ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.02.2019 Справа № 917/108/19

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерцемент" вул. Зінківська, 19, офіс 410, м. Полтава, Полтавська область,36009

до відповідача Фізичної особи-підприємця Міщенко Євгенія Олексійовича АДРЕСА_1

про стягнення 40 435,51 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерцемент" до відповідача Фізичної особи-підприємця Міщенко Євгенія Олексійовича про стягнення 40 435,51 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 23.01.2019 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерцемент" до відповідача Фізичної особи-підприємця Міщенко Євгенія Олексійовича про стягнення 40 435,51 грн. заборгованості залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 23.01.2019 року про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно було зазначити про наявність у нього чи інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та надати суду: належним чином засвідчені копії виписки про державну реєстрацію ТОВ "Інтерцемент", витягу ПДВ ТОВ "Інтерцемент", наказу про призначення директора, виписка з ЄДР, витягу з реєстру платників податку, дилерського договору №ДД-02/10/18-2 від 02.09.2017 року, видаткової накладної№305 від 18.09.2018 року, ТТН від 18.09.2018 року, прибуткового касового ордеру №25 та №29, претензії, рекомендованого повідомлення, конверту; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; докази направлення копії позовної заяви з додатками на відповідача (поштовий опис вкладення до цінного листа, поштову квитанцію); доплатити судовий збір в сумі 159,00 грн. і надати суду докази сплати судового збору.

05.02.2019 року від позивача до суду на виконання вимог ухвали від 23.01.2019 року про залишення позовної заяви без руху надійшла заява про усунення недоліків, до якої позивачем додано квитанцію про сплату судового збору, копію виписки про державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерцемент", копію витягу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерцемент", копію наказу про призначення директора, копію виписки ФОП, копію витягу ФОП, копію дилерського договору, копію видаткової накладеної №305, копію ТТН, копію відомостей про вантаж, копію прибуткового касового ордеру, копію претензії з конвертом, оригінал опису вкладення та квитанції про направлення документів відповідачу.

При дослідженні даної заяви з додатками судом встановлено, що в якості доказу доплати судового збору по даній позовній заяві позивачем надано роздрукований на чернетці шаблон квитанції без номеру, дати та відмітки банку про сплату 159,00 грн. судового збору із призначенням платежу "за позовом ТОВ "Інтерцемент" Господарський суд Полтавської області". Також у квитанції сума 159 грн. вказана невідомою особою від руки. Крім того, заявником подано квитанцію "Укрпошти" від 02.02.2019 року на суму 159,00 грн. судового збору за позовом ТОВ "Інтерцемент" Господарський суд Полтавської області, які не можуть бути прийняті судом як належні докази сплати судового збору з огляду на наступне.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу (п. 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Як вбачається із квитанції "Укрпошти" від 02.02.2019 року одержувачем коштів вказано ТОВ "Інтерцемент" та зроблено закреслення синьою ручкою і від руки одержувачем вказано УКУ м. Полтава. Крім того, платником по даній квитанції вказано Оберемчука О.В., тоді я к позивачем по справі є ТОВ "Інтерцемент".

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року у справі № 2-5429/10.

Надані позивачем до заяви квитанція без номеру, дати та відмітки банку про сплату 159,00 грн. судового збору та квитанція "Укрпошти" від 02.02.2019 року про сплату 159,00 грн. судового збору не відповідають наведеному вище та не оформлені у відповідності до вимог 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені ГПК України.

За даними Управління Державної казначейської служби України зарахування судового збору в сумі 159,00 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України також не підтвердилось.

Таким чином, подана представником відповідача заява про усунення недоліків без підтвердження сплати судового збору в сумі 159,00 грн. не свідчить про виконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.01.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст.174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній як додатки, заява про усунення недоліків та документи, зазначені в ній як додатки.

Ухвала підписана 11.02.2019 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тимощенко