номер провадження справи 13/132/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2019 Справа № 908/4233/13

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Дроздова С.С., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто, м. Запоріжжя та матеріали справи № 908/4233/13

за позовом позивача-1: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

позивача-2: Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8, м. Запоріжжя

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто, м. Запоріжжя

про стягнення 106 461 грн. 93 коп.

Орган примусового виконання, рішення посадових осіб якого оскаржується: Дніпровський Відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

від учасників:

представник позивача 1: ОСОБА_1, довіреність № 87/01/01-10 від 27.12.2018 р.

представник позивача 2: ОСОБА_2, довіреність № 01-11/45 від 30.01.2019 р.

представник скаржника (відповідача): ОСОБА_3, довіреність № б/н від 17.07.2018 р.

представник Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: ОСОБА_4, довіреність № б/н від 20.03.18 р.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто, м. Запоріжжя про визнання неправомірною постанову начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 42937885 від 22.12.2018 року; зобовязання начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 про відновлення виконавчого провадження від 02.01.2019 року ВП № 42937885.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № П-33/19 від 23.01.2019 р. та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2019 р., у зв'язку із звільненням з посади судді доповідача у справі ОСОБА_7, справу № 908/4233/13 передано на розгляд судді Дроздовій С.С. для розгляду скарги.

Ухвалою суду від 24.01.2019 р. скарга прийнята судом до розгляду, судове засідання призначено на 04.02.2019 р.

01.02.2019 р. від позивача 1 до суду надійшли письмові пояснення на скаргу (вих. № 24/02-03 від 01.02.2019 р.), в яких позивач 1 просить суд скаргу залишити без задоволення, зазначивши про те, що боржник не може бути скаржником в розумінні ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та, як наслідок оскаржувати постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 42937885 від 22.12.2018 р. Твердження скаржника про те, що Головне управління статистики у Запорізькій області не володіє інформацією щодо боржника є хибним. Також зазначив, що державний виконавець могла та мала можливість отримати інформацію щодо державної реєстрації земельних ділянок за боржником.

04.02.2019 р. від скаржника (відповідача) надійшло нормативне обґрунтування скарги (вх. № 08-08/2261/19 від 04.02.2019 р.).

Від позивача 2 до суду 04.02.2019 р. надійшли письмові пояснення (вх. № 08-08/2268/19 від 04.02.2019 р., відповідно до яких він просив суд відмовити в задоволенні скарги та зазначив, що начальником Дніпровського ВДВС ОСОБА_5 перевірку було проведено в межах його повноважень та в спосіб не заборонений законом, посилання скаржника на те, що позивач 2 звернувся після спливу 4 років з моменту завершення виконавчого провадження та не скористалось правом на оскарження постанови про повернення виконавчого листа стягувачу не стосуються проведеної начальником ВДВС перевірки законності виконавчого провадження. Посилання скаржника на те, що в начальника ВДВС не було обєктивних підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу є необґрунтованим.

Від Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 04.02.2019 р. надійшли письмові пояснення (вих. № 4020 від 04.02.2019 р.), відповідно до яких зазначено, що скарга є необґрунтованою та безпідставною та зазначено, що ані з боку державних виконавців ані з боку начальника не було вчинено незаконних дій і не допущено бездіяльності.

Фіксування судового процесу у справі № 908/4233/13 при розгляді скарги, в порядку ст. 222 ГПК України, здійснювалось за допомогою технічних звукозаписувальних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

У судовому засіданні 04.02.2019 р. представник скаржника підтримав скаргу в порядку ст. 343 ГПК України, мотивуючи вимоги тим, що керівництвом позивача 2 було безпідставно пропущено строк для повторного предявлення виконавчого документу до виконання, яке з метою уникнення відповідальності за недбалість в частині не стягнення бюджетних коштів, вступило в змову з начальником відділу ДВС, в результаті чого начальником Відділу ДВС було проведено перевірку неіснуючого виконавчого провадження та прийнято безпідставну, необґрунтовану та неправомірну постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 42937885, матеріали якого фактично не перевірялись, оскільки станом на дату перевірки знищені.

Представники позивачів та Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судовому засіданні 04.02.2019 р. заперечили проти задоволення скарги на підставах, викладених в письмових поясненнях.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 340 ГПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України).

Згідно ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто та матеріали справи № 908/4233/13, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

11.02.2014 р. рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/4233/13 позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8 до Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача 97244 грн. 25 коп. заборгованості з орендної плати, 2746 грн. 10 коп. заборгованості з земельного податку, 4298 грн. 89 коп. заборгованості по сплаті експлуатаційних витрат та 2129 грн. 24 коп. судового збору.

28.02.2014 р. на виконання вказаного рішення господарським судом були видані відповідні накази.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

22.04.2014 р. державним виконавцем Ленінського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №42937885 з примусового виконання наказу № 908/4233/13 від 28.02.2014 на загальну суму 104289 грн. 24 коп.

29.07.2014 р. державним виконавцем Ленінського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції була винесена постанова у ВП № 42937885 про повернення виконавчого документа стягувачу, в звязку з тим, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно відповідей на запити до органів, що реєструють право власності за боржником відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, ДПІ кошти на рахунках відсутні, здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі з метою перевірки майнового стану боржника, встановити місцезнаходження боржника та перевірити його майновий стан не виявилось можливим, вжитими державним виконавцем заходами майно, на яке за законом можливо звернути стягнення у боржника не виявлено, борг, виконавчий збір та витрати не стягнуто.

З матеріалів скарги вбачається, що позивачем -2 26.12.2018 р. до Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подано заяву (вих. № 01-11/449 від 22.12.2018 р.) про перевірку виконавчого провадження ВП № 42937885.

27.12.2018 р. начальником Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 42937885, відповідно до якої постановлено, що дії державного виконавця Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_8 при виконанні виконавчого провадження № 42937885 щодо стягнення з ТОВ «Тріумф-Авто» на користь КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» суму боргу в розмірі 104289 грн. 24 коп., визнати такими, що не в повній мірі відповідають вимогам ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення постанови від 29.07.2014 р.) та інструкції з організації примусового виконання рішень. Також скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.07.2014 р. Постановлено державному виконавцю Присяжнюку Д.В., керуючись ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» відновити виконавче провадження № 42937885.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що в разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

02.01.2019 р державним виконавцем Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 42937885 з виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/4233/13.

Також, судом встановлено, що 01.02.2019 р. заступником начальника Дніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 42937885 та встановлено, що суму боргу в розмірі 104289 грн. 24 коп. виконавчий збір в сумі 131 грн. та витрати на використання АСВП в розмірі 69 грн. стягнуто та перераховано платіжними дорученнями від 31.01.2019 р. за №: 1255, 1256, 1257, 1258.

Скаржник у своїй скарзі просить суд визнати неправомірною постанову начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 42937885 від 22.12.2018 року, та зобовязати начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 про відновлення виконавчого провадження від 02.01.2019 року ВП № 42937885.

Також під технічну фіксацію судового процесу, скаржник зазначив, що допустив описку в даті оскаржуваної постанови, правильно вважати дату 27.12.2018р. (а не 22.12.18р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Слід зазначити, що в своїй скарзі ТОВ «Тріумф-Авто» не вказує, які саме права, передбачені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» було порушено державним виконавцем. З аналізу доводів, викладених в скарзі не вбачається, що діями начальника Відділу та державного виконавця Відділу порушено права ТОВ «Тріумф-Авто».

Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Цим правом скористався стягувач у виконавчому провадженні № 42937885, яким є Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8», та направив на адресу начальника Відділу державної виконавчої служби відповідну заяву (вих. № 01-11/449 від 22.12.2018 року).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані норми матеріального права прямо визначають і вказують на наявність у Законі меж повноважень начальника Відділу, а саме: наявність повноважень контролювати рішення і дії підпорядкованого йому державного виконавця та наявність повноважень і права своєю постановою скасовувати постанову або інший процесуальний документ, винесені державним виконавцем.

Судом вбачається, що державним виконавцем Гришуновою Т.А. не належним чином проведено виконавчі дії, відтак, відповідно до довідки головного управління ДФС у Запорізькій області від 28.12.2018 р. у боржника в період з 30.05.2002 р. по 27.04.2016 р. був відкритий розрахунковий рахунок № 0980 у банківській установі «Фінанси та кредит», в той час як державним виконавцем в постанові про повернення виконавчого документу викладено про неможливість перевірки майнового стану боржника та про відсутність в нього майна.

За результатом проведеної перевірки виконавчого провадження № 42937885 начальником відділу на підставі Закону України «Про виконавче провадження» і в межах повноважень прийнято постанову від 27.12.2018 р. про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що порушення в діях начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при прийнятті постанови від 27.12.2018 р. про результати перевірки законності виконавчого провадження відсутні.

Що стосується тверджень скаржника про те, що матеріали виконавчого провадження були знищенні, а отже, начальник Відділу виконавчої служби не мав права проводити перевірку законності виконавчого провадження, оскільки таку перевірку він повинен проводити на підставі оригіналів або копій виконавчого провадження, суд залишає без задоволення, в звязку з наступним.

Статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

2. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується:

1) обєктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

3) виготовлення документів виконавчого провадження;

4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження;

5) централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження;

6) підготовка статистичних даних;

7) реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

8) передача документів виконавчого провадження до електронного архіву;

9) формування Єдиного реєстру боржників.

3. Несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи виконавчого провадження тягне за собою відповідальність, установлену законом.

4. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обовязковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

5. Автоматизована система виконавчого провадження забезпечує автоматизований арешт коштів боржника за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України за погодженням з Національним банком України.

Наказом виконуючого обов'язки Міністра юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі Положення), яке розроблено відповідно до вимог Закону та визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Станом на час надходження до Відділу судового наказу господарського суду Запорізької області від 28.02.2014 року, винесеного на виконання рішення господарського суду Запорізької області 11.02.2014 р. у справі № 908/4233/13, діяло Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі Положення 43/5), затверджене наказом Міністра юстиції України № 43/5 від 20.05.2003 року.

Вказане Положення 43/5 було розроблено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою визначення процедури формування та ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Згідно з розділом 3 Положення 43/5, до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій.Унесення відомостей до Єдиного реєстру здійснюється державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчинюється виконавча дія. Постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. У разі тимчасової відсутності доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (через перебої в електропостачанні, електрозв'язку тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з подальшим обов'язковим внесенням таких документів до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в день усунення причин, що перешкоджали доступу до нього.

Як зазначив державний виконавець, виконавче провадження № 42937885 (в паперовому вигляді) було знищено у зв'язку зі спливом строків зберігання, його перевірка начальником Відділу здійснювалась за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, що не є порушенням вимог ані Закону України «Про виконавче провадження,ані Інструкції з організації примусового виконання рішень.

За результатами перевірки була встановлена бездіяльність державного виконавця Гришунової Т.А. при виконанні судового наказу від 28.02.2014 року винесеного на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2014 року у справі № 908/4233/13 та на законних підставах і в межах повноважень прийнято рішення про скасування постанови від 29.07.2014 року та відновлення виконавчого провадження, що доручено державному виконавцю Присяжнюку Д.В.

Що стосується посилань скаржника на те, що стягувач після спливу чотирьох років з моменту завершення виконавчого провадження звернувся до Відділу державної служби та не скористався своїм правом на оскарження постанови, суд не приймає їх до уваги, оскільки дані твердження не стосується проведеної начальником перевірки законності виконавчого провадження та чинне законодавство України не встановлює обмеження строків щодо можливості проведення начальником державної виконавчої служби такої перевірки.

Крім того, суд звертає увагу, що 01.02.2019 року у виконавчому провадженні № 42937885 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону. Підставою для прийняття такого рішення послугувало повне виконання судового наказу господарського суду Запорізької області про примусове стягнення від 28.02.2014 року, винесеного на виконання рішення господарського суду Запорізької області 11.02.2014 року в справі № 908/4233/13.

За таких обставин, суд зазначає, що скаржником не доведено порушення дій державного виконавця, скаржник належним чином не обґрунтував скаргу, не подав належні докази в своє обґрунтування, які б свідчили про законні вимоги поданої скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін.

У рішеннях у справі ОСОБА_5 проти України, no. 17022/02, від 11.12.2008 та у справі Мкртчян проти України, № 21939/05, від 20.05.2010 Європейский суд з прав людини вказує, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні та обмежується питаннями організації та вчинення виконавчих дій.

Судом також зазначалось, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично (рішення Суду у справі Чіжов проти України, заява №6962/02).

За висновками суду, дії державного виконавця, з приводу яких подано зазначену скаргу, не можуть розцінюватись судом як неправомірні, оскільки вони спрямовані на виконання законного рішення суду з метою захисту та реалізації прав стягувача.

За таких обставин, перевіривши надані докази та скаргу заявника, господарський суд Запорізької області дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто у справі № 908/4233/13 не підлягає задоволенню, в звязку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто, м. Запоріжжя у справі № 908/4233/13 - відмовити.

2. Копію даної ухвали направити сторонам та учасникам у справі.

Ухвалу оголошено в судовому засіданні 04.02.2019 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.02.2019 р.

Повний текст ухвали буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова