ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2844/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ТРАСТ" (вул.Гарібальді, 10, м.Харків, 61121; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Сервис" (вул.Дзержинського, 9, смт.Овідіополь, Одеська область, 67801; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Лазуренко Є.С.

Представники:

Від позивача: Бочаров А.В. - на підставі довіреності від 07.12.2018 р.;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "ОЙЛ ТРАСТ", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Енерго Сервис" про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ "Енерго Сервис" заборгованість у розмірі 52 411 грн. 32 коп. Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 04.07.2014р. на рахунок ТОВ "ОЙЛ ТРАСТ» .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2018р. відкрито провадження у справі № 916/2844/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

04 лютого 2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення прохальної частини позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з ТОВ "Енерго Серв ис" заборгованість у розмірі 52 411 грн. 32 коп.

Представник позивача уточнену позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення, але представник відповідача в судові засідання не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як зазначив позивач у справі, 07 липня 2014р. між ТОВ "ОЙЛ ТРАСТ" (Замовник) та ТОВ) "Енерго Сервис" (Перевізник) був укладений Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 (далі-Договір), відповідно до п. 1.1 якого Перевізник зобов'язується приймати, а Замовник надати для перевезення вантажі в обсязі та порядку, передбачених даним Договором.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором (п.8.1 Договору). Згідно з п.8.2. Договору в разі якщо жодна зі сторін за десять днів до строку закінчення цього договору не повідомить про намір його розірвати, він вважається автоматично подовженим на наступний календарний рік на тих же умовах. В такому ж порядку строк дії цього Договору подовжується і в наступному.

Відповідно до п.2.1 Договору вартість перевезення складає 9,50 гривень за один кілометр, в тому числі ПДВ - 20%.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору послуга вважається наданою після підписання Акту виконаних послуг, який є підставою для сплати. Сплата за надані послуги виконується на протязі 30 (тридцяти) банківських днів с дати отримання письмової вимоги Перевізника про сплату. Замовник має право, не чекати письмову вимогу, виконати сплату за надані послуги.

Відповідно до п.9.1. Договору будь які зміни і додатки до цього Договору мають силу в тому разі, якщо вони оформлені в письмовому вигляді та підписані уповноваженими представниками сторін.

01 грудня 2014р. між ТОВ "ОЙЛ ТРАСТ" (Замовник) та ТОВ "Енерго Сервис" (Перевізник) укладено Додаткову угоду №1 про зміну Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 04.07.2014р., згідно якої сторони шляхом переговорів дійшли згоди змінити п.2.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: «п.2.1. Вартість перевезення складає - 12,00 (дванадцять) гривень за один кілометр, в тому числі ПДВ - 20%». Додатковою угодою №2 від 31.12.2014р. сторони знов змінили п.2.1. Договору, виклавши його в такій редакції: «п.2.1. Вартість перевезення з 01.01.2015 складає - 20,82 (двадцять гривень 82 копійки) гривень за один кілометр , в тому числі ПДВ - 20%».

Позивач у справі зазначає, що на виконання умов вищезазначеного Договору, з метою тривалої співпраці між товариствами, ТОВ «ОЙЛ ТРАСТ» було перераховано ТОВ "Енерго Сервис" передоплату у розмірі 56 288 грн. 36 коп., що підтверджується платіжним дорученням №693 від 04.12.2014 р. на суму 34 982 грн. 78 коп. та платіжним дорученням №918 від 20.01.2015 р. на суму 21 305 грн. 58 коп.

Відповідно до розрахунку позивача, з урахуванням фактично наданих відповідачем послуг, утворилась передплата 52 411 грн. 32 коп. Враховуючи те, що умовами Договору не встановлено строк повернення платнику внесених в якості передоплати грошових коштів, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний виконати таке грошове зобов'язання в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

29 жовтня 2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. №29-10/01 з вимогою повернути авансові платежі ТОВ «ОЙЛ ТРАСТ», яку було отримано відповідачем 06.11.2018р., та додатком до якої був акт звірки взаєморозрахунків за Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 04.07.2014р. Відповідь на претензію та задоволення своїх вимог позивач не отримав.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період: жовтень 2013р.- жовтень 2018р. станом на 31.10.2018р. ТОВ "Енерго Сервис" має заборгованість на користь ТОВ «ОЙЛ ТРАСТ» у розмірі 52 411 грн. 32 коп.

Представник позивача у судовому засіданні зауважив, що починаючи з січня 2015р. ТОВ "Енерго Сервис" не надавало ТОВ «ОЙЛ ТРАСТ» послуг за Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 04.07.2014р., у зв'язку з чим сума передплати є невикористаною.

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що ТОВ "Енерго Сервис" станом на дату подачі позову до суду не повернуло ТОВ «ОЙЛ ТРАСТ» передплату за авансовими платежами, які було сплачено на підставі Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 04.07.2014р., позивач звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 52 411 грн. 32 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до приписів ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

На підставі наявних у справі матеріалів та пояснень представника позивача, судом встановлено, що 07 липня 2014р. між ТОВ "ОЙЛ ТРАСТ" (Замовник) та ТОВ "Енерго Сервис" (Перевізник) був укладений Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07, відповідно до п. 1.1 якого Перевізник зобов'язується приймати, а Замовник надавати для перевезення вантажі в обсязі та порядку, передбачених даним Договором.

За приписами ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Отже, між сторонами за Договором виникли правовідносини щодо надання послуг.

Відповідно до п.2.1 Договору з урахуванням Додаткової угоди №2 від 31.12.2014р., вартість перевезення з 01.01.2015 складає - 20 грн. 82коп. за один кілометр, в тому числі ПДВ - 20%».

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору послуга вважається наданою після підписання Акту виконаних послуг, який є підставою для сплати. Сплата за надані послуги виконується на протязі 30 (тридцяти) банківських днів с дати отримання письмової вимоги Перевізника про сплату. Замовник має право не чекати письмову вимогу, виконати сплату за надані послуги.

Згідно ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно положень ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З умов Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 07 липня 2014р. не вбачається обов'язку Замовника здійснювати попередню оплату за послуги, але здійснення передплати не є порушенням законодавства.

Судом встановлено, що платіжним дорученням №693 від 04.12.2014 р. на суму 34 982 грн. 78 коп. та платіжним дорученням №918 від 20.01.2015 р. на суму 21 305 грн. 58 коп. ТОВ "ОЙЛ ТРАСТ" було перераховано на користь ТОВ "Енерго Сервис" 56 288 грн. 36 коп. у якості оплати за транспортні послуги. Але, такі послуги відповідачем в період після січня 2015р. надано не було.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період: жовтень 2013р.- жовтень 2018р. станом на 31.10.2018р. ТОВ "Енерго Сервис" має заборгованість на користь ТОВ «ОЙЛ ТРАСТ» у розмірі 52 411 грн. 32 коп.

Відповідно до ст. 925 Цивільного кодексу України д о пред'явлення перевізникові позову, що випливає із договору перевезення вантажу, пошти можливим є пред'явлення йому претензії у порядку, встановленому законом, транспортними кодексами (статутами). Позов до перевізника може бути пред'явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до ТОВ "Енерго Сервис" з претензією щодо повернення зайве сплачених грошових коштів, але відповіді та задоволення не отримав.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На думку суду обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає способу, передбаченому законодавству, адже, відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, з матеріалів справи вбачається наявність порушеного права позивача.

За таких обставин, на думку суду, вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 52 411 грн. 32 коп. є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ТРАСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго С ервис" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Сервис" (вул.Дзержинського, 9, смт.Овідіополь, Одеська область, 67801; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ТРАСТ" (вул.Гарібальді, 10, м.Харків, 61121; ) грошові кошти у розмірі 52 411 грн. 32 коп., перераховані у якості передплати за Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/04-07 від 04.07.2014р., та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11 лютого 2019 р.

Суддя Н.В. Рога