РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2019Справа № 910/16507/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в

особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

до Приватного акціонерного товариства "Авіоніка"

про стягнення 522.120,45 грн.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

07.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни до Приватного акціонерного товариства "Авіоніка" про стягнення 522.120,45 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору кредитної лінії № 83 від 25.06.2004, позивачем було надано відповідачу кредит, а відповідач в свою чергу зобов'язаний повернути кредитні кошти та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісію та можливі штрафні санкції. У зв'язку з тим, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою Господарського суду міста Києва № 45/555 від 16.07.2008 судом затверджено укладену між сторонами мирову угоду. В подальшому рішенням Господарського суду міста Києва № 11/164 від 09.01.2013 було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором, в тому числі 1.156.570,08 грн. заборгованості за процентами. Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 188 від 19.03.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банка. З 20.03.2015 делеговано повноваження ліквідатора банку Славкіну М.А. Станом на 22.11.2018 заборгованість відповідача за процентами становить 3.915.435,16 грн. Таким чином сума нестягнутої заборгованості за процентами з урахуванням рішення № 11/164 від 09.01.2013 становить 2.758.865,08 грн. З метою здійснення повноважень щодо повернення заборгованості позичальників перед банком позивач звернувся до суду з позовною вимогою стягнути з відповідача проценти за користування кредитом за період із 01.01.2013 по 30.06.2014 у розмірі 522.120,45 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 відкрито провадження у справі № 910/16507/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 17.01.2019.

Даною ухвалою суду зобов'язано відповідачів протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.12.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 448 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04060, м. Київ, вул. Бориса Житкова, 5-А, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 12.12.2018 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 13.12.2018, надіслану за вказаною вище адресою, було отримано відповідачем 17.12.2018, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення за № 448, а отже відповідач мав подати відзив до 02.01.2019 включно.

Відповідач в судове засідання 17.01.2019 не з'явився, вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 13.12.2018 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2004 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Банк) та Акціонерним товариством закритого типу «Авіоніка», яке змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Авіоніка» (позичальник) було укладено кредитний договір № 83, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит, а останній зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції.

У зв'язку з тим, що позичальником належно своїх договірних зобов'язань виконано не було, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства закритого типу «Авіоніка».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2008 у справі № 45/555 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до Акціонерного товариства закритого типу «Авіоніка», третя особа Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, про стягнення 10.195.347,86 грн затверджено мирову угоду від 11.04.2008 (далі - мирова угода), укладену між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Банк) та Акціонерним товариством закритого типу «Авіоніка» (боржник), провадження у господарській справі № 45/555 припинено.

Відповідно до п. 1.1. мирової угоди сторони дійшли згоди щодо укладення цієї мирової угоди, яка спрямована на врегулювання питань щодо стягнення заборгованості з боржника на користь Банка у розмірі згідно кредитного договору № 83, укладеного 25.06.2004 між Банком та боржником, а також припинення провадження по справі № 45/555.

Відповідно до п. 1.2 мирової угоди ця мирова угода встановлює новий порядок і умови виконання зобов'язання боржника згідно кредитного договору № 83 від 25.06.2004, що визначені розрахунком позовних вимог.

З метою врегулювання питання погашення заборгованості, сторони узгодили часткове прощення Банком боргу (ст. 605 Цивільного кодексу України), що відбувається на умовах, встановлених цією мировою угодою та розповсюджується на нараховану неустойку (в повному розмірі) та частину нарахованих процентів за користування кредитом по кредитному договору № 83 від 25.06.2004 (п. 1.4. мирової угоди).

Як встановлено в п. 1.5 мирової угоди, остаточна сума боргу, що підлягає сплаті відповідно до цієї мирової угоди, складає 7.330.116,05 грн, і включає загальну заборгованість за кредитом та частково заборгованість за процентами, визначеними розрахунком позовних вимог. На залишок вказаної суми, до моменту остаточного погашення боргу боржник сплачує проценти в порядку, встановленому мировою угодою.

При цьому, згідно з п. 2.1 мирової угоди узгоджена сторонами заборгованість боржника у розмірі, встановленому п. 1.5 цієї мирової угоди підлягає сплаті боржником наступним чином: протягом тридцяти банківських днів з дати підписання даної мирової угоди боржник сплачує на користь Банку 700.000,00 грн, що є частиною суми боргу, узгодженого сторонами в п. 1.5 даної мирової угоди; решта основної суми заборгованості, що становитиме після виконання боржником умови, передбаченої в п. 2.1.1 мирової угоди, 6.630.116,05 грн сплачується боржником в порядку (графіку), встановленому у п.п. 2.1.2 договору.

Відповідно до п. 2.7 мирової угоди розрахунок процентів за користування грошовими коштами, зазначених в цьому розділі мирової угоди здійснюється за період з дати підписання цієї мирової угоди до повного погашення заборгованості. Проценти за користування грошовими коштами нараховуються виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день укладання цієї мирової угоди і не включається день остаточного повернення суми заборгованості.

Проценти за користування грошовими коштами нараховуються на суму фактичного залишку заборгованості за цією мировою угодою та сплачуються боржником щоквартально за графіком, встановленим сторонами у п. 2.8 мирової угоди.

Згідно з п.п. 2.10 - 2.11 мирової угоди сплата процентів здійснюється відповідно до розрахунку, який надається Банком в письмовому вигляді не пізніш ніж за три банківських дні до моменту платежу. Боржник остаточно сплачує проценти, що нараховуються на суму фактичного залишку заборгованості, одночасно із сплатою останньої частини основної суми заборгованості, визначеної в пункті 2.1.2 цієї мирової угоди.

Своїх зобов'язань щодо здійснення платежів у передбачені мировою угодою строки відповідачем належним чином виконано не було, у зв'язку з чим Банк звернувся до Господарського суду міста Києва за позовом про стягнення з позичальника, окрім іншого, заборгованість за кредитом та заборгованість за процентами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2013 у справі № 11/164 частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіоніка» 7.255.455,70 грн заборгованості за кредитом, 1.156.570,08 грн заборгованості зі сплати процентів.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 188 від 19.03.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

22.02.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та делегування повноважень ліквідатора, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» по 19.03.2018 включно.

15.02.2018 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 474 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та делегування повноважень ліквідатора, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з 20.03.2018 по 19.03.2020 включно.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором по сплаті процентів в сумі 3.915.435,16 грн, проте у зв'язку із недостатністю у позивача коштів для сплати судового збору позивачем пред'явлено вимоги про стягнення з відповідача 522.120,45 грн боргу за процентами (за період з 01.01.2013 по 30.06.2014).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позивач зазначає, що заборгованість за рішенням суду не сплачена, а тому триває нарахування процентів за користування кредитом.

Так, станом на 22.11.2018 заборгованість відповідача по сплаті процентів за кредитним договором становить 3.915.435,16 грн.

Отже, сума нестягнутої заборгованості по сплаті процентів з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2013 у справі № 910/22925/15 складає 2.758.865,08 грн.

В зв'язку з цим, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 522.120,45 грн за період з 01.01.2013 по 30.06.2014.

Позивач зазначає, що оскільки ним сплачено судовий збір в розмірі 7.831,81 грн, тому сума до стягнення з відповідача в рахунок часткового погашення процентів за користування кредитом становить 522.120,45 грн.

Доказів на підтвердження виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не подано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З огляду на те, що доказів повернення кредитних коштів матеріали справи не містять, позивач правомірно нараховує проценти за користування позичальником кредитними коштами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 522.120,45 грн заборгованості за процентами обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіоніка» (04060, м. Київ, вул. Бориса Житкова, 5-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т, ) 522.120 (п'ятсот двадцять дві тисячі сто двадцять) грн 45 коп. боргу по сплаті процентів, 7.831 (сім тисяч вісімсот тридцять одна) грн 81 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова