ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3204/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського представництва генерального замовника - Державного космічного агентства України, м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Харківський завод транспортного устаткування", м. Харків
про розірвання договору та стягнення 32127,62 грн.
за участю представників:

позивача - Аверін О.Б., Бурдін Ю.С.

відповідача - не з'явився

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Харківське представництво генерального замовника - Державного космічного агентства України (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування", в якій позивач просить розірвати договір №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013 про надання послуг, укладений між Державним підприємством "Харківський завод транспортного устаткування" та Сертифікаційним центром ракетно - космічної техніки Харківського представництва генерального замовника Державного космічного агентства України (філія №3). Також, позивач просить визначити у судовому рішенні наслідки розірвання договору, виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат понесених ними у зв'язку з виконанням договору про надання послуг, а саме стягнути з відповідача понесені позивачем витрати у зв'язку із виконанням договору у розмірі 32127,62 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідно до договору №5/33-16 про відступлення права вимоги від 15.02.2016, що укладений між Державним підприємством "Харківський завод транспортного устаткування", Сертифікаційним центром ракетно - космічної техніки Харківського представництва генерального замовника Державного космічного агентства України (філія №3) та Приватним акціонерним товариством "Харківський завод транспортного устаткування" до останнього перейшло право вимоги за договором №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013 про надання послуг. Позивач зазначає про зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору про надання послуг, тому позивач просить договір розірвати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2018 (суддя Светлічний Ю.В.) було задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/3204/18. Призначено розгляд справи в судовому засіданні, з урахуванням ухвали суду по справі від 29.11.2018, на "26" грудня 2018 р. о (об) 10:20.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Светлічного Ю.В., судове засідання призначене на "26" грудня 2018 р. о (об) 10:20 не проводилось.

Розпорядженням В.о. керівника апарату суду від 08.01.2019 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Светлічного Ю.В., яка триває більше чотирнадцяти днів, що перешкоджає розгляду справи у строки, встановлені ГПК України (ч.9 ст. 32 ГПК України).

На підставі автоматизованого розподілу для розгляду справи № 922/3204/18 було визначено суд у складі судді Буракової А.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2019 (суддя Буракова А.М.) було прийнято справу № 922/3204/18 до розгляду, повторно розпочато розгляд справи по суті, розгляд справи по суті призначено на 28.01.19 о 11:30.

28.01.2019 судом була постановлена протокольна ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 04.02.2019 о 11:15.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Відповідач та 3-я особа про судове засідання були повідомлені належним чином, своїх повноважних представників в призначене судове засідання не направили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників відповідача та 3-ї особи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24 жовтня 2013 року між Державним підприємством «Харківський завод транспортного устаткування» (ДП «ХЗТУ», замовник) та Сертифікаційним центром ракетно-космічної техніки Харківського представництва генерального замовника - Державного космічного агентства України (філія № 3) (Сертифікаційний центр РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ, виконавець), який є структурним підрозділом юридичної особи - Харківського ПГЗ-ДКАУ, був укладений договір № 41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 про надання послуг (надалі - Основний договір).

Відповідно до пункту 1.1 Основного договору виконавець зобов'язується за заявкою замовника надати останньому послуги з сертифікації системи газозабезпечення космічного апарату і технічного обладнання 2ГЗЗ (далі - система 2ГЗЗ) в Українській системі сертифікації космічної техніки (далі - УкрСС КТ), відповідно до вимог технічного завдання (ТЗ), конструкторської документації (КД), технічних умов (ТУ) та інших нормативних документів.

Відповідно до Заявки на проведення сертифікації виробів космічної техніки (КТ) в Українській системі сертифікації космічної техніки (УкрСС КТ), вих.№ 916 від 23.10.2013 та Розпорядження від 25.11.2013 № 11 Щодо призначення сертифікаційної комісії роботи з сертифікації системи 2ГЗЗ проводяться на технічних засобах на виробничих площах Приватного акціонерного товариства «Харківський завод транспортного устаткування» (далі - ПрАТ «ХЗТУ») та на пусковому центрі «Алкантара» у Федеративній Республіці Бразилія.

Згідно із пунктом 1,4 і додатком 1 до Основного договору ці роботи виконуються в 2 етапи, зокрема роботи першого етапу включають проведення робіт з сертифікації системи 2ГЗЗ на підприємстві за результатами етапів розробки робочої конструкторської документації (РКД), експериментального відпрацювання та заводських випробувань (ЗВ-І), а роботи другого етапу включають проведення робіт з сертифікації системи 2ГЗЗ в зборі на технічному комплексі ракети-носія «Циклон-4» пускового центру «Алкантара» за результатами пусконалагоджувальних робіт та експериментального відпрацювання на заводських випробуваннях (ЗВ-ІІ).

15 лютого 2016 року між ДП «ХЗТУ», ПрАТ «ХЗТУ» та Сертифікаційним центром РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ був укладений договір № 5/33-16 про відступлення права вимоги (надалі - Договір).

Згідно із пунктом 1.1 цього Договору ДП «ХЗТУ» (Первісний кредитор) передає, а ПрАТ «ХЗТУ» (Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належать Первісному кредиторові, і стає кредитором за Основним договором (тобто за договором про надання послуг № 41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013), відповідно до якого Сертифікаційний центр РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ (Боржник) зобов'язується надати послуги із сертифікації системи забезпечення КА та ТО 2ГЗЗ.

Відповідно до п. 1.2. Договору за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором про надання послуг № 41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013.

Відповідно до Основного договору Сертифікаційний центр РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ виконав перший етап робіт з сертифікації системи КА та ТО 2ГЗЗ на ПрАТ «ХЗТУ» за результатами етапів розробки робочої конструкторської документації, експериментального відпрацювання та заводських випробувань (ЗВ-І), а саме роботи, передбачені підпунктами 1.1 - 1.3 додатку 1 до Основного договору, про що Сертифікаційним центром РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ та ПрАТ «ХЗТУ» був складений та затверджений Акт № 1 фактично наданих послуг з сертифікації системи газозабезпечення КА та ТО 2ГЗЗ від 25.04.2016.

Згідно з цим Актом вартість фактично наданих послуг була визначена звітною калькуляцією по фактично виконаним роботам і склала 32127, 62 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 5354,60 грн.

Сума ПДВ по факту підписання Акту фактично наданих послуг була сплачена Харківським ПГЗ-ДКАУ у квітні 2016 року (платіжне доручення № 53 від 29.04.2016 та меморіальний ордеру № 4с за квітень 2016).

За результатом звіряння взаєморозрахунків за Основним договором станом на 01.10.2017 між Харківським ПГЗ-ДКАУ та ПрАТ «ХЗТУ» був підписаний Акт звіряння від 01.10.2017, відповідно до якого узгоджене сальдо на 01.10.2017 складає суму 32127,62 грн. на користь Харківського ПГЗ-ДКАУ.

Згідно позову позивач вказує, що після укладення у 2013 році Основного договору істотно змінилися обставини, якими ДП «ХЗТУ» та Сертифікаційний центр РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ керувалися при його укладенні.

Так, з 11 вересня 2015 року роботи на пусковому центрі "Алкантара" у Федеративній Республіці Бразилія були зупинені, про що БК АЦС повідомила листом вих. № 79/ACS DG/2015 від 02.09.2015 р. У подальшому Федеративна Республіка Бразилія повідомила про денонсацію Договору "О долгосрочном сотрудничестве по использованию ракеты-носителя "Циклон-4" на пусковом центре Алкантара", що, в свою чергу, виключило можливість виконання монтажу і пусконалагоджувальних робіт системи 2ГЗЗ на технічному комплексі космічного ракетного комплексу «Циклон-4» (ТК КРК «Циклон-4») пускового центру «Алкантара» і, відповідно, проведення робіт з сертифікації системи 2ГЗЗ в зборі на ТК КРК «Циклон-4» ПЦ «Алкантара» за результатами пусконалагоджувальних робіт та експериментального відпрацювання на заводських випробуваннях, тобто проведення робіт другого етапу (ЗВ-ІІ) з сертифікації системи 2ГЗЗ, передбачених пунктом 2 (підпунктами 2.1 - 2.3) додатку 1 до Основного договору.

Про зупинення робіт на ПЦ «Алкантара» і припинення реалізації проекту «Циклон-4» ДП «ХЗТУ» було повідомлено листом від 02.09.2015 вих. № 79/ACS DG/2015 двостороннього українсько-бразильського спільного підприємства - Бінаціональної компанії «Алкантара Циклон Спейс» (далі - БК АЦС).

Між БК АЦС, як замовником, та ПрАТ «ХЗТУ», як виконавцем, був укладений контракт № 28/ACS/2013/5/1 -12 від 20.12.2013 на виготовлення, випробування та поставку системи 2ГЗЗ. Перелік робіт, що виконувалися при виготовленні та відпрацювання системи 2ГЗЗ, включав і її сертифікацію, яка здійснювалася Сертифікаційним центром РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ на підставі Основного договору, тому БК АЦС фактично виступила головним Замовником першого етапу робіт з сертифікації системи 2ГЗЗ в розумінні пункту 2.5 Основного договору (витяг з контракту).

За таких обставин позивач вказує, що внаслідок денонсації договору між Україною та Федеративною Республікою Бразилія щодо використання ракети-носія «Циклон-4» обставини для сторін за Основним договором змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б Основний договір, або уклали б його на інших умовах.

Відповідач, через канцелярію суду 26.12.2018 за вх.№ 35759, надав письмові пояснення, в яких вказував про відсутність правових підстав для розірвання договору №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013 про надання послуг та стягнення з відповідача 32127,62 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, сертифікаційний центр РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ, як заінтересована сторона за Основним договором та за Договором, неодноразово звертався до ПрАТ «ХЗТУ» із пропозиціями щодо внесення змін до Основного договору з метою приведення договірних відносин між сторонами у відповідність до обставин, що істотно змінилися після його укладання. Письмові пропозиції з цього приводу Сертифікаційного центру РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ (вих. № 35 від 15.06.2016, вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 524 від 15.06.2016 та вих. № 56 від 30.08.2016, вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 881 від 30.08.2016) не були прийняті ПрАТ «ХЗТУ» без будь-яких пропозицій з його боку, а письмові звернення Сертифікаційного центру РКТ Харківського ПГЗ-ДКАУ вих. № 112 від 22.12.2016 (вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 1456 від 23.12.2016), вих. № 9 від 06.02.2017 (вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 176 від 06.02.2017), вих. № 23 від 21.03.2018 (вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 448 від 21.03.2018), вих. № 39 від 25.04.2018 (вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 625 від 25.04.2018); вих. № 50 від 06.06.2018 (вх. ПрАТ «ХЗТУ» № 820 від 07.06.2018) були взагалі залишені ПрАТ «ХЗТУ» без відповіді.

При цьому, суд зазначає, що згідно листа № 437 від 30.06.2018 ПрАТ «ХЗТУ» повідомляло про можливість погашення дебіторської заборгованості за фактично надані послуги з сертифікації системи 2Г33 до кінця IV-кварталу 2016 року.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько - договірними зобов'язаннями (ч.1 ст. 179 ГК України).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Із цими положеннями кореспондується норма ч. 1 ст. 188 ГК України, якою також встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Слід зазначити, що істотна зміна обставин повинна статися не внаслідок поведінки сторін договору, а бути результатом певної дії ззовні, тобто відбувається зміна певних обставин, які є зовнішніми відносно правового зв'язку, що існує між сторонами даного договору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013р. про надання послуг, укладеного між Державним підприємством "Харківський завод транспортного устаткування" та Сертифікаційним центром ракетно - космічної техніки Харківського представництва генерального замовника Державного космічного агентства України, внаслідок істотної зміни обставин.

Відповідно до ч.3 ст. 652 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 32127,62 грн. витрат, понесених позивачем у зв'язку з виконанням договору №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013.

У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73 - 79, 86, 91, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013 про надання послуг, укладений між Державним підприємством "Харківський завод транспортного устаткування" та Сертифікаційним центром ракетно - космічної техніки Харківського представництва генерального замовника Державного космічного агентства України.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, 14, ідентифікаційний код 32677185) на користь Харківського представництва генерального замовника - Державного космічного агентства України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1; ідентифікаційний код 26203829) 32127,62 грн. витрат, понесених у зв'язку з виконанням договору №41/3/СЦ РКТ ПГЗ-ДКАУ-2013 від 24.10.2013, та судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 11.02.2019 р.

Суддя А.М. Буракова