СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

12.02.2019 Справа № 922/1011/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.С.,

за участю представників:

від позивача - Коваль Г.Ю. - за довіреністю від 21.01.2019 №08-21/192/2-19;

від відповідача - Скриннік І.А., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 13.03.2009 НОМЕР_1) - на підставі ордера від 16.07.2018 №000005;

розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 (суддя Лаврова Л.С.), ухвалене у м. Харкові об 11год.37хв., повний текст якого складений 18.07.2018,

у справі №922/1011/18

за позовом: Харківської міської ради, м.Харків,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Колісниченко Сергія В`ячеславовича, м. Харків,

про стягнення коштів.

ВСТАНОВИЛА:

17.04.2018 Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП Колісниченко С.В., в якому просила стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати 173547,54грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 у справі №922/1011/18 в задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с.16-31).

Харківська міська рада із вказаним рішенням не погодилася та звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 у справі №922/1011/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т.2, а.с.40-50).

У відзиві від 28.08.2018 відповідач просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача щодо підвідомчості спору господарським судам України зазначив, що на земельній ділянці розміщений об'єкт нерухомості, який належить Колісниченку С.В. на праві власності та використовується ним як складські приміщення, про що зазначено в акті обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та вбачається із фотокарток, доданих до матеріалів справи. Інших доказів в підтвердження використання відповідачем цього приміщення в цілях підприємницької діяльності Харківська міська рада надати не може.

Представник ФОП Колісниченка С.В. зазначив, що приміщення належить на праві власності фізичній особі, а не суб'єкту підприємницької діяльності, а також те, що Колісниченко С.В. звертався до Харківської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та до суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради щодо її бездіяльності. При цьому просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованих станом на момент розгляду справи, Колісниченко Сергій Вячеславович зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 19.04.2000 та не перебуває в процесі припинення. Видами діяльності за кодами КВЕД визначено: надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; інша діяльність із прибирання будинків і промислових об'єктів; організування конгресів і торговельних виставок; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах; складське господарство; транспортне оброблення вантажів тощо.

13.09.2008 між ОСОБА_6 (продавцем), Колісниченко С.В. і Удовенко О.А. (покупцями) укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, п.1.1 якого встановлено, що продавець передає у власність, а покупці приймають у власність в рівних частинах, тобто по ? частині, нежитлові приміщення підвалу №0-1-:-0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.55,56).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.09.2008 №20231362 Колісниченко С.В. є власником ? частини нежитлових приміщень підвалу №0-1-:-0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.59).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна Колісниченко С.В. є власником ? нежитлових приміщень підвалу №0-1-:-0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.17).

25.01.2017 Колісниченко С.В. звернувся до Харківської міської ради із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування належних йому нелитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.64).

21.03.2017 Колісниченко С.В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (т.1,а.с.70-73).

Постановою Московського районного суду від 01.12.2017 у справі №643/3735/17, яка залишена без змін постановою Харківського адміністративного суду від 26.04.2018, позов Колісниченко С.В. задоволено; визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради Харківської області щодо нерозгляду на черговій сесії Харківської міської ради клопотання Колісниченка С.В. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Морозова, №11; зобов'язано Харківську міську раду Харківської області розглянути на черговій сесії Харківської міської ради клопотання Колісниченка С.В. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Морозова, №11 (т.1,а.с.75-78,85-91).

В акті обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, від 10.04.2018, складеному головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, інженером-геодезистом та інженером-землевпорядником, зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно від 10.04.2018 №120088831 нежитлові приміщення підвалу №0-1-:-0-9 загальною площею 902,3 кв.м в літ. «У-1», які розташована по вул. Морозова, 11, зареєстровані на праві приватної власності з 15.09.2008 за Удовенко О.А. та Колісниченко С.В. на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2008 №1187 по ? кожному. Згідно інформаційної довідки з ЄДРПОУ Колісниченко С.В. з 19.04.2000 зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 15.09.2008 спільно з ФОП Зайцевим М.І. і ФОП Удовенко О.А. по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,1055га по АДРЕСА_2 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125,126 ЗК України. При цьому встановлено, що земельна ділянка площею 0,1055 га по АДРЕСА_2, використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «У-1» загальною площею 1754,5кв.м (т.1,а.с.27,28).

17.04.2108 Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП Колісниченко С.В. про стягнення 173547,54грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати (т.1, а.с.4-8).

16.07.2018 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (т.2,а.с.16-31).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Предметом позову у даній справі є стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати, що становить 173547,54грн, за користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів на неї, на підставі статей 1212-1214 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частиною 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Частиною 1 статті 3 ГК України встановлено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до статті 55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що фізичні особи Колісниченко С.В. і Удовенко О.А. придбали на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2008 в рівних частинах по ? частині, нежитлові приміщення підвалу №0-1-:-0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.55,56).

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.09.2008 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна Колісниченко С.В. є власником ? нежитлових приміщень підвалу №0-1-:-0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.18, 59).

25.01.2017 Колісниченко С.В. звернувся до Харківської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування належних йому нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.64).

21.03.2017 Колісниченко С.В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (т.1,а.с.70-73).

Відповідно до статті 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті (ст.24 ЦК України).

Статтею 26 ЦК України визначено, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов'язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституції України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов'язки як учасник цивільних відносин.

У статті 42 Конституції України зазначено, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Право на здійснення підприємницької діяльності, не забороненої законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (стаття 50 ЦК України).

Таким чином, фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Наявність у фізичної особи статусу суб'єкта господарювання не означає, що усі правовідносини за її участю є господарськими.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №910/16713/15 та від 17.10.2018 у справі №922/2972/17.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 319 та 320 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності.

Отже, фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов'язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування ж такою земельною ділянкою не свідчить про господарський характер відносин.

Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 306/2004/15-ц.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що майно, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, належить фізичній особі Колісниченко С.В., який вчиняв всі необхідні дії з метою отримання земельної ділянки в користування, зокрема, звертався до Харківської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Однак, суд першої інстанції не дослідив чи використовується відповідачем нерухоме майно та земельна ділянка в господарських (підприємницьких) цілях.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували використання майна, що розміщене на земельній ділянці, та безпосередньо земельної ділянки фізичною особою-підприємцем (відповідачем) в комерційних цілях. В акті обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, зазначено лише, що земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «У-1». При цьому не встановлено факту використання відповідачем цієї земельної ділянки в підприємницькій діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що земельні відносини виникли між позивачем і фізичною особою щодо використання ним земельної ділянки, на якій розміщений об'єкт нерухомого майна, частина якого належить фізичній особі на праві власності.

Суб'єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування й органи державної влади (частина друга статті 2 ЗК України).

Частиною 2 статті 93 ЗК України встановлено, що земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Передача в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З наведеного вбачається, що використання фізичною особою земельної ділянки, на якій знаходиться належний йому на праві власності об'єкт нерухомості, не залежить від наявності у фізичної особи статусу суб'єкта підприємницької діяльності. А його наявність не може свідчити про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи-підприємця вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема, у правовідносинах з користування земельною ділянкою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №306/2004/15-ц, від 27.06.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 27.06.2018 у справі №749/230/15-ц, від 03.10.2018 у справі №904/1182/17.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду даного спору в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 статі 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20 - 23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 281 ГПК України встановлено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.2 статті 231).

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (частина 4 статті 231 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині 2 статті 48 ЦПК України встановлено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цей спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Харківської від 16.07.2018 у справі №922/1011/18 слід скасувати з підстав порушення норм процесуального права та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ч.4 статті 231 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України, пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. ст. 231, 233, 270, п.4 ч.1 ст.275, ч.ч.1,2 ст.278, ст. 281 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 у справі №922/1011/18 скасувати.

3. Закрити провадження у справі №922/1011/18.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 15.02.2019.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза