РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/28/19

Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Ткач І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Снігурівський колос»

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є»

Предмет спору: про стягнення 51828,23 грн.

Представники сторін:

від позивача: Черних О.В., адвокат, довіреність від 26.12.2018.

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 05.02.2019 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" подано позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є" про стягнення 40000,00 грн боргу за договором № 11/17-1 від 11.10.2017 на виконання сільськогосподарських робіт, 6555,48 грн пені, 4012,34 грн інфляційні втрати, 1260,41 грн 3 % річних, 10365,60 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 10.01.2019 вказана позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі № 927/28/19, розгляд справи по суті призначено на 05.02.2019.

05.02.2019 до початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання від 05.02.2019 в якому просить відкласти розгляд справи; зобов'язати позивача направити копію позовної заяви з додатками на юридичну адресу (співпадає з фактичною) відповідача: 07101, Київська обл., м. Славутич, вул. Ентузіастів, 6; продовжити строк відповідачу на підготовку і подання відзиву на позов.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відповідачем не отримано позовної заяви з додатками, в зв'язку з чим він був позбавлений можливості своєчасно довідатись про судовий спір, проаналізувати позовну заяву та підготувати відзив, що є порушенням його прав, передбачених ст.ст. 42,46,165 ГПК України.

Представник відповідача у судове засідання 05.02.2019 не прибув.

Згідно інформації з офіційного сайту Міністерства юстиції України станом на 05.02.2019 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є» 07101, Київська обл., м. Славутич, вул. Ентузіастів, 6. (а.с. 53-58).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит господарського суду Чернігівської області, судді Федоренко Ю.В. від 05.02.2019 за № станом на 10.01.2019 (дата відкриття судом провадження у справі) зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно якого місцезнаходження Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є» 15043, Чернігівська обл., Ріпкинський район, с. Малинівка, вул. Центральна, 17 ( а.с. 59-65).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 ГПК України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки на дату відкриття провадження у справі місцезнаходженням відповідача є с. Малинівка Ріпкинського району Чернігівської області дана справа підсудна Господарському суду Чернігівської області у відповідності до ч.2 ст.31 ГПК України.

До позовної заяви позивачем додано накладну Укрпошти № 294 та опис вкладення до неї яким підтверджується направлення на адресу відповідача: Чернігівська обл., Ріпкинський район, с. Малинівка, вул. Центральна, 17, копії позовної заяви та доданих до неї документів. Вказана адреса на дату цього відправлення була внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як місцезнаходження відповідача, що підтверджує виконання позивачем вимог ст.172 ГПК України про надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом відстежено відправлення позивачем на адресу СТОВ «Придніпров'є» 15043, Чернігівська обл., Ріпкинський район, с. Малинівка, вул. Центральна, 17 копії позовної заяви і доданих до неї документів за накладною 294 від 27.12.2018, яка додана позивачем до позовної заяви.

Так, згідно офіційної інформації з сайту "Укрпошта" відправлення 294 вручено особисто відповідачу 04.01.2019 (а.с. 66), що підтверджує факт отримання останнім копії позовної заяви з додатками.

Враховуючи викладене, а також те, що копію ухвали суду про порушення провадження у справі відповідачем було отримано 11.01.2019 (а.с.39) і останній мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи до призначеного на 05.02.2019 судового засідання, суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з підстав не отримання ним позовної заяви з додатками.

У судове засідання представник відповідача не з'явився без поважних причин, що є підставою для розгляду справи за відсутності такого учасника відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

11.10.2017 між позивачем (надалі - виконавець) та відповідачем (надалі - замовник) укладено договір № 11/17-1 на виконання сільськогосподарських робіт (далі - Договір) (а.с. 19-21).

У відповідності до п.1.1-1.3 вказаного Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати сільськогосподарські роботи по збиранню врожаю соняшника (далі по тексту договору - сільськогосподарські роботи).

Замовник зобов'язується прийняти виконані сільськогосподарські роботи та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим договором.

Види сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню за цим договором, їх обсяг (в гектарах), вартість та строки виконання сільськогосподарських робіт узгоджуються сторонами і вказуються у накладних та/або актах прийомки-передачі виконаних робіт, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.6 Договору прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту прийомки-передачі виконаних робіт.

У відповідності до пунктів 3.1 - 3.3 Договору вартість сільськогосподарських робіт, які виконавець зобов'язується виконати за цим договором, складає 750,00 грн в т.ч. ПДВ за 1 га збирання соняшнику.

Загальна вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних виконавцем за цим договором, фіксується сторонами в Акті прийомки-передачі виконаних робіт, виходячи із загальної площі земель, на яких виконавцем були виконані сільськогосподарські роботи.

Оплата виконаних робіт здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів, належних до сплати, на поточний рахунок виконавця.

Строк оплати протягом 5 днів після підписання Акту виконаних робіт та на підставі рахунку виконавця.

Позивачем виписаний рахунок-фактура № 104 від 30.11.2017 за збирання соняшника на суму 45000,00 грн (а.с. 22).

01.12.2017 сторонами підписаний Акт приймання-передачі на підставі рахунку № 104 від 30.11.2017 за збирання соняшника на суму 45000,00 грн (а.с. 23).

Виходячи із змісту п. 3.3 Договору та факту підписання сторонами Акту приймання-передачі 01.12.2017 з посиланням на рахунок №104 від 30.11.2017, відповідач зобов'язаний був оплатити виконані роботи у строк до 06.12.2017 включно.

Проте тільки 03.01.2018 відповідач перерахував на рахунок позивача 5000,00 грн за Договором, що підтверджується копією банківської виписки (а.с. 24).

Станом на день подання позовної заяви за відповідачем рахується борг в сумі 40000,00 грн. за Договором.

Таким чином відповідач не здійснив оплату робіт у строки, передбачені у Договорі.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1-3 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 40000,00 грн боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 6555,48 грн. пені за період з 07.12.2017 по 07.06.2018.

Згідно з ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як встановлено ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 4.2 Договору за прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 07.12.2017 по 07.06.2018 суд встановив, що розрахунок здійснено у відповідності до умов Договору та чинного законодавства, а тому на користь позивача слід стягнути 6555,48 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем вірно розраховано розмір 3 % річних 1260,41 грн. та інфляційних витрат - 4012,34 грн. за період з 07.12.2017 по 21.12.2018 які підлягають стягненню на його користь.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат: витрати на правову допомогу - 10365,60 грн.

У підтвердження доказів понесення витрат по оплаті правової допомоги у даній справі в розмірі 10365,60 грн позивачем надано копію платіжного доручення № 6 від 09.01.2019.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК № 001416 на ім'я Черних О.В.; копію довіреності від 26.12.2018 на представництво позивача у судах на виконання договору про надання правничої допомоги №1 від 18.12.2018; копію договору про надання правової допомоги від 18.12.2018 за яким адвокат зобов'язався надати позивачу такі види правничої допомоги: складення позовної заяви про стягнення з СТОВ «Придніпров'є» суми заборгованості, інфляційних втрат, процентів річних та пені за договором №11/17-1 від 11.10.2017, складення клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, представництво інтересів клієнта у судах; копію платіжного доручення № 6 від 09.01.2019 про оплату адвокату Черних О.В. 10365,60 грн за надання правової допомоги за договором від 18.12.2018; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на суму 10365,60 грн.; рахунок №1 від 26.12.2018 на оплату гонорару на суму 10365,60 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Враховуючи надані позивачем належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10365,60 грн. та відсутність клопотання відповідача щодо їх зменшення (ч.5 ст.126 ГПК України), суд вважає необхідним покласти вказані витрати на відповідача.

Судові витрати по сплаті судового збору також покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю і стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є», вул. Ентузіастів, 6, м. Славутич Київської області, код 03796815, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Снігурівський колос», вул. Погранічна, 2 а, с. Шевченко Вітовського району Миколаївської області, адреса для листування: вул. Гетьмана Сагайдачного, 140, м. Миколаїв, код 36895938, 40 000 грн. боргу, 6 555,48 грн. пені, 4 012,34 інфляційних, 1 260,41 відсотків річних, 10 365,60 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1 762 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 11.02.2019.

Суддя Ю.В.Федоренко