ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року Справа № 904/2864/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415-а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська горілчана компанія", м. Івано-Франківськ

представник: Фатула Т.В., адвокат, ордер ІФ №054279 від 26.01.2019;

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс", м. Вільногірськ Дніпропетровської області

представник: Гринько М.М., адвокат, довіреність №б/н від 04.06.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська горілчана компанія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі №904/2864/18, ухвалене суддею Рудь І.А., повне рішення складено 05.11.2018,

у справі

за первісним позовом про стягнення 407 937,60 грн

та за зустрічним позовом про спонукання до виконання умов договору

ВСТАНОВИВ:

За клопотанням позивача справа слухається в режимі відеоконференції.

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У червні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатська горілчана компанія» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Склянний Альянс» про стягнення суми попередньої оплати - 407 937 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем умов договору №СА/76 від 28.04.2017 в частині поставки товару на всю суму попередньої оплати.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за спірним договором в частині отримання залишку товару, який фактично ним виготовлений.

Відповідач також звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та просить суд спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська горілчана компанія" до виконання умов договору від 28.04.2017 №СА/76 та зобов'язати отримати пляшки Франківська-КМП-25-500(б) у кількості 33 524 штук, 29 штук піддонів, 29 штук щитів притискних на загальну суму 407937,60 грн на складі Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" за адресою: вул. Промислова,31 у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, обгрунтовуючи тим, що на замовлення позивача виготовив скляну продукцію в повному обсязі, а позивач не бажає отримувати її залишок на спірну суму.

Позивач проти вимог зустрічного позову заперечував, мотивуючи тим, що не надавав заявку на постачання цього обсягу продукції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі №904/2864/18 (суддя Рудь І.А.) у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що на замовлення позивача та суму здійсненої попередньої оплати відповідач виготовив повний обсяг продукції, який був визначений у Специфікації, втім покупець товар не отримав та таке його право на отримання товару не втрачено, тому первісні вимоги про повернення залишку попередньої оплати задоволенню не підлягають. Також зробив висновок про передчасність заявленого зустрічного позову в зв'язку з ненастанням строку поставки товару.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська горілчана компанія", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просило рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ "Карпатська горілчана компанія" в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- суд, пославшись на п.1.2.,1.3 договору щодо оформлення заявок на виробництво продукції, вказав, що жодних заявок позивачем відповідачу не направлялося, проте тут же вказує про направлення чотирьох заявок;

- суд не врахував, що умовами договору передбачено виготовлення товару саме на підставі заявок покупця, а не специфікації;

- за заявками покупця було виготовлено та передано йому у власність товар на суму 2 019 170,40 грн, що визнається сторонами, інших заявок покупець не надавав;

- суд зробив помилковий висновок, що позивач передчасно звернувся з позовом, не врахувавши положення ст. 693 та ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів - 407 937,60 грн;

- відмовляючи у задоволенні первісного та зустрічного позовів суд фактично позбавив права позивача на повернення грошових коштів або отримання готової продукції, що призвело до порушення його права на мирне володіння майном.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2018 для розгляду справи №904/2864/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. та ухвалою від 10.12.2018 колегією суддів справа прийнята до свого провадження, розгляд справи призначено в судовому засіданні.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, вважає його законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, вказуючи, що саме з вини позивача не здійснив відвантаження залишку виготовленої на його замовлення продукції, яка є виготовленою лише для покупця та не може бути реалізована іншим особам, знаходиться у нього на складі, та за умовами договору саме позивач повинен здійснити її вивезення зі складу продавця, чого останнім до цього часу не зроблено.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" -постачальник (надалі відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатська горілчана компанія" - покупець (надалі позивач) було укладено договір №СА/76 від 28.04.2017 (надалі - договір) на наступних умовах:

- постачальник зобов'язується передати у власність покупця скляну продукцію, піддон та щит притискний далі іменовану - товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених цим договором та Специфікацією до даного договору. Найменування, асортимент, загальна кількість, вартість товару вказуються у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (п. 1.1., 1.2 договору);

- заявка на виробництво направляється постачальнику факсом не пізніше 20 числа місяця, що передує тому, на який подається заявка (п. 1.3. договору);

- відвантаження товару здійснюється окремими партіями згідно заявок покупця на відвантаження. У заявці на відвантаження покупець вказує: дату відвантаження, найменування, асортимент та кількість товару, автопідприємство, державні номери автомобілів, причепів, П.І.Б. водіїв, № та серію посвідчень водіїв та їх телефони (п. 1.4., 1.5 договору);

- сумою договору вважається сума вартості товару, що відвантажується покупцю згідно затверджених сторонами Специфікацій. Ціна товару вказується у специфікації, яка погоджена сторонами та являється невід'ємною частиною даного договору (п. 4.1. договору);

- постачальник відвантажує товар партіями на умовах ЕХW-склад постачальника, розташований за адресою: вул. Промислова, 31, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області (умови Інкотермс в редакції 2010р.). Відвантаження товару здійснюються у терміни, встановлені у заявках до цього договору, датою відвантаження відповідної партії товару вважається дата, що зазначена у видатковій/товарно-транспортній накладній (п. 5.1, 5.2, 5.3 договору);

- умови оплати партії товару - 100% передоплата. Зобов'язання покупця по оплаті товару вважається виконаним в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 6.1,6,2 договору);

- договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе, відповідно до даного договору, зобов'язань. У випадку, якщо ні одна із сторін договору не пізніше, як за два тижні до дати закінчення дії договору не підтвердила своє бажання розірвати договір у письмовій формі (листом, факсом, телеграмою, чи ін.) дія договору вважається продовженою на 1 рік (п. 11.1, 11.2 договору).

Сторонами підписано Специфікацію №1 до договору (а.с. 12), в якій визначено товар, що підлягає поставці, а саме:

- пляшка Франківська-КПМ-25-500 (б) у кількості 200 000 шт. на суму 2 000 000,00 грн без ПДВ;

- щит притискний у кількості 180 шт. вартістю 2 790,00 грн без ПДВ;

- піддон у кількості 180 шт. вартістю 19 800,00 грн без ПДВ.

Всього на суму 2 427 108 грн 00 коп з ПДВ.

На виконання умов п. 6.1. договору покупець здійснив 100% передоплату товару відповідно до специфікації №1 на суму 2 427 108,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №212 від 03.05.2017 (а.с. 13), та визнається обома сторонами.

Позивач за первісним позовом подав відповідачу заявки на завантаження товару: - №164 від 12.05.2017, відповідно до якої просив завантажити 12-13.05.2017 пляшку Франківська-КПМ-25-500 (б) згідно довіреності №00039 від 12.05.2017 по 10.06.2017, що видана завідуючому складу Жарському І.Я.; - №00049 від 15.06.2017, відповідно до якої просив завантажити 15-16.06.2017 пляшку Франківська-КПМ-25-500 (б) згідно довіреності №00048 від 12.05.2017 по 14.07.2017, що видана завідуючому складу Жарському І.Я.; - №225 від 23.06.2017, відповідно до якої просить завантажити 23-24.05.2017 пляшку Франківська-КПМ-25-500 (б) згідно довіреності №00053 від 15.06.2017 по 14.07.2017, що видана завідуючому складу Жарському І.Я.; - №249 від 07.07.2017, відповідно до якої просить завантажити 07-08.07.2017 пляшку Франківська-КПМ-25-500 (б) згідно довіреності №00053 від 15.06.2017 по 14.07.2017, що видана завідуючому складу Жарському І.Я. (а.с. 97-100).

На виконання умов договору та перелічених заявок покупця ТОВ "Склянний Альянс" у період з 13.05.2017 по 18.07.2017 передало, а ТОВ "Карпатська горілчана компанія" прийняло у власність товар на загальну суму 2 019 170 грн 40 коп, що підтверджується підписаним сторонами видатковими накладними:

- №АС-0002796 від 13.05.2017 - на суму 364 587,60 грн;

- №АС-0002797 від 13.05.2017 - на суму 364 587,60 грн;

- №АС-0003833 від 16.06.2017 - на суму 364 587,60 грн;

- №АС-0004028 від 24.06.2017 - на суму 364 587,60 грн;

- №АС-0004370 від 07.07.2017 - на суму 364 587,60 грн;

- №АС-0004684 від 18.07.2017 - на суму 196 232,40 грн (а.с.15-19) та відповідними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.20-25. Вказані обставини визнаються сторонами.

Відповідно до наказу №38/КВ від 12.03.2018 ТОВ "Карпатська горілчана компанія" законсервовано виробництво по розливу горілчаної продукції, у зв'язку із чим, як стверджує позивач за первісним позовом, у підприємства відпала будь-яка потреба у пляшках (а.с. 26).

Посилаючись на те, що ТОВ "Склянний Альянс" в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання по поставці товару виконало не в повному обсязі, а лише частково поставило товар на суму 2 019 170, 40 грн, позивач 17.04.2018 звернувся до постачальника з вимогою №80 від 13.04.2018 про повернення грошових коштів, в якій стверджувало, що не подавало замовлення постачальнику на продукцію на суму 407 937,60 грн, у зв'язку із чим просило перерахувати на рахунок покупця в строк до 30.04.2018 грошові кошти в сумі 407 937,60 грн (а.с. 120).

Не виконання цієї вимоги відповідачем та не повернення грошових коштів і є підставою первісного позову, предметом якого є стягнення попередньої оплати в сумі 407 937,60 грн відповідно до положень ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідач листом №277 від 06.07.2018 звернувся до позивача з вимогою про отримання залишку товару, виготовленого на його замовлення, повідомивши, що товар зберігається на його складі (направлення листа підтверджується описом вкдладення та фіскальним чеком від 06.07.2018 - а.с.46, 47) та в свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом про зобов'язання позивача отримати товар.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга безпідставна та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову не оскаржується жодною із сторін, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах оскарженого рішення - відмови в задоволенні первісного позову.

Як вбачається з наведених судом фактичних обставин між сторонами склалися відносини з постачання товару та відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 265 Госопдарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Втім, вказаний договір містить елементи договору підряду, що підтверджується умовами п. 1.3. договору, згідно якого визначено подання заявки на виробництво, та розділу 2 щодо виготовлення товару за кресленнями позивача.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 662, 669 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівля-продажу, а покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, сторонами була узгоджена Специфікація №1 щодо кількості та вартості продукції, яка підлягала виготовленню та постачанню покупцю. Вказана кількість продукції була оплачена позивачем в повному обсязі в сумі 2 427 108,00 грн.

За умовами договору позивач повинен направляти постачальнику заявку на виробництво факсом не пізніше 20 числа місяця, що передує тому, на який подається заявка. Втім, доказів направлення таких заявок позивачем не надано, але відповідно до п.1.3. договору покупець направив постачальнику чотири заявки на відвантаження товару та отримав товар на загальну суму 2 019 170,40 грн.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підписавши Специфікацію №1 та оплативши всю суму передоплати сторони таким чином узгодили виробництво повного обсягу продукції в кількості: пляшка Франківська-КПМ-25-500 (б) - 200 000 штук, щит притискний - 180 штук, піддон - 180 штук.

Судом також встановлено, що відповідно до п. 5.1. договору постачальник відвантажує товар партіями на умовах ЕХW - склад Постачальника, розташований за адресою: вул. Промислова,31, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області (умови Інкотермс в редакції 2010р.). Відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 "Ex Works" ("франко-завод") означає, що продавець здійснює поставку, коли він надає товар в розпорядження покупця в своїх приміщеннях або в іншому погодженому місці (тобто на підприємстві, складі і т.д.), тобто отримання та вивезення товару зі складу постачальника залежить виключно від волевиявлення покупця.

На підставі вище наведених заявок на відвантаження йому було поставлено зазначену в видаткових накладних продукцію. Оскільки вказані заявки не містили вимог щодо кількості товару, що підлягає завантаженню в строк, зазначений у відповідній заявці, та видаткові і товарно-транспортні накладні підписані покупцем без зауважень щодо кількості чи асортименту, суд доходить висновку, що вказані заявки були повністю виконані відповідачем.

Умовами договору не визначено строків постачання товару, а встановлено, що відвантаження здійснюється на підставі заявок позивача на відвантаження, які останній міг надавати впродовж дії договору - до 31.12.2018, забезпечивши при цьому транспорт для відвантаження продукції.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача із заявкою на подальше завантаження товару з виконанням умов п. 5.1. договору щодо місця отримання товару, доказів того, що відповідач відмовив йому в завантаженні товару чи повідомив про відсутність товару, тому у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не виконав своїх зобов'язань з постачання товару, оскільки останнє залежало виключно від волевиявлення позивача.

Натомість у квітні 2018 року позивач направив відповідачу листа не про завантаження продукції, строк постачання якої може бути впродовж дії договору (до 31.12.2018), а про повернення залишку грошових коштів.

Відповідач стверджує, що виготовив весь обсяг замовленої продукції, про що направив позивачу вимогу на отримання залишку не вивезеного зі складу товару. Колегія суддів також враховує, що відповідно до умов договору спірна продукція виготовлялася саме за індивідуальним замовленням позивача за наданими ним кресленнями з дотриманням авторських та суміжних прав (п.2.2. договору), тому не може бути реалізована відповідачем іншим споживачам.

За наведених обставин суд доходить висновку, що позивач передчасно звернувся до відповідача з даною вимогою, оскільки з боку останнього відсутнє прострочення виконання зобов'язання з поставки товару, тому у позивача відсутні підстави для застосування положень ст. 693 Цивільного кодексу України, та суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні первісного позову.

Доводи апелянта про те, що відмовляючи в задоволенні первісного та зустрічного позовів суд фактично позбавив його права на повернення грошових коштів чи отримання продукції, що призвело до порушення його права на мирне володіння майном, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки він не позбавлений права, а відповідно до вище наведених приписів законодавства та умов договору - зобов'язаний отримати замовлену продукцію, направивши заявку на відвантаження та направити свій транспорт відповідно умов договору на склад відповідача, на чому також наполягає останній.

Інші доводи апелянта спростовані вище встановленими судом обставинами справи та посиланнями на норми чинного законодавства.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська горілчана компанія» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі №904/2864/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі №904/2864/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатська горілчана компанія».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 11.02.2019

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна