ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м.Дніпро Справа № 912/2391/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від арбітражного керуючого: Лисенко А.В., довіреність №б/н від 28.01.2019., представник;

від прокуратури: Дідікова А.О., посвідчення №033466 від 18.05.2015, прокурор відділу;

скаржник у судове засідання двічі не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Морарь Леоніда Васильовича

на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2018 року (суддя Коваленко Н.М.) у справі № 912/2391/16

про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН), 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне,

за заявою кредитора - фізичної особи-підприємця Мораря Леоніда Васильовича до боржника - ДП ДГ «Червоний Землероб»

про визнання грошових вимог на суму 1 229 369,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 21.05.2018 господарський суд розгляд заяви кредитора - ФОП Мораря Л.В. з грошовими вимогами до боржника на суму 1 229 369, 17 грн в попередньому засіданні суду призначив на 10.07.2018. В засіданні суду 10.07.2018 оголошено перерву до 11:00 - 09.08.2018.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 9 серпня 2018 року визнано грошові вимоги кредитора - фізичної особи - підприємця Мораря Леоніда Васильовича до боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН в сумі 658 580, 00 грн. та включено їх до реєстру вимог кредиторів до четвертої черги задоволення.

Витрати кредитора - фізичної особи - підприємця Мораря Леоніда Васильовича на оплату судового збору в сумі 2 756, 00 грн. віднесені до погашення в першу чергу.

Решту вимог кредитора - фізичної особи - підприємця Мораря Леоніда Васильовича до боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН - відхилено.

Не погодившись з ухвалою суду, кредитор у справі - фізична особа-підприємець Морарь Л.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати в частині відхилення вимог на суму 557 427,75 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог на цю суму.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, неправильно дослідив докази та оцінив їх.

Зокрема, апелянт вважає, що суд неправильно зазначив, що акт звіряння не є документом первинного обліку, оскільки в ньому боржником визнана сума знищеного комбайну та суд помилково зазначив, що умовами договору не було передбачено відповідальності сторін за відшкодування шкоди.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів факту передавання комбайну на зберігання відповідачу суперечать висновкам суду першої інстанції в частині визнаних грошових вимог на підставі рішення суду, оскільки стягнення на користь позивача відбулось за надання послуг з виконання робіт по збиранню врожаю, який був здійснений саме із застосуванням техніки позивача.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали суду в відповідній частині та визнання його вимог на суму заподіяних збитків.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 912/2391/16 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН), 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне, з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 для розгляду справи №912/2391/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач), суддів: Кузнецов В.О., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 року було прийнято до свого провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Морарь Л.В. на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2018року у справі № 912/2391/16.

Зобов'язано Господарський суд Кіровоградської області надати до Центрального апеляційного господарського суду справу №912/2391/16 із заявою фізичної особи - підприємця Морарь Леоніда Васильовича від 28.09.2016 про грошові вимоги до боржника в загальній сумі 1229369,17грн. та процесуальними документами, прийнятими за результатом розгляду цієї заяви.

21.12.2018 року з господарського суду Кіровоградської області надійшли матеріали оскарження ухвали від 09.08.2018року у справі № 912/2391/16.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у зв'язку із перебуванням судді Коваль Л.А. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №912/2391/16.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 912/2391/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач), суддів: Кузнецова В.О., Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018 справу до розгляду було призначенона 31.01.2019 на 10:30.

У зв'язку з неявкою учасників судового процесу розгляд справи ухвалою суду від 31.01.2019 було відкладено на 13.02.2019 на 10:00.

Скаржник, який належним чином був повідомлений про день і час проведення судових засідань, в судові засідання не з'являвся, про причини неявки не повідомив.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

В судовому засіданні 13.02.2019 оголошена вступна і резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2015 між кредитором та боржником укладено договір на виконання агротехнічних робіт № 13/07, згідно якого виконавець зобов'язався виконати роботи по збиранню врожаю зернових та інших сільськогосподарських культур - соняшника вартістю 600 грн. за 1 га. (надалі - "Договір 1").

05.09.2015 між Ротарь В.В. ( після зміни імені- Морарь Л.В.) та боржником укладено договір на виконання агротехнічних робіт № 1, згідно якого виконавець зобов'язався виконати роботи по збиранню врожаю зернових та інших сільськогосподарських культур вартістю 750 грн. за 1 га. (надалі - "Договір 2").

За змістом п. 1.1 Договору 1 та Договору 2 збирання врожаю здійснюється технікою виконавця.

Відповідно до п. 4.3 Договору 1 та Договору 2, замовник зобов'язаний забезпечувати охорону кожної одиниці техніки виконавця у весь період виконання робіт в тому числі перебування техніки виконавця в господарстві замовника.

На виконання умов Договору 1 та Договору 2, кредитор залучив комбайн зернозбиральний марки Джон Дір 9500, реєстраційний номер 231 01 ВА, 1996 р.в., заводський номер 666595, що належить йому на правах спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також: з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

20.09.2015, близько 01:30, внаслідок пожежі, зазначений транспортний засіб було пошкоджено.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Ухвалою від 13.09.2016 господарський суд порушив провадження у справі про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН. Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН. Ввів процедуру розпорядження майном боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН на строк 115 календарних днів. Призначив розпорядником майна боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН арбітражного керуючого Левченка В.М.

14.09.2016 (номер публікації: 35424, дата публікації на сайті ВГСУ: 14.09.2016 22:54) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН. Граничним строком на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника визначено: протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Звертаючись до господарського суду 29.09.2016 із заявою № б/н від 28.09.2016 року про грошові вимоги до боржника в загальній сумі 1 229 369, 17 грн., з яких 557 427, 75 грн, сума заподіяних збитків внаслідок пошкодження майна, належного кредитору під час виконання ним умов договору, укладеного з боржником, кредитор - ФОП Морарь Л.В. посилався на те, що на виконання умов Договору 1 та Договору 2, укладеного з боржником, кредитор залучив комбайн зернозбиральний марки Джон Дір 9500, реєстраційний номер 231 01 ВА, 1996 р.в., заводський номер 666595, що належить йому на правах спільної сумісної власності, який внаслідок пожежі, яка сталась 20.09.2015, близько 01:30, було пошкоджено.

У зв'язку з тим, що умовами договору, за яким на користь кредитора рішенням суду стягнута заборгованість з боржника, було передбачено обов'язок боржника зберігати техніку підрядника, то заподіяні внаслідок пошкодження комбайну збитки, підлягають включенню до грошових вимог, заявлених кредитором до боржника у межах справи про банкрутство.

Відмовляючи у визнанні грошових вимог Мораря Л.В. на суму заподіяних збитків у розмірі 557 427, 75 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги не мають належного документального підтвердження, позаяк до заяви кредитора не долучено жодного документу підтверджуючого факт передання пошкодженого комбайну на зберігання боржнику.

Суд зазначив, що договорами №1 від 05.09.2015 та №13/07 від 13.07.2015 не передбачено порядку відшкодування збитків, заподіяних замовником виконавцю в період дії зобов'язання. Кредитором ФОП Морарь Л.В. не надсилались жодної вимоги або претензії боржнику щодо відшкодування збитків завданих внаслідок виконання виконавцем зобов'язань передбачених договорами №1 від 05.09.2015 та №13/07 від 13.07.2015.

При цьому, акт звіряння розрахунків від 27.10.2015 між кредитором та боржником, не є документом первинного бухгалтерського обліку, який би підтвердив наявність відповідного грошового зобов'язання боржника перед кредитором.

При цьому, 5 000, 00 грн. вартості проведення оцінки є затратами кредитора, понесеними на визначення суми спричиненого збитку і не є грошовими вимогами до боржника, згідно з положеннями Закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що при визначенні розміру матеріальної шкоди позивач не підтвердив належними засобами доказування, на підставі яких в результаті дослідження конкретних пошкоджень, зі встановленням особи, яка їх завдала, часу завдання, характеру та ступеня останніх, можливо було б дійти висновку про фактичний розмір шкоди, завданої майну.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апелянтом оскаржується ухвала суду в частині невизнаних грошових вимог щодо стягнення збитків, колегія суддів саме в цій частині переглядає рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) - провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону передбачено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до частини 1, 6, 8 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Аналіз положень статті 23 Закону про банкрутство дозволяє зробити висновок про те, що законодавцем покладено обов'язок доказування обґрунтованості своїх вимог саме на кредитора, який їх заявляє до боржника.

Кредитор в своїй заяви посилався на умови договорів, якими передбачений обов'язок замовника ( боржника по справі), забезпечувати охорону кожної одиниці техніки виконавця ( кредитор по справі) у весь період виконання робіт в тому числі перебування техніки виконавця в господарстві замовника.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За вимогами ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкта права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також: неодержані нею доходи, якби управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У відповідності з вимогами п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до абз. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

20.09.2015, близько 01:30, внаслідок пожежі, транспортний засіб було пошкоджено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності №161 від 27.09.2015 вартість матеріального збитку з врахуванням зносу на запасні частини становить 557 427, 75 грн.

При цьому, колегія суддів зауважує, що кредитором надано суду лише 2 та 5 сторінка звіту, які не містять інформації щодо власника комбайну, причин пошкодження та так інше ( л.с. 13 матеріалів оскарження ухвали)

Разом з цим, зі змісту укладених договорів №1 від 05.09.2015 та №13/07 від 13.07.2015 не вбачається, що сторони погодили порядок виконання обов'язку з забезпечення охорони кожної одиниці техніки виконавця у весь період виконання робіт, в тому числі перебування техніки виконавця в господарстві замовника, не долучено кредитором жодного документу, підтверджуючого факт передання пошкодженого комбайну на зберігання боржнику, а також факту використання при виконанні умов договорів з обробітку землі, саме комбайну зернозбирального марки Джон Дір 9500, реєстраційний номер 231 01 ВА, 1996 р.в., заводський номер 666595, та документи, підтверджуючи право власності кредитора на цей комбайн.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Так, згідно зі статтею 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається , що комбайн зернозбиральний марки Джон Дір 9500, реєстраційний номер 231 01 ВА, 1996 р.в., заводський номер 666595 було пошкоджено внаслідок дій/бездіяльності боржника, та що між діями/бездіяльністю боржника та завданими Морарь Л.В. збитками наявний причинно-наслідковий зв'язок.

Не надано кредитором жодного доказу про те, внаслідок чого сталось пошкодження комбайну, в якому місті, з яких причин.

Частиною 1 статті 224 ГК України встановлено обов'язок учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною другою ст. 224 ГК України визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225, ч. 1 ст. 226 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Таким чином, при визначенні розміру матеріальної шкоди сторона має підтвердити його належними засобами доказування, на підставі яких в результаті дослідження конкретних пошкоджень, зі встановленням особи, яка їх завдала, часу завдання, характеру та ступеня останніх, можливо було б дійти висновку про фактичний розмір шкоди, завданої майну.

Заява кредитора посилань на такі докази не містить, а тому господарський суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відхилення грошових вимог Морарь Л.В. на суму заподіяних збитків у розмірі 557 427, 75 грн.

При цьому, доводи апелянта про те, що боржник фактично визнав суму заподіяних збитків, оскільки підписав акт звіряння взаємних розрахунків, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Зважаючи на наведені норми законодавства, акт звірки взаємних розрахунків не є допустимим та належним доказом, який підтверджує заборгованість ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН перед Морарь Л.В. і його вину у заподіянні збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу, а відтак і заявлені вимоги до боржника.

Доводи апелянта про те, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів факту передавання комбайну на зберігання відповідачу суперечать висновкам суду першої інстанції в частині визнаних грошових вимог на підставі рішення суду, оскільки стягнення на користь позивача відбулось за надання послуг з виконання робіт по збиранню врожаю, який був здійснений саме із застосуванням техніки позивача, є помилковими.

Так, з рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2016 у справі № 912/2058/16 вбачається, що стягнуто з боржника на користь кредитора 177 826,00 грн основної заборгованості, 14 057,20 грн інфляційного збільшення суми боргу, 2 967,00 грн 3% річних від простроченої суми боргу за надані послуги за Договором № 13/07 від 13.07.2015; 419 400 грн суми основної заборгованості, 27 270,68 грн інфляційного збільшення суми боргу, 8 100,74 грн 3% річних від простроченої суми боргу за надані послуги за Договором № 1 від 05.09.2015.

Разом з цим, як вже зазначала судова колегія, розмір заподіяних збитків підлягає доведенню позивачем, а тому за відсутністю жодного документу, підтверджуючого факт передання пошкодженого комбайну на зберігання боржнику, обставин пошкодження, належність комбайну кредитору, його використання при здійсненні підрядних робіт, недоведеністю складових збитків, відсутні підстави для включення недоведених вимог до складу грошових вимог кредитора.

При цьому, колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що 5 000, 00 грн. вартості проведення оцінки є затратами кредитора, понесеними на визначення суми спричиненого збитку і не є грошовими вимогами до боржника, згідно з положеннями Закону.

Інші доводи апелянта безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що господарський суд Кіровоградської області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до п.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 275-282, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Морарь Леоніда Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2018 року (суддя Коваленко Н.М.) у справі № 912/2391/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 14.02.2019

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя В.О.Кузнецов

Суддя І.О.Вечірко