ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.2019 м. Ужгород Справа № 907/602/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Комерція і будівництво», м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Універсал Україна», м. Ужгород про стягнення суми 1.157.341,24грн.

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача про їх зменшення)

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1, адвокат, договір про надання правової допомоги від 10.06.2018;

від відповідача ОСОБА_2 адвокат, представник за довіреністю від 09.11.2018;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідачів про стягнення суми 2.596.742,54грн., у тому числі 858.786,00грн. заборгованості за Договором субпідряду №7 від 12.09.2017 капітального ремонту центральної алеї (ОСОБА_3 Сотні) на меморіальному комплексі ОСОБА_4 у м.Ужгород, 228.042,41грн. пені, 38.665,93грн. інфляційних втрат та 20669,00грн. три відсотки річних, а також суми 1.100.000,00грн. заборгованості за Договором субпідряду №8 будівництва водозабору на підземних свердловинах по вул. Миру у м. Чоп, 303.238,35грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 51.415,85грн. інфляційних втрат та 27.485,00грн. три відсотки річних, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 509. 530, 610, 611, 612, 625, 837 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173-179, 180, 181, 184, 193, 197, 198, 216-220, 222, 230, 232, 317, 319, 321, 322 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2018 відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/602/18 та призначено підготовче засідання на 14.11.2018.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2018 відкладено підготовче засідання та розгляд заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову на 07.12.2018.

У засіданні суду позивачем в порядку вимог ст. 46 ГПК України подано заяву про зменшення позовних вимог до суми 1.157.341,24 грн (у тому числі 520.589,71грн. заборгованості за Договором субпідряду №7 від 12.09.2017 капітального ремонту центральної алеї (ОСОБА_3 Сотні) на меморіальному комплексі ОСОБА_4 у м.Ужгород, а також суми 636.751,53грн. заборгованості за Договором субпідряду №8 будівництва водозабору на підземних свердловинах по вул. Миру у м. Чоп), яку судом прийнято до розгляду.

У засіданні суду 07.12.2018 судом відмовлено у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову та оголошено перерву у підготовчому засіданні на 19.12.2018.

Ухвалою суду від 19.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.01.2019.

У судовому засіданні 21.01.2019 розпочато розгляд справи по суті, разом з тим, представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, яку судом повернуто без розгляду, у зв'язку з порушенням строків її подання, про що винесено протокольну ухвалу. При цьому, судом за згодою сторін оголошено перерву в розгляді справи по суті до 23.01.2019.

23.01.2019 продовжено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем взятих на себе за договорами субпідряду зобов'язань щодо оплати вартості виконаних робіт, вартість яких разом з нарахованими позивачем штрафними та фінансовими санкціями складають предмет даного спору.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з підстав, наведених у поданому суду письмовому відзиві на позов. Зокрема вказує, що в заяві про уточнення позовних вимог від 07.12.2018 року згідно Договору субпідряду №7 від 22.09.2018 року «Капітальний ремонт центральної алеї (ОСОБА_3 Сотні) на меморіальному комплексі ОСОБА_4 в місті Ужгороді (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній звязку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)» для розрахунку заборгованості суму основного боргу взято у розмірі 450000,00 гривень. Хоча, відповідно до акту 1/1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року, який надано Позивачем, всього сума за актом становить 827226,00 гривень. При цьому, Позивачем вірно заначено, що роботи проводяться з Матеріалів відповідача на суму 163944,00 грн. Однак, з суми заборгованості вони не відняті. Крім того, Відповідачем сплачено за цим Договором на банківський рахунок Позивача 450000,00 гривень. Отже, 827226,00 грн. - 163944,00 грн. - 450000,00 грн.= 213282,00 гривень, тоді як, Позивачем для розрахунку заборгованості береться сума в 2 рази більша. Аналогічною вважає ситуацію з Договором субпідряду №8 з будівництва водозабору на підземних свердловинах по вулиці Миру в місті Чоп. ОСОБА_5 виконаних будівельних робіт №1/1, №2/2, №3/3 виконано робіт на загальну суму 1057791,00 гривня. При цьому вартість матеріалів становить 738849,60 гривень. ОСОБА_5 банківських виписок сплачено 600000,00 гривень. Отже залишок становить 457791,60 грн., тоді як розрахована Позивачем сума є значно більшою.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті судом було заслухано вступне слово, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Представник позивача в судовому засіданні 23.01.19 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача не визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 23.01.19 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерція і будівництво», (надалі субпідрядник/Позивач), з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Універсал Україна», (надалі Пдядник/Відповідач), з іншого боку, 12 вересня 2017 року було укладено два договори субпідряду, а саме:

- Договір № 7 з капітального ремонту центральної алеї (ОСОБА_3 Сотні) на меморіальному комплексі ОСОБА_4 в місті Ужгород.

Вартість Договору 858 786 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 143 131,00 грн.

Виконання робіт здійснюється «Субпідрядником», згідно п. 4.2. Договору з вересня 2017 року по грудень 2017 року і є погодженим з «Підрядником»;

- Договір № 8 з будівництва водозабору на підземних свердловинах по вулиці Миру в місті Чоп.

Вартість Договору 1 100 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 183 333,33 грн.

Виконання робіт здійснюється «Субпідрядником», згідно п. 4т року по грудень 2017 року і є погодженим з «Підрядником».

У відповідності до умов договорів № 7 та № 8 розрахунки проводяться відповідачем - не пізніше пяти банківських днів після підписання позивачем та відповідачем актів приймання робіт форм КБ-2в, за фактично виконані роботи.

Виконання позивачем взятих на себе зобовязань, згідно наданого фронту робіт, підтверджується ОСОБА_5 виконаних підрядних робіт (додаються до позову).

Договори, договірна ціна, ОСОБА_5 про належне виконання підрядних робіт підписані повноважними представниками, підписи скріплено печатками юридичних осіб позивача та відповідача.

Відповідачем не здійснено в повному обсязі розрахунок за належним чином виконані та здані роботи.

З огляду на що, за доводами позивача, у відповідача існує заборгованість за виконані позивачем роботи в розмірі :

- по Договору №7 408786,00грн.,

- по Договору №8 500000,00грн.

Оскільки відповідачем не здійснено в повному обсязі розрахунок за належним чином виконані роботи, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом.

З огляду на наявну прострочену заборгованість, позивачем також здійснено нарахування штрафних та фінансових санкцій, які останній, з посиланням на норми закону та умови договору, просить стягнути на його користь з відповідача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами договір №1 від 11.10.2017, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та нормами глави Цивільного кодексу України.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

ОСОБА_5 зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

ОСОБА_5 зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 838 Цивільного кодексу України, визначено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

ОСОБА_5 зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договорів субпідряду позивач виконав роботи у грудні 2018 року, а відповідач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, проте оплата за виконані й прийняті роботи була здійснена Відповідачем не в повному обсязі та всупереч умовам Договорів субпідряду.

За приписами п. 3.14 Договорів, підрядник проводить оплату виконаних Субпідрядником робіт за їх поетапним завершенням згідно з календарним планом (щомісячно), але не пізніше пяти банківських днів після прийняття обсягу виконаних робіт (підписання акту приймання).

За наведених вище обставин судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, частково не здійснив оплату виконаних робіт, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 408 786, 00 грн. за Договором №7 та 500 000, 00 грн. за Договором №8, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Щодо заперечень відповідача стосовно неврахування позивачем сум вартості матеріалів відповідача, суд зазначає, що в даному випадку, вказані суми до позовних вимог не відносяться, а тому підлягають зарахуванню між сторонами в окремому порядку.

З огляду на що, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у сумі 908 786,00грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних за період прострочки оплати посилаючись на вимоги чинного законодавства та умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

ОСОБА_5 з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У відповідності до п. 11.7. договорів субпідряду у випадку порушення терміну виконання робіт з вини Субпідрядника Субпідрядник сплачує Підрядникові пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми не виконаних робіт за кожен день затримки.

З огляду на викладене, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення пені в сумах: 64 688, 99 грн. за Договором №7 та 79 123, 29 грн. за Договором № 8, підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення термінів розрахунків покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення покупець, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу продавця зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку трьох відсотків річних на підставі вимог ст. 625 ЦК України вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 34 649, 72 грн. інфляційних втрат та 12 465, 00 грн. З % річних за Договором № 7 та 42 381, 24 грн. інфляційних втрат та 15 247, 00 грн. - З % річних за Договором №8, підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Комерція і будівництво», м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Універсал Україна», м. Ужгород про стягнення суми 1.157.341,24грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Універсал Україна» (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Сидоряка, 9, ідентифікаційний код: 39060554) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Комерція і будівництво» (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Панькевича77А, ідентифікаційний код 40296210) заборгованість у розмірі 1157341,24грн. (один мільйон сто пятдесят сім тисяч триста сорок одна гривня 24 копійки), у тому числі 520 589,71 грн. заборгованості за Договором субпідряду №7 від 12.09.2017 року, щодо капітального ремонту центральної алеї (ОСОБА_3 Сотні) на меморіальному комплексі ОСОБА_4 у місті Ужгород, з яких 408 786, 00 грн. основна заборгованість, 64 688, 99 грн. пеня, 34 649, 72 грн. інфляційні втрати, 12 465, 00 грн. З % річних, а також суми 636 751,53 грн. заборгованості за Договором субпідряду №8, щодо будівництва водозабору на підземних свердловинах по вул. Миру у м. Чоп, з яких 500 000, 00 грн. основна заборгованість, 79 123, 29 грн. пеня, 42 381, 24 грн. інфляційні втрати та 15 247, 00 грн. З % річних, а також суму 38 951,14 грн. (тридцять вісім тисяч девятсот пятдесят одна гривня 14 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.02.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі