ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1287/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид-Агро", 64811, Харківська область, Близнюківський район, с. Алісівка, вул. Центральна, 32, код 34174009

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 61022, м. Харків, Держпром, 1 під, 6 пов., код 39792822

про поновлення договорів оренди землі

за участю представників:

позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.12.16

відповідача ОСОБА_3, довіреність №32-20-0.14,1/62-19 від 03.01.19

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Краєвид-Агро" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.07.2018 вх. № 19550, просить суд визнати поновленими на тих самих умовах на наступні 7 років і 16 днів, терміном до 16 січня 2025 року договори оренди землі, а саме - договори б/н від 24 жовтня 2008 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0290; :01:000:0289; :01:000:0288; :01:000:0287; :01:000:0286 площа 31,0300 га; 55,1617 га; 65,4241 га; 31,0352 га; 20,1404 га відповідно.

Судові витрати в розмірі 1 762 грн. просить стягнути на його користь з Відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2018 справу було передано до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 09.07.2018 було зупинено провадження по справі № 922/1287/18 до розгляду Верховним судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 920/739/17.

12.11.2018 в Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднено постанову Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду по справі № 920/739/17.

Ухвалою суду від 15.11.2018 було поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 28.11.2018 було продовжено строк підготовчого провадження до 10.01.2019.

Позивачем надані по справі додаткові пояснення (вх. № 33344 від 28.11.2018).

В підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 28.11.2018 про відкладення підготовчого засідання на 06.12.2018 року.

Відповідачем надані заперечення (вх. № 34092 від 06.12.2018) на додаткові письмові пояснення позивача.

Позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. №34082 від 06.12.2018) про долучення до матеріалів справи копій податкової декларації та уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2018 рік.

Вказані документи були долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.12.2018 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 10.01.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2019 в судовому засіданні було оголошено перерву до 28.01.2019.

На судове засідання 28.01.2019 прибули представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві, просить суд її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, просить суд в його задоволенні відмовити.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів, надано достатньо часу для підготовки до судового засідання та розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.01.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2008 року між ТОВ «Краєвид Агро» (позивач по справі, орендар за договорами) та Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) були укладені наступні договори:

- Договір оренди землі від 24.10.2008 року на підставі якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 31,0300 га. кадастровий номер :01:000:0290;

- Договір оренди землі від 24.10.2008 року на підставі якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 55,1617 га. кадастровий номер :01:000:0289;

- Договір оренди землі від 24.10.2008 року на підставі якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 65,4241 га. кадастровий номер :01:000:0288;

- Договір оренди землі від 24.10.2008 року на підставі якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 31,0352 га. кадастровий номер :01:000:0287;

- Договір оренди землі від 24.10.2008 року на підставі якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 20,1404 га. кадастровий номер :01:000:0286;

Суд звертає увагу на те, що до 2013 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності надавалися в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (ст. 122 Земельного кодексу України в редакції до 2013 року), однак, Законом України від 06.09.2012 № 5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (який набрав чинності 01.01.2013 року) внесено зміни доЗемельного кодексу України відповідно до яких з 01.01.2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України). Таким чином, з 01.01.2013 року від імені та в інтересах держави України право власності земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності здійснював центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року за №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" останній постановив утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року за №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2 (п. 2). Установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (п. 3).

Згідно умов спірних договорів оренди землі від 24.10.2008 встановлено, що в оренду передані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель державного резервного фонду на території Іванівської сільської ради, а отже Головне управління Держгеокадастру у Харківській області у відповідності до приписів ст. 122 Земельного кодексу України є розпорядником таких земель.

Відповідно до п. 8 вказаних договорів оренди, їх було укладено до 01.01.2018 року включно. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити чи припинити дію договору.

Своєю чергою, Позивач вважаючи, що ним було здійснено усі дії, передбачені ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо належного виконання обов'язків орендаря за договорами, а також у встановлені строки повідомлено Орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, звернувся з позовними вимогами до суду про визнання поновленими договорів оренди землі від 24.10.2008р.

Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів, насамперед, Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України.

За змістом ст.ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

Сутність розглядуваного спору полягає у визнанні поновленим на тих самих умовах строку дії договорів оренди землі від 24.10.2008р., укладених між ТОВ "КРАЄВИД АГРО" та Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області на тих самих умовах строком на 7 років і 16 днів (з урахуванням вимог уточненої позовної заяви від 09.07.2018).

Суд зазначає, що обраний Позивачем спосіб судового захисту цілком відповідає змісту захищуваного права, визначеному характеру його ймовірного порушення та наслідкам, що настають у разі такого порушення (що відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного суду України від 21.05.2012р. у справі №6-20цс11).

Беручи до уваги правову природу укладеного договору оренди землі від 24.10.2008р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом, насамперед, з урахуванням положень Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Беручи до уваги встановлену ст. 204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, суд вважає його належною у розумінні ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін, у тому числі - і визначеного п. 8 такого договору переважного права Орендаря на його поновлення на новий строк.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Означене узгоджується з правовою позицією ОСОБА_4 Верховного Суду, викладеної останнім в постанові від 10.04.2018р. у справі №594/376/17-ц та, зокрема, у постанові від 13.04.2016р. у справі №6-2027цс15.

Суд зазначає, що сутність захищуваного заявленими позовними вимогами майнового інтересу Позивача полягає у продовженні орендних правовідносин відносно земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:0290; :01:000:0289; :01:000:0288; :01:000:0287; :01:000:0286 на тих саме умовах, визначених договорами оренди землі від 24.10.2008 р. та на той самий строк.

Означене право оренди співвідноситься зі складовими елементами права власності (володіння та користування) згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, й хоча захищуваний Позивачем інтерес у відношенні такого права оренди охоплюється гарантіями «мирного володіння» у розумінні ст. 1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., означені інтерес та право є похідними від права власності на відповідну земельну ділянку, суб'єктом здійснення якого від імені Держави виступає Відповідач.

Не дивлячись на те, що Відповідач є державним органом, в означених правовідносинах він виконує функцію власника майна в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VI від 06.09.2012р., наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №258 від 10.05.2012р., наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №40 від 25.01.2013р., наказу Держгеокадастру «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» №308 від 17.11.2016р. та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Таким чином, суд зазначає, що ст. 33 Закону України «Про оренду землі» містить дві самостійні підстави для поновлення договору оренди землі на новий строк - передбачені ч.ч.1-5 цієї статті та ч.6, які мають різні юридичні склади фактів, що (юридичні факти) складають предмет доказування.

Втім, загальною умовою для реалізації таких підстав (позов вмотивовано в контексті і однієї, і іншої без відповідної ідентифікації, на що суд звертає увагу) є відсутність до закінчення строку дії договору встановленого місячного строку (з моменту отримання листа-повідомлення з проектом додаткової угоди - для першої підстави (ч.ч. 1-5 ст. 33 цього Закону) та з моменту спливу строку договору оренди - для другої підстави (ч. 6 ст. 33 цього Закону) заперечень Орендодавця проти поновлення договору оренди.

Під час розгляду справи, судом встановлено наявність таких заперечень з боку відповідача в розглядуваному випадку на підставі наданих доказів, виражених в межах строку, які в даному випадку має правоприпиняюче значення.

Спірні договори зареєстровані у Барвінківському районному відділі реєстрації земель 15.12.2010 року за №01, №03, №04, №05, №02.

Відповідно до пункту 8 вказаних договорів, такі договори укладено до 01.01.2018 року включно. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.:

У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити чи припинити дію договору.

Так, 10.07.2017 до Головного управління надійшов лист - повідомлення ТОВ «Краєвид-Агро» за № 459 від 06.07.2017 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки» у відповідності до якого позивач зазначив, що договір оренди землі між ним та Барвінківською РДА за земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0290, :01:000:0289, :01:000:0288, :01:000:0287, :01:000:0286) закінчується 01.01.2018 та просив укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 24.10.2018 на новий строк.

З цього приводу, суд зауважує, що між позивачем та Барвінківською РДА було укладено не один договір на оренду декількох земельних ділянок, як зазначав позивач у своєму зверненні № 459 від 06.07.2017, а 5 окремих договорів щодо кожної земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаної заяви ТОВ «Краєвид-Агро» Головним управлінням надано лист від 04.08.2017 за №19-20-14-12353/0/19-17 із посиланням на вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та повідомлено позивача, що враховуючи можливість подальшої реалізації Головним управлінням права оренди на земельні ділянки загальною площею 202,7914 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Барвінківського району Харківської області на земельних торгах та з метою наповнення місцевих бюджетів, враховуючи вимоги підпункту 288.5.3 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області відмовлено у поновленні договорів оренди землі та запропоновано після закінчення строку дії таких договорів повернути земельні ділянки до земель запасу у десятиденний строк із дня закінчення строку дії вказаних договорів.

В подальшому до Головного управління 28.08.2017 надійшов лист-повідомлення ТОВ «Краєвид-Агро» № 555 від 22.08.2017, яким позивач повідомляв про намір скористатися переважним правом на укладання договорів оренди землі на новий строк та продовжити дію договорів від 24.10.2008 та укласти додаткові угоди до вказаних договорів оренди землі на новий строк. До вказаного листа - повідомлення позивачем було долучено проекти додаткових угод до договорів оренди від 24.10.2008 земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0290, :01:000:0289, :01:000:0288, :01:000:0287, :01:000:0286.

У відповідності до змісту додаткових угод, які долучені ТОВ «Краєвид-Агро» до вищевказаного листа-повідомлення, останній просив пункт 8 викласти в такій редакції «Договір оренди землі укладено строком на 20 (двадцять) років до 24 жовтня 2028 року включно», «пункт 9 викласти в такій редакції: Орендна плата вноситься Орендарем в грошовому виразі, що становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на поточний рік сплати орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації».

У відповіді на вищевказаний лист Головним управлінням проінформовано ТОВ «Краєвид-Агро» листом № 19-20-14-13750/0/19-17 від 14.09.2017 проте, що у попередній відповіді Головного управління від 04.08.2017 за №19-20-14-12353/0/19-17 останнім висловлені заперечення у поновленні договорів оренди землі на новий строк за кадастровими номерами :01:000:0290, :01:000:0289, :01:000:0288, :01:000:0287, :01:000:0286. При цьому обґрунтовано звернуто увагу на вимоги ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі» про те, що за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист - повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, відповідач в передбачений законом строк повідомив орендаря про наявність заперечень стосовно поновлення строку дії Договору.

Крім того, Головним управлінням на адресу ТОВ «Краєвид-Агро» надсилалися листи - повідомлення про відмову у поновленні договорів оренди землі від 01.11.2017 за № 32-20-14,3-15385/0/19-17, № 32-20-14,3-15389/0/19-17, № 32-20-14,3-15386/0/19-17, № 32-20-14,3-15387/0/19-17, № 32-20-14,3-15388/0/19-17 (вручені 04.11.2017) та від 29.12.2017 за № 32-20-14,3-17466/0/19-17, № 32-20-14,3-17465/0/19-17, № 32-20-14,3-17467/0/19-17, № 32-20-14,3-17468/0/19-17, від 03.01.2018 за № 32-20-14,3-92/0/19-18 (вручені 06.01.2018).

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з підпунктом 288.5.3 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Враховуючи можливість реалізації Головним управлінням права оренди на земельні ділянки загальною площею 202,7914 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Барвінківського району Харківської області на земельних торгах та з метою наповнення місцевого бюджету, Головним управлінням відмовлено Позивачу у поновленні Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області у поновленні договорів оренди землі та запропоновано після закінчення строку дії таких договорів повернути земельні ділянки до земель запасу у десятиденний строк із дня закінчення строку дії вказаних договорів.

Порядок продажу земельних ділянок або права на них на конкурентних засадах врегульований главою 21 Земельного кодексу України.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області відповідно до статті 122 Земельного кодексу України наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області, в тому числі і повноваженнями з відчуження прав на земельні ділянки на земельних торгах відповідно до глави 21 Земельного кодексу України.

З урахуванням викладеного, мотивована відмова Головного управління у поновленні договорів оренди землі з ТОВ «Краєвид-Агро» повністю відповідає вимогам статті 19 Конституції України, статті 33 Закону України «Про оренду землі», ст. ст 84, 116,122 Земельного кодексу України, главі 21 Земельного кодексу України, Податковому кодексу України, статті 319 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що сама по собі незгода орендаря з відмовою власника від продовження договору, є безпідставним втручанням в право власника на розпорядження своєю власністю, тим більше, що останній (орендар) не обмежений на загальних підставах приймати участь в земельних торгах у відношенні спірної ділянки.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-219цс (постанова від 25.02.2015), виходячи із приписів статей 319, 626 ЦК України, реалізація права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних у мов договору, передбаченихст. 15 Закону України «Про оренду землі», переважне право орендаря на укладання договору оренди землі припиняється.

Дія Договорів оренди землі від 24.10.2008 припинилась з 02.01.2018 року, у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Додаткові угоди до спірних договорів оренди землі про їх поновлення не були укладені сторонами, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі".

Крім того, частиною 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі"(в редакції на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки) визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, проте, як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку.

Беручи до уваги заперечення відповідача продовжувати строк дії Договору, про які було повідомлено позивача в передбачений законом строк, поновлення спірного договору оренди з підстав, передбачених і частинами 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" було неможливим.

В своїй відповіді на відзив на позовну заяву, позивач зазначив, що предметом позовних вимог є поновлення договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах з підстав передбачених ч. 6 ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Позивач зазначає, що після закінчення терміну дії договору оренди ТОВ «Краєвид Агро» продовжувало добросовісно користуватися переданими в оренду земельними ділянками та на даний час продовжує користування вищевказаною земельною ділянкою відповідно до умов укладеного договору оренди, сплачуючи відповідну орендну плату, та не погоджується з листам-повідомленнями Відповідача щодо неможливості поновлення договору оренди землі, та протягом місячного строку з дати закінчення договорів Відповідачем не направлялись листи повідомлення від орендодавця про заперечення у поновленні договорів оренди землі, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0290; :01:000:0289; :01:000:0288; :01:000:0286.

Листи-повідомлення, які були направлені відповідачем або під час дії договорів (зокрема від 29 грудня 2017 року) або після спливу місячного терміну після закінчення строку дії договорів, позивач не вважає листами-повідомленнями орендодавця про заперечення у поновленні договору в розумінні ч. 6 ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі» , оскільки дана норма передбачає направлення листа протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Протягом місячного строку з дати закінчення дії вказаних договорів жодних листів-повідомлень про заперечення щодо їх поновлення Відповідачем не направлялось.

Отже, на думку позивача, відповідно до ч. 6 ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі», вказані Договори оренди вважаються поновленими.

Суд не погоджується з такими доводами позивача виходячи з настуного.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В подальшому, після закінчення строків дії договорів оренди землі від 24.10.2018 06.03.2018 до Головного управління надійшли листи-повідомлення від ТОВ «Краєвид- Агро» №№531, 530, 529, 532, 533 від 03.03.2018, із клопотанням стосовно підписання додаткових угод до договорів оренди землі на новий строк в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

За результатами розгляду вказаних листів-повідомлень ТОВ «Краєвид-Агро» Головним управлінням надіслано лист - відповідь №юр-3216/0-2653/0/95-18 від 29.03.2018 яким повідомлялося про те, що Головним управлінням раніше вже направлялися листи - повідомлення від 29.12.2017 №32-20-14,3-17465/0/19-17, №32-20-14,3-17466/0/19-17, №32-20-14,3-17467/0/19-17, №32-20-14,3-17468/0/19-17 та від 03.01.2018 №32-20-14,3- 92/0/19-18 (які ТОВ «Краєвид-Агро» отримані 06.01.2018), згідно яких Головне управління відмовило у поновленні договорів оренди землі та запропонувало повернути земельні ділянки до земель запасу державної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2017 Головним управлінням на адресу ТОВ «Краєвид-Агро» надсилалися листи - повідомлення про відмову у поновленні договорів оренди землі від 01.11.2017 за № 32-20-14,3-15385/0/19-17, № 32-20-14,3-15389/0/19-17, № 32-20-14,3-15386/0/19-17, № 32-20-14,3-15387/0/19-17, № 32-20-14,3-15388/0/19-17 (вручені 04.11.2017) та від 29.12.2017 за № 32-20-14,3-17466/0/19-17, № 32-20-14,3-17465/0/19-17, № 32-20-14,3-17467/0/19-17, № 32-20-14,3-17468/0/19-17, від 03.01.2018 за № 32-20-14,3-92/0/19-18 (вручені 06.01.2018).

Вказаними листами відповідач повідомив позивача про відмову у поновлені спірних договорів.

Таким чином, суд критично ставиться до доводів позивача стосовно того, що відповідач упродовж одного місяця після закінчення строку договорів оренди землі (строк закінчився 01.01.2018) не повідомляв орендодавця (позивача) про заперечення у поновленні договору оренди землі у звязку із чим останній набув права на поновлення договорів оренди землі.

Ч. 6 ст. 33 означеного Закону передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, позивач був обізнаний про заперечення відповідача стосовно продовження строку дії Договору та про необхідність повернення земельної ділянки до земель запасу державної власності після закінчення строку дії Договору,

При цьому, слід зазначити, що ч. 6 ст. 33 означеного Закону не обмежує можливості власника повідомити орендаря про заперечення у поновленні договору оренди землі до закінчення строку договору, а зазначає гранічний термін, в який він може повідомити про свою незгоду.

За таких обставин, суд вважає, що направивши позивачу листи 01.11.2017, 29.12.2017 та 03.01.2018 відповідач в передбачений законом строк повідомив орендаря про наявність заперечень стосовно поновлення строку дії Договору.

Твердження позивача про необхідність направлення таких заперечень саме впродовж періоду з 01 січня 2018 року до 01 лютого 2018 року зі сторони відповідача щодо поновлення договору оренди є суб'єктивним трактуванням норми ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Окрім цього, суд зауважує, що звертаючись із листами - повідомленнями у березні 2018 року (після закінчення терміну дії договорів) позивач надав для підписання додаткові угоди, де було вказано, що «у звязку із поновленням договору оренди землі строк Договору, передбачений п. 8 Договору продовжено на наступні 10 (десять) років до 31 грудня 2027 року». Таким чином, ТОВ «Краєвид-Агро» звертався до Головного управління після закінчення строку дії договорів оренди землі з приводу укладання додаткових угод на умовах, що є відмінними від умов Договорів оренди землі від 24.10.2008.

У відповідності до додаткових пояснень позивач зазначає, що звертався до Головного управління із листом-повідомленням № 921 від 17.09.2018 про поновлення на тих самих умовах та на той самий строк - 7 років і 16 днів до 16 січня 2025 року вказаних у позовній заяві договорів оренди земельних ділянок і для підписання уточнених додаткових угод.

Проте, провадження у справі №922/1287/18 було відкрито ще 07.06.2018 року і лише після надання Відповідачем 26.06.2018 відзиву на позовну заяву (де зокрема було зазначено про невірне обчислення строку дії договорів) «ТОВ Краєвид - Агро» подано заяву про уточнення позовних вимог, яка надійшла до Головного управління 09.07.2018 в частині уточнення строку, на який просить поновити договор оренди землі.

У відповідності до пункту 8 вказаних у позовній заяві договорів оренди землі, такі договори укладено до 01.01.2018 року включно.

Таким чином, Позивач звертався до Головного управління про поновлення на тих самих умовах та на той самий строк - 7 років і 16 днів до 16 січня 2025 року вказаних у позовній заяві договорів оренди земельних ділянок і для підписання уточнених додаткових угод вже після порушення провадження по справі №922/1287/18 та зокрема після того, як Головним управлінням було повідомлено останнього про заперечення у поновленні договорів.

Сплату позивачем орендних платежів за користування земельною ділянкою після закінчення дії договорів оренди землі від 24.10.2008, також не можна розцінювати як згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди, оскільки орендар сплачував кошти за фактичне користування майном. Здійснення платежів не є безумовною підставою продовження договору, термін дії якого закінчився, за умови відсутності волевиявлення відповідача на продовження договору оренди земельної ділянки.

Крім того, в призначенні платежу згідно платіжних доручень, наданих позивачем, відсутнє посилання згідно якого договору оренди землі чи за яку саме земельну ділянку сплачено орендну плату. Отже дані платіжні документи не можуть бути належним та допустимим доказом виконання умов спірних договорів оренди землі від 24.10.2008 року.

Стосовно посилання Позивача у додаткових письмових поясненнях про те, що відповідач повинен приймати рішення лише у формі наказів, які повинні підписуватися начальником Головного управління слід зауважити наступне.

Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим Міністерством аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 у п. 8 передбачено, що Головне управління в межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Однак зі змісту цього ж Положення слідує, що оформлення рішень Головного управління не обмежується виключно наказами оскільки у тому ж п. 8 йдеться про скасування актів Головного управління.

Наведене також кореспондується із Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, яке затверджене Наказом Держгеокадастру № 308 від 17.11.2018.

Крім того, норми ст. 33 (ч. 6) Закону України "Про оренду землі" вказують про те, що про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі останній повідомляє орендатора саме у вигляді листа-повідомлення орендодавця

Окрім цього, у відповідності до наказу Держгеокадастру №846 від 29.12.2017 виконання обовязків начальника Головного управління було покладено на ОСОБА_5, а згідно із Розподілом обовязків між начальником, першим заступником начальника та заступником начальника - начальником Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління, затвердженого Наказом Головного управління №108 від 07.06.2017 передбачено, повноваження першого заступника начальника Головного управління, зокрема стосовно виконання обовязків начальника та / або заступників начальника у разі їх відсутності.

Зважаючи на викладене, усі листи, адресовані на адресу ТОВ «Краєвид - Агро» буди підписані уповноваженими посадовими особами Головного управління та прийняті у спосіб та в межах компетенції державного органу.

Таким чином, доводи позивача слід відхилити, як такі, що зводяться до намагання власного тлумачення ним законодавства, встановити інші обставини та здійснити переоцінку доказів, зокрема це стосується твердження про ненадання відповідачем заперечень про поновлення договору у місячний термін після закінчення дії договору саме у формі наказу.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи факт неправильних дій позивача та відсутність у даній справі підстав для задоволення позову, - судові витрати, згідно з нормою ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид-Агро" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид-Агро".

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид-Агро", 64811, Харківська область, Близнюківський район, с. Алісівка, вул. Центральна, 32, код 34174009.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, 61022, м. Харків, Держпром, 1 під, 6 пов., код 39792822.

Повне рішення складено 06.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_1