фіскальних органах тощо, до справи не надано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з п.3.1 договору №133/17000043 від 27.01.2017р. розрахунки за поставку товару здійснюються в національній валюті України. Датою оплати вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Порядок оплати вказується у специфікаціях до даного договору (п.3.5).

Відповідно до п.6 специфікації покупець здійснює попередню оплату в розмірі 100% вартості маршрутної партії товару не пізніше 2 календарних днів до за планової дати відвантаження відповідної партії товару. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі фактичного рахунку на протязі 7 банківських днів з моменту поставки.

Як було зазначено вище, датою поставки товару вважається дата штемпеля станції передачі вантажу перевізникові (п.4.6 договору).

Таким чином, з урахуваннями висновків суду, викладених вище, відповідач мав сплатити вартість поставленого позивачем товару в строк до 17.02.2017р.

В матеріалах справи містяться претензії позивача №53-02/903 від 04.04.2018р., №53-02/1710 від 19.06.2018р. з вимогами про сплату вартості вантажу за договором №133/17000043 від 27.01.2017р. та з посиланнями на вищевказаний рахунок №186/23 від 08.02.2017р. Вручення претензій уповноваженій особі відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями.

Будь-яких відповідей, зауважень та заперечень відповідача щодо викладених у претензіях обставин, до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 5690709,34 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред'явлено до стягнення три проценти річних за період з 18.02.2017р. по 30.09.2018р. в розмірі 275960,43 грн. та інфляцію в розмірі 999308,32 грн. за період з березня 2017р. по вересень 2018р.

За висновками суду, розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, з боку відповідача не спростовано.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, заперечення відповідача є не доведеними належними доказами, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 6965978,09 грн., у тому числі основного боргу в сумі 5690709,34 грн., інфляції в сумі 999308,32 грн. та трьох процентів річних в сумі 275960,43 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 46, 74, 76, 81, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізнорудний комбінат" до Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 6965978,09 грн., у тому числі основний борг в розмірі 5690709,34 грн., інфляція в сумі 999308,32 грн. та три проценти річних в сумі 275960,43 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Ілліча, 54, бл.4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізнорудний комбінат (50029, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул..Симбірцева, буд.1А, ) основний борг в розмірі 5690709,34 грн., інфляцію в сумі 999308,32 грн. та три проценти річних в сумі 275960,43 грн., всього заборгованість в сумі 6965978,09 грн., судовий збір в сумі 104489,67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.02.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 12.02.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина