ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.02.2019 Справа № 908/75/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 83/08-07/19 від 10.01.2019)

за позовом Державного підприємства "Дніпровське" (69013, м. Запоріжжя, вул. Незалежності, 13)

до відповідача Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

про визнання права власності в порядку набувальної давності на земельну ділянку загальною площею 64,0000 га, розташовану в межах населеного пункту м. Запоріжжя (Шевченківський район с. Леваневський)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Державне підприємство "Дніпровське" з позовом до відповідача Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності на земельну ділянку загальною площею 64,0000 га, розташовану в межах населеного пункту м. Запоріжжя (Шевченківський район с.Леваневський).

В позові позивач зазначає третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство аграрної політики та продовольства України, однак не вказує на стороні кого виступає третя особа.

Підставою для звернення з позовом зазначено, що позивач в особі ДП "Дніпровський", яке входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, є правонаступником Військового радгоспу "Дніпровський" Міністерства оборони України, який в свою чергу в 1993 році отримав від Виконкому Запорізької міської ради земельну ділянку площею 64 га у власність, але в силу браку коштів та інших обставин не зареєстрував за собою право власності на неї. У 2012 році землі оборони згідно акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу було передано до Міністерства аграрної політики та продовольства України, якому підпорядковується позивач, який так і залишився користувачем вказаних земель станом на сьогодні. Відповідач, як розпорядник земель в межах населених пунктів, не погоджується з правом власності позивача, а тому останній змушений звернутися до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.01.2019 позовну заяву Державного підприємства "Дніпровське" (вх. № 83/08-07/19 від 10.01.2019) про визнання права власності в порядку набувальної давності на земельну ділянку загальною площею 64,0000 га, розташовану в межах населеного пункту м. Запоріжжя (Шевченківський район с. Леваневський) залишено без руху. Підставою залишення вказаної позовної заяви без руху стала відсутність належних доказів сплати судового збору в установлених законом розмірі та порядку.

Позивача зобов'язано усунути недоліки встановлені при поданні позовної заяви протягом десяти днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.01.2019, копію ухвали суду від 15.01.2019 вручено за довіреністю представнику ДП "Дніпровське" 29.01.2019. Таким чином, позивач повинен усунути виявлені судом недоліки до 11.02.2019 (09 та 10 лютого вихідні дні).

01.02.2019 на адресу суду від позивача (представника адвоката Хорошко С.В.) надійшла заява про відкриття провадження у справі. В зазначеній заяві представник позивача посилається на те, що вимоги суду, викладені в ухвалі від 15.01.2019, виконати не може внаслідок того, що нормативна грошова оцінка землі, яка прийнята органами місцевого самоврядування в м. Запоріжжі, не може застосовуватися до спірної земельної ділянки, а іншої нормативної грошової оцінки землі Держгеокадастр надати не може. До заяви додані копія адвокатського запиту до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, копія листа міськрайонного управління у Запорізькому районі міста Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №29-8-0.18-317/117-19 від 24.01.2019, копія роздруківки з сайту Укрпошта.

Довідки про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки та відповідних доказів сплати судового збору в установленому законом розмірі суду не надано.

Також позивач посилався на те, що національне законодавство України встановило в господарському процесі випадки відстрочення сплати судового збору, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ та інтересами позивача (заявника) щодо можливості позивача звернення до суду.

З урахуванням викладеного просив суд, за відсутності достеменно відомого розміру нормативної оцінки землі по спірній ділянці, не допускаючи ґрунтування визначення розміру нормативно грошової оцінки землі на припущеннях, що вказана земля відноситься до земель, яким органи місцевого самоврядування встановили та визначили розмір нормативної грошової оцінки, згідно зі ст. 163 ГПК України попередньо визначити суму судового збору в розмірі вже сплаченому позивачем з доплатою при визначені достеменно відомого розміру нормативно грошової оцінки землі та відкрити провадження про справі.

Оцінивши доводи заявника, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі з огляду на наступне:

Як було зазначено судом в ухвалі від 15.01.2019, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми тощо (ст. 7 ГПК України).

Частиною 2 статті 13 ГПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З викладеного слідує, що кожний має право на судовий захист, але з необхідним дотриманням порядку звернення з позовом до суду. Законодавець визначив перелік дій, які необхідно вчинити заявнику для звернення з позовом до суду та подальшої наявності правових підстав для відкриття провадження у справі (складання позову, збирання доказів на підтвердження факту порушення прав та законних інтересів, надсилання копії позову з додатками на адресу відповідача(іч), сплата судового збору в установлених законом розмірі та порядку).

Пропозиція заявника про попереднє визначення судом розміру судового збору за вказаним позовом з наступною сплатою при визначенні достеменно відомого розміру нормативної грошової оцінки землі, судом відхилена з наступних підстав.

Пунктом 10 статті 28-1 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно із пунктом 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до статей 26, 27, 55 Закону України "Про землеустрій" на платній основі на умовах та в строк, що визначені договором з розробником такої документації із землеустрою.

В листі міськрайонного управління у Запорізькому районі міста Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №29-8-0.18-317/117-19 від 24.01.2019 позивачу було повідомлено, що послуги з видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надаються через Центр надання адміністративних послуг. Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі землевпорядної документації із землеустрою. На підтвердження реєстрації надаються витяги з Державного земельного кадастру. Ведення Державного земельного кадастру здійснюється у програмному забезпеченні "Національна кадастрова система", запровадженому на державному рівні з 01.01.2013.

Статтею 5 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об'єкта оцінки.

Позивач не підтвердив належними доказами неможливість отримання нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, зокрема не надав доказів, що на момент звернення з цією заявою позивачем вчинялися дії для отримання відповідної довідки, а також не підтвердив неможливість визначення вартості спірної земельної ділянки шляхом проведення експертної грошової оцінки землі.

Будь-яка інформація про вартість спірної земельної ділянки в матеріалах позовної заяви відсутня і позивач ухиляється від надання її суду. Свій обов'язок щодо доказування намагається покласти на суд та інших осіб.

За відсутності інформації про вартість спірної земельної ділянки суд не може визначити розмір судового збору, який належить сплатити при поданні позову, а також не зможе визначити розмір судового збору за наслідками вирішення спору по суті, оскільки для цього необхідно буде проводити грошову оцінку земельної ділянки. Втім, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 74 ГПК України обов'язок збирання та подання доказів покладається на сторони, Суд не вправі збирати докази, які стосуються предмета спору.

Таким чином, позовна заява не містить зазначення ціни позову, а також будь-яких відомостей, з яких можливо встановити ціну позову та визначити розмір судового збору, що належить до сплати за розгляд позову. Доказів, що судовий збір повинен бути сплачений саме в розмірі 1762 грн. також не надано.

На виконання вимог суду позивач не усунув зазначені недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 та ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення без розгляду позовної заяви державного підприємства "Дніпровське" про визнання права власності в порядку набувальної давності на земельну ділянку загальною площею 64,0000 га, розташовану в межах населеного пункту м. Запоріжжя (Шевченківський район с. Леваневський).

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4, 6, 7 ст. 174, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державне підприємство "Дніпровське" до відповідача Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності на земельну ділянку загальною площею 64,0000 га, розташовану в межах населеного пункту м. Запоріжжя (Шевченківський район с.Леваневський) повернути заявнику без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 192 аркушах, в тому числі оригінал квитанції №пн2123 від 05.10.2018 про сплату судового збору в розмірі 1.762,00 грн., фіскальних чеків №0723, № 0722 від 28.12.2018, поштових накладних №985, 1950 від 28.12.2018 та описи вкладення до цінного листа від 28.12.2018.

Ухвала набрала законної сили 05.02.2019.

Порядок набрання ухвалою законної сили визначений статтею 235 ГПК України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений статтями 254, 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В. Федорова