УХВАЛА

м. Київ

06.02.2019Справа № 910/1051/19

Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши позовну заяву Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної Ради України"

до акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про стягнення 54 186,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява з доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Правовий аналіз наведеного положення свідчить про те, що позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог за умови, якщо такі вимоги є взаємопов'язаними між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджуються ці вимоги, а також є основними та похідними позовними вимогами.

Підстава виникнення - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднувати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 грудня 2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір Еквайрингу №09/05-04-02/163 за яким позивач брав на себе зобов'язання приймати в оплату товарів, робіт чи послуг банківські платіжні карти (далі БПК) які використовуються для ініціювання переказу грошей з рахунку платника (або відповідного рахунку банку) з метою оплати товарів, робіт чи послуг. 01.12.2015р. між позивачем та компанією нерезидентом «Booking.com b.v.» укладено договір про надання послуг онлайн-бронювання готельних номерів третіми особами (далі-«гості») з представленням готельного об'єкту позивача на своєму сайті/додатках (далі - платформі). В відповідності до договору позивач зобов'язувався прийняти та надати розміщення осіб згідно бронювань, здійснених на платформі компанії «Booking.com b.v.». Позивач зазначає, що 28.12.2017р. з платформи Booking.com позивачем отримано бронювання номеру в готелі на суму 19 319,28 грн гр.ОСОБА_2; 22.01.2018р. позивачем отримано бронювання номеру в готелі на суму 34 867,32 грн гр.Р.Резнік; 11.02.18р. позивачем отримано бронювання номеру в готелі на суму 13 238,00 грн гр.Естабрак Есат та 13.02.2018р. позивачем отримано бронювання номеру в готелі на суму 14 094,39 грн гр.Естабрак Есат; 17.02.18р. та 10.03.2018р. позивачем отримано бронювання номеру в готелі на суму 22 699,60 грн та на суму 2269,96 грн гр.Естабрак Есат; 24.04.2018р. позивачем отримано бронювання номеру в готелі на суму 13 971,50 грн гр.ОСОБА_4. Позивач зазначає, що відповідними листами відповідач повідомив позивача, що з його рахунку банком-емітентом платіжних карток вищезазначених осіб було списано суми зворотних платежів з посиланням на те, що держатель картки не здійснював даної трансакції. За таких підстав, відповідачем здійснено утримання коштів з рахунку позивача. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, в зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача 54 186,42 грн - різницю між перерахованою вартості готельних номерів та сумою 66 273,45 грн на яку відповідачем виставлено вимоги на зворотне стягнення, а також просить суд визнати незаконними доручення на зворотне стягнення відповідачем суми в розмірі 66 273,45 грн.

За змістом ст.173 ГПК України об'єднанню в позовній заяві підлягають кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, а також основні та похідні вимоги.

Разом з тим, як вбачається з поданої позивачем позовної заяви та доданих до неї доказів, заявлені позивачем позовні вимоги виникли по п'ятьом різним випадкам, пов'язаним із бронюванням готельних номерів різними особами, в різний період часу та на різну суму. Вимоги підтверджуються різними доказами, зокрема різними повідомленнями про бронювання готельних номерів, які здійснені різними особами, в різний період часу; різними банківськими виписками та платіжними дорученнями, згідно яких оплата здійснювалась з різних платіжних карток різними особами.

Отже, заявлені позовні вимоги підтверджуються різними доказами, які не поєднані між собою. Таким чином, позивачем не дотримано вимог ст. 173 ГПК України в частині об'єднання кількох позовних вимог, пов'язаних між собою поданими доказами.

Підстави виникнення позову є різними, а саме наявність різних випадків здійснення бронювання готельних номерів, по яким в подальшому відповідачем повідомлено позивача про здійснення зворотного списання коштів з тих чи інших підстав, неприбуття клієнта, повідомлення про шахрайську операцію, скаргу клієнта на те, що йому не була надана послуга з вини готелю, тощо.

Відтак, заявлені позивачем вимоги не поєднані між собою підставами виникнення, а відтак не можуть бути об'єднані в одній позовній заяві.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не пов'язані ані підставами виникнення, ані поданими доказами, не співвідносяться одна з одною як основна та похідна.

Сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог.

Звернути увагу позивача, що відповідно до ч.8 ст.174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.2 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржено у встановленому ст.256 ГПК України порядку.

Суддя Шкурдова Л.М.