ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. Справа№ 910/11924/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Душин А.В. ( довіреність б/н від 21.01.19)

від відповідача: Климась О.С. (довіреність №78/2018 від 29.12.18)

від третіх осіб: Ширай К.А. (ордер 028878 від 21.01.19)

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини"

на рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р.

у справі № 910/11924/17 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини"

до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго"

про визнання незаконним та скасування наказу в частині, що порушує право власності позивача, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач - приватне акціонерне товариство "Насіння Чернігівщини" звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" про визнання незаконним та скасування наказу в частині, що порушує право власності позивача.

07.09.2017 року у судовому засіданні, представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності (а.с.111-114 том 1)

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України було наділено правом здійснювати функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління, а тому мало право видавати наказ №532 від 26.07.2013 року. Позивачем не доведено належними та допустимим доказами те, що ТП-352 у 1976 році належала саме позивачу на праві колективної власності.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач - приватне акціонерне товариство "Насіння Чернігівщини" - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/11924/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції, не було взято до уваги те, що наказ є незаконним, оскільки не відповідає законодавству, що діяло на момент його видання, так як видано на підставі Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованого в складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого Наказом ФДМУ №2097 від 25.11.2003 р., а тому відповідач діяв з перевищенням наданих повноважень, з порушенням форми видачі наказу. Безпідставним є посилання суду на аудиторський висновок, оскільки він не відповідає законодавству.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні 22.01.2019 року представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи заперечили проти вимог апеляційної скарги, зазначили що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №532 від 26.07.2013 року "Про затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" затверджено перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" під час корпоратизації, станом на 01.07.1995 року.(а.с.11 т.1)

Згідно з додатком до наказу, відповідність якого підтверджено аудиторським висновком товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Аваль" від 26.04.2013 р., зокрема, до переліку майна, за рядком №5818 увійшла будівля ТП-РП ТП-352 у Чернігівській області Чернігівського району, за інв. №00104. (а.с.12-14 т.1)

Позивач звернувся з позовними вимогами про визнання незаконним та скасуваня наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №532 від 26.07.2013 року в частині віднесення до об'єктів, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго", ТП-352 (№5818 у переліку майна), на підставі того, що зазначений наказ є незаконним, оскільки не відповідає законодавству, що діяло на момент його видання, так як видано на підставі Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованого в складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого Наказом ФДМУ №2097 від 25.11.2003 р. При цьому, самим Положеннням про впорядкування не було передбачено виданння наказів про затвердження переліків майна, а сам перелік за встановленою формою повинен бути підписаний засновником товариства, тобто в данному випадку відповідачем. Вважає, що оспорюваний наказ відповідач видав із перевищенням наданих йому законодавством повноважень та затвердив ним перелік порушенняи форми, встановленої Положенням про впорядкування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України було наділене правом здійснювати функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління, а тому останнє мало право видавати наказ № 532 від 26.07.2013 року «Про затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Чернігівобленерго». Також, зазначив, що підготовка підтвердження права власності була здійснена на підставі аудиторського висновку (звіту незалежного аудитора) щодо підтвердження переліків майна, яке увійшло до статутного фонду ДАЕК «Чернігівобленерго» під час корпоратизації. Окрім того, вказав, що позивачем належними, допустими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76,77, 78, 79, 91 ГПК України недоведено належності на праві власності спірної ТП -352

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №532 від 26.07.2013 року "Про затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" затверджено перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" під час корпоратизації, станом на 01.07.1995 року, згідно з додатком до наказу, відповідність якого підтверджено аудиторським висновком Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Аваль" від 26.04.2013 р. Зокрема, до переліку майна, за рядком №5818 увійшла будівля ТП-РП ТП-352 у Чернігівській області Чернігівського району, за інв. №00104. (т.1 а.с.11-14)

Зазначений наказ №532 від 26.07.2013 року було видано відповідно до наказу Фонду державного майна України від 25.11.2003 року №2097 "Про затвердження Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2003 р. №1201/8522.

Не погодившись з прийняттям вищевказаного наказу, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 532 від 26.07.2013 року в частині віднесення до об'єктів, що увійшли до статутного фонду ВАТ ЕК «Чернігіволбенерго» ТП 352 (№ 5818 у переліку майна, затвердженого наказом).

При цьому в якості підстав звернення з позовними вимогами зазначив на те, що:

- спірний наказ не відповідає законодавству, що діяло на момент його видання, а саме при виданні спірного наказу відповідач посилається на положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованого в складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом ФДМУ № 2097 від 25.11.2003 року. Проте, самим положенням про впорядкування не було передбачено видання наказів про затвердження переліків майна, а сам перелік за встановленою формою повинен був бути підписаний засновником товариства, тобто в даному випадку відповідачем. Окрім того, наказ Міністерства юстиції України, яким було затверджено Тимчасове положення, втратив чинність на підставі наказу № 1844/5 від 14 грудня 2012 року;

- спірний наказ у частині віднесення ТП -352 до майна, що увійшло до статутного фонду третьої особи (ПАТ «Чернігівобленерго»), не відповідає фактичним обставинам, а саме місцезнаходження об'єкту зазначено Чернігівський район, в той час як даний об'єкт знаходиться за адресою м. Чернігів , вул. Володимира Дрозда, 3 ( колишня вул. Любченка) на території позивача. Також, посилається на те, що відповідач, видаючи спірний наказ, порушив право власності ПАТ «Насіння Чернігівщини».

Також зазначає, що спірний наказ є розпорядчим документом ПАТ «Чернігівобленерго», не публікувався, вперше про його існування стало відомо наприкінці 2015 року, при розгляді справи № 927/1410/15.

Проте колегія суддів вважає вищевказані доводи позивача помилковими зважаючи на наступне.

Як зазначалось раніше, в преамбулі оскаржуваного наказу № 532 від 26.07.2013 року зазначено, що його видано відповідно до наказу Фонду державного майна України від 25.11.2003 року № 2097 «Про затвердження Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2003 року № 1201/8522.

Однак суд першої інстанції вірно зазначив на те, що зазначене положення втратило чинність на підставі наказу Фонду державного майна України №17 від 12.01.2017 року «Про затвердження Порядку підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації» (а.с.110 т.1).

Отже, зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент видачі наказу Міністерством енергетики та вугільної промисловості України №532 від 26.07.2013 року "Про затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затверджене наказом Фонду державного майна України від 25 листопада 2003 р. №2097, було чинне.

При цьому, пунктом 1.1 Положення визначено, що воно регламентує організацію робіт з упорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 12 Закону України "Про господарські товариства" та Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Указу Президента України від 15.06.93 N 210/93 "Про корпоратизацію підприємств" та враховуючи Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року N 6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за N 66/7387).

Колегія суддів зазначає, що посилання у п.1.1 Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства про врахування Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, який втратив чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 грудня 2012 року N 1844/5, не передбачає автоматичної втрати чинності й Положенням про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства.

За змістом п.п. 1.2-1.4 вищевказаного Положення визначено послідовність дій державних органів приватизації та органів, уповноважених управляти державним майном (уповноважені особи), під час передачі об'єктів нерухомого майна до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), реорганізації; приватизації цілісних майнових комплексів шляхом викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом, здачі в оренду з викупом та передачі засновниками холдингових, державних акціонерних компаній (далі - компанії). У разі офіційного звернення засновника акціонерного товариства, іншого господарського товариства або в разі, якщо засновника ліквідовано і правонаступник відсутній, державний орган приватизації здійснює роботи з упорядкування передачі об'єктів нерухомого майна. Підлягають підтвердженню права власності тільки на об'єкти нерухомого майна під час приватизації або створення господарських товариств, будівництво яких (на дату оцінки) було закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку і перебувають на балансі товариства.

Також, відповідно до пунктів 2.1- 2.3 зазначеного Положення вказано, що при створенні відкритого акціонерного товариства (при перетворенні підприємства у відкрите акціонерне товариство) у процесі приватизації (корпоратизації) передача об'єктів нерухомого майна проводиться на підставі наказів засновників відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) з актом приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства, який готується за окремою формою, що наведена в додатку 1. У разі перетворення у відкрите акціонерне товариство підприємства із змішаною формою власності нерухоме майно передається актом приймання-передавання нерухомого майна за формою, що наведена в додатку 2. На письмовий запит відкритого акціонерного товариства або осіб, які відповідно до законодавства України є правонаступниками відкритих акціонерних товариств, арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі порушення справи про банкрутство підприємства, засновник відкритого акціонерного товариства готує перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства за формою, що наведена в додатку 3. Підтвердження права власності на нерухоме майно проводиться на підставі таких документів:

дані інвентаризаційних описів основних фондів, складені на дату оцінки об'єкта;

копія державного акта про право власності на землю або на право постійного користування земельною ділянкою;

акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу або акт оцінки вартості майна;

акти державних комісій про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (у разі наявності);

перелік нерухомого майна, що є власністю орендаря (для орендних підприємств за станом на дату оцінки), із зазначенням вартості, інвентарного номера та місцезнаходження;

завірені копії установчих документів, які підтверджують правонаступництво приватизованого акціонерного товариства;

аудиторський висновок (у разі відсутності документів, що стосуються бухгалтерського обліку);

затверджений план приватизації (план розміщення акцій) або нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта приватизації.

Пунктами 5.1 та 5.2 Положення визначено, що державний орган приватизації готує підтвердження права власності на окремі будівлі, споруди та нежитлові приміщення, які передані до статутного фонду господарського товариства або у власність покупцю на письмовий запит заявника. У разі відсутності документів, що стосуються бухгалтерського обліку, заявник для підготовки відповідних документів залучає особу, яка має ліцензію на заняття аудиторської діяльності або сертифікат суб'єкта оціночної діяльності.

На виконання відповідачем вимог п.5.2 Положення щодо підтвердження права власності на нерухоме майно, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Чернігівобленерго» було залучено особу, яка має ліцензію на заняття аудиторською діяльністю, а саме товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Аваль" (свідоцтво про внесення до Реєстру суб'єктів, які можуть здійснювати аудиторську діяльність №3167 від 28.03.2003 р., сертифікат аудитора №005557 від 30.10.2003 р.), яке склало аудиторський висновок (звіт незалежного аудитора) щодо підтвердження переліків майна, яке увійшло до статутного фонду ДАЕК "Чернігівобленерго" під час корпоратизації. (т.1 а.с.121-122)

Отже, підготовка підтвердження права власності була здійснена відповідно до вимог п.5.2 Положення на підставі аудиторського висновку (звіту незалежного аудитора), щодо підтвердження переліків майна, яке увійшло до статутного фонду ДАЕК "Чернігівобленерго" під час корпоратизації, складеного товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Аваль", за відсутності документів, що стосуються бухгалтерського обліку.

Окрім того, наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №532 від 26.07.2013 року був прийнятий за зверненням третьої особи - публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" від 01.06.2013 року №31/2521, до якого були долучені передбачені діючим на той час законодавством документи, а саме: копія акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ДЕП "Чернігівобленерго", завірені копії установчих документів, аудиторський висновок, перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго", копія плану розміщення акцій Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго", затверджений наказом ФДМУ від 04.11.1997 р. №25-ПРА. (а.с.132-151 т.1)

Таким чином, при наявності вказаних документів у відповідача- Міністерства енергетики та вугільної промисловості, що є засновником ПАТ «Чернігівобленерго» були відсутні підстави щодо відмови затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду третьої особи («Чернігівобленерго») під час корпоратизації станом на 01.07.1995 року.

Окрім того, спірний наказ, виданий відповідачем на підставі наявних у нього повноважень, а саме пунктом 4 підпунктами 40-43,48 вищевказаного Положення визначено, що Міненерговугілля України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, веде облік об'єктів державної власності, що перебувають в управлінні Міненерговугілля України, здійснює контроль за їх ефективним використанням та збереженням; здійснює управління корпоративними правами держави у межах компетенції та порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; приймає рішення про подальше використання державного майна, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі корпоратизації; приймає у випадках, передбачених законодавством, рішення про передачу об'єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об'єктами державної власності, передачу об'єктів державної власності від одного підприємства іншому; здійснює в межах повноважень інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Згідно пункту 8 вищевказаного Положення передбачено, що Міненерговугілля України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. Накази Міненерговугілля України, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Нормативно-правові акти Міненерговугілля України підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку. Накази Міненерговугілля України, видані в межах його повноважень, є обов'язковими до виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами та місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України було наділено правом здійснювати функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління, а тому мало право видавати наказ №532 від 26.07.2013 року "Про затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго". Відтак доводи апеляційної скарги про те, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України діяло з перевищенням наданих повноважень, з порушенням форми видачі наказу, спростовуються вищевикладеним.

Щодо доводів апелянта про належність приватному акціонерному товариству "Насіння Чернігівщини" на праві власності трансформаторної підстанції - 352 й незаконності передачі вказаного майна публічному акціонерному товариству "Чернігівобленерго» колегія суддів зазначає на наступне.

До матеріалів справи позивачем в підтвердження належності приватному акціонерному товариству "Насіння Чернігівщини" на праві власності трансформаторної підстанції - 352 було подано наступні документи, а саме:

- свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомості за адресою: м. Чернігів, вул. Любченка, 3, яке складається, зокрема, з щитової В-1 пл.50,8 кв.м., видане на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради №37 від 19.02.2001 р.; (а.с.26 т.1)

- договір оренди земельної ділянки №934 від 02.04.2014 р., укладений з Чернігівською міською радою, предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер :01:055:0041 в м. Чернігові по вул. Любченка, 3 для обслуговування об'єктів і споруд промислового призначення; (а.с.28 т.1)

- Акт прийому - передачі земельної ділянки, переданої в довгострокову оренду від 02.04.2014 р.; (а.с.32 т.1)

- Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.04.2014 р.; (а.с.33 т.1)

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №12420572 від 14.04.2014 р.; (а.с.34 т.1)

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. (а.с.35 т.1).

Окрім того, позивач посилався на рішення господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017 року у справі №927/1046/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" до публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про зміну додатку №2 до договору про постачання електричної енергії № 195 від 07.11.2007 року та зміну (збільшення) величини приєднаної потужності до 500 Квт., яким у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року.

При цьому, за твердженнями позивача у вищевказаному рішенні зазначено, що судом оглянуто нежитлову будівлю В-1, за адресою м.Чернігів, вул. Володимира Дрозда, 3 (стара назва - вул. Любченка) ("Щитова"), загальною площею 42,3 кв.м., яка складається з чотирьох приміщень, де знаходиться комплектна трансформаторна підстанція ТП - 352 та встановлено, що в 1-му приміщенні знаходиться трансформатор із заводським номером №11903 з потужністю 250 кВт., 2-е приміщення де знаходиться трансформатор №5955 з потужністю 250 кВт., 3-є та 4-е приміщення, де знаходиться обладнання в металевих шафах та металевих коробах для перетворення і розподілу електричної енергії, що є частиною трансформаторної підстанції.

Колегія суддів зазначає, що у вказаному рішенні господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017 року по справі №927/1046/17, залишеному без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року, не встановлено факту набуття позивачем права власності на спірне майно. Більше того, у постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що встановлення факту перебування у власності позивача трансформаторної підстанції - 352 не є предметом розгляду даної справи, оскільки обставини, на які позивач посилається, як на підставу зміни умов договору існували і під час укладення договору, і в момент підписання додаткових угод до договору, а отже виключають можливість внести зміни до договору у судовому порядку.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомості за адресою: м. Чернігів, вул. Любченка, 3, видане на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради №37 від 19.02.2001 р.; Закритому акціонерному товариству "Насіння Чернігівщини" (правонаступник позивач приватне акціонерне товариство "Насіння Чернігівщини" т.1 а.с.54-57) належить об'єкт нерухомості, який складається, зокрема, з щитової В-1 пл.50,8 кв.м. (а.с.26 т.1). В подальшому вулицю Любченка перейменовано на вулицю Володимира Дроздова, згідно з розпорядженням Чернігівської міської ради №46-р від 12.02.2016 року "Про перейменування вулиць та провулків міста" (інформація є загальнодоступною та не потребує доказування.).

За спірним наказом відповідача "Про затвердження переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" №532 від 26.07.2013 року, до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" під час корпоратизації, станом на 01.07.1995 року, згідно з додатком до наказу, увійшла, зокрема, будівля ТП-РП ТП-352 у Чернігівській області Чернігівського району, за інв. №00104.

Отже , виходячи з відомостей викладених у свідоцтві про право власності на об'єкти нерухомості (а.с. 26 том 1), наданого в якості доказу позивачем, неможливо достовірно встановити, що майно у відношенні якого позивач просить визнати незаконим та скасувати Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 532 від 26.07.2013 року в частині віднесення до об'єктів, що увійшли до статутного фонду ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» - ТП 352 (№ 5818 у переліку майна, затвердженого наказом) є одним і тим же майном.

Окрім того, з пояснень третьої особи, вбачається, що будівля та обладнання ТП-352 обліковується в бухгалтерському обліку ПАТ "Чернігівобленерго", а саме будівля ТП-352, інв.. №00104, дата вводу 01.01.1976 р.; обладнання ТП-352, інв.. №16239, дата вводу 01.01.1976 р. Трансформаторна підстанція №352 увійшла до статутного фонду ПАТ "Чернігівобленерго" при корпоратизації, а на вартість вказаної ТП-352 були розміщені акції ПАТ "Чернігівобленерго", що підтверджується:

- Актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженим заст. Міністра енергетики та електрифікації України 21.07.1995 р., зміни до Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затверджені заступником Міністра енергетики та електрифікації України 15.01.1997 р. (т.1 а.с.133-137),

- наказом Фонду державного майна №25-ПРА від 04.11.1997 р. про затвердження плану розміщення акцій ДАЕК "Чернігівобленерго" (а.с.146-151),

- Державним актом на право користування землею від 22.12.1997 року в межах згідно з планом землекористування по пр. Жовтн.революції, 6, 0,014 га (т.1 а.с.153-158),

- Актом від 20.06.1976 року про передачу на баланс підприємства Чернігівських електромереж трансформаторного пункту №352. (т.1 а.с.27).

За вкладених обставин колегія суддів вважає, що відповідач мав передбачені законом підстави для включення будівлі ТП-РП ТП-352 у Чернігівській області Чернігівського району, за інв. №00104 до Переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго", затвердженого спірним наказом.

Щодо доводів позивача про порушення його прав на майно прийняттям оскаржуваного наказу, колегія суддів виходить з того, що встановлення обставин добросовісності набуття права на майно, правомірності вибуття з володіння іншої особи, тотожності спірних об'єктів, належності спірного об'єкту певній особі на теперішній час, тощо не є предметом спору та дослідження у даній справі. За наявності спору про право власності на майно такий спір вирішується з застосуванням інших передбачених законом способів захисту порушеного права, зокрема шляхом подання позову про визнання права власності, а його учасниками мають бути особи, які оспорюють таке право.

Такий всиновок не суперечить судовим рішенням про відмову у позові у справі №927/1440/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" про усунення перешкод в користуванні трансформаторною підстанцією №352, розташованою на вул. Любченка, в м. Чернігові, на яке вказує позивач з посиланням на зазначені в них обставини про недовеність ПАТ "Чернігівобленерго" належності йому на праві власності трансформаторної підстанції.

У постанові від 09.06.2016 року Вищий господарський суд України у справі № 927/1440/15 , залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій цій справі, зазначив, що між сторонами у справі існує спір з приводу права власності на спірне нерухоме майно, тобто спір про право. У розумінні приписів статті 391 Цивільного кодексу України, котра визначена підставою позову, особливістю негаторного позову (усунення перешкод у користуванні майном) є відсутність спорів з приводу належності позивачеві майна на праві власності чи іншому титулі. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов'язані з позбавленням володіння майном. В разі ж порушення прав власника щодо його правомочності з володіння належним йому майном цивільне законодавство передбачає інші способи його захисту, зокрема, шляхом вчинення віндикаційного позову; визнання права власності.

(Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22 травня 2005 року N 3262-IV та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень" від 25 травня 2006 року N 740 всі судові рішення, які прийняті за результатами розгляду справ розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Пунктами 20, 23 Порядку ведення державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 р. N 740, передбачено загальний доступ фізичних та юридичних осіб до судових рішень, внесених до Реєстру. Доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.)

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо скасування спірного наказу.

Щодо клопотання представника відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції про застосування строків позовної давності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог по суті в зв'язку з недоведеністю позовних вимог, строк позовної давності застосуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав., колегія суддів погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року у справі № 910/11924/17, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" на рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/11924/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/11924/17 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на позивача (апелянта).

Матеріали справи № 910/11924/17 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 08.02.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко