УХВАЛА

11 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 914/766/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"

на ухвалу Господарського суду Львівської області

у складі колегії суддів Бортник О.Ю., Фартушок Т.Б., Мазовіта А.Б.

від 22.11.2018

та ухвалу Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Дубник О.П., ЗваричО.В., Скрипчук О.С.

від 17.12.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Галичфарм"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації"

про визнання недійсним рішення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" в частині задоволення акту про порушення Публічним акціонерним товариством "Галичфарм" Кодексу ГРС від 08.02.2017 . № 000317 (17-14/05) та донарахування Публічному акціонерному товариству "Галичфарм" об?єму природного газу в обсязі 2252,291 тис. м3 на суму 16 838 818,67 грн, оформленого протоколом № 2/02 комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС Публічного акціонерного товариства "Львівгаз" від 23.02.2017 та актом-розрахунком № б/н від 01.03.2017

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Галичфарм"

про стягнення донарахованого об'єму природного газу на суму 16 838 818,67 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" 08.01.2019 звернулося до Верховного Суду, через Західний апеляційний господарський суд, з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.11.2018 та ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 914/766/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 визначено склад колегії суддів Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

З касаційної скарги вбачається, що вона подана на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.11.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про призначення судово-економічної експертизи (повторного) та ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 про повернення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.11.2018.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційний перегляд ухвали суду першої інстанції про відмову в призначенні судово-економічної експертизи, яка не переглянута судом апеляційної інстанції, процесуальним законодавством не передбачений.

Щодо касаційної скарги на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 про повернення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.11.2018, то у відкритті касаційного провадження в цій частині також слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 про повернення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.11.2018 обґрунтована тим, що частина перша статті 255 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. Оскаржувана ухвала в даному переліку не значиться.

Згідно з частиною першою статті 255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Наведені Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" в касаційній скарзі доводи правильності висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010 зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Посилання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 18/1544-10, якою, на думку заявника, передбачено "можливість апеляційного оскарження як позитивної ухвали так і негативної ухвали з одного й того питання", є безпідставними. Вказану справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду було передано у зв'язку з конфліктом приписів статей 255 і 331 Господарського процесуального кодексу України. За результатами розгляду в постанові від 19.06.2018 викладено висновок про те, що відсутність у переліку частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України ухвали про відмову в зміні способу виконання рішення не позбавляє особу права, визначеного частиною сьомою статті 331 Господарського процесуального кодексу України, оскаржити в апеляційному порядку відповідну ухвалу суду першої інстанції. Водночас у справі, що розглядається, не встановлено відповідного конфлікту норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зазначене апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала місцевого господарського суду про відмову в призначенні судово-економічної експертизи не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції та правомірно повернув подану Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" апеляційну скаргу відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином правильне застосування Західним апеляційним господарським судом норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття ухвали від 17.12.2018 про повернення апеляційної скарги у справі № 914/766/17 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.11.2018 та ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 914/766/17.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

В. Студенець