ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р.                                 Справа № 911/1148/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альберт-Київгума ЛТД»

до «New Next» SRL

про стягнення 17 110,03 доларів США

за участю представників сторін: не з’явились.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Альберт-Київгума ЛТД» (далі – позивач) з позовом до «New Next» SRL (далі – відповідач) про стягнення 17 110,03 доларів США (що станом на 29.05.2018 за офіційним курсом НБУ еквівалентно 447 418,56 грн.) заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту № 015/44 від 23.11.2015 в частині щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.09.2018; вирішено звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до Міністерства юстиції Республіки Молдова оскільки відповідач у даній справі, якому необхідно вручити копію ухвали про відкриття провадження у справі, знаходиться на території іншої держави – Республіки Молдова, що приєдналась до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписаної в Гаазі 15.11.1965 (далі – Конвенція).

Ухвалою суду від 05.06.2018 зупинено провадження у справі до надходження відповіді від Міністерства юстиції Республіки Молдова на судове доручення про надання правової допомоги.

Враховуючи призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 10.09.2018 та необхідність з’ясування питання щодо виконання судового доручення, 10.09.2018 господарським судом Київської області постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі.

У зв’язку з відсутністю в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, ухвалою суду від 10.09.2018 розгляд справи по суті відкладено на 21.01.2019 та вирішено звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до Міністерства юстиції Республіки Молдова через Міністерство юстиції України з метою вручення даної ухвали відповідачу.

Враховуючи призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 21.01.2019 та необхідність з’ясування питання щодо виконання судового доручення, 21.01.2019 господарським судом Київської області постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі.

В судове засідання 21.01.2019 представники сторін не з’явились, про поважність причин неявки суд не повідомили. Відповідачем не подано відзиву на позов, будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від сторін до суду не надійшло.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Оскільки для повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд здійснив направлення Компетентному органу Республіки Молдова перекладів судових документів в порядку, передбаченому Конвенцією, та з дати направлення документів сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який значно більший ніж шість місяців, однак судом не було отримано будь-якого підтвердження вручення відповідачеві ухвал суду, незважаючи на всі розумні зусилля для його отримання, за висновками суду відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

За загальним правилом, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання не перешкоджає всебічному, повному та об’єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, за відсутності представників сторін.

Частиною 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

23.11.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Альберт-Київгума ЛТД» (продавець) та «New Next» SRL (покупець) укладено контракт № 015/44 (далі – Контракт), відповідно до п. 1.1. якого продавець виготовляє і продає, а покупець приймає та оплачує вироби медичного призначення, далі по тексту – товар, в порядку та на умовах, викладених в цьому контракті.

Відповідно до п. 2.1. Контракту загальна кількість і асортимент товару вказується в специфікаціях на кожну окрему партію товару, які є невід'ємною частиною цього контракту.

Умови поставки – «FCA – м. Бровари» згідно ІНКОТЕРМС-2010, автомобільним транспортом покупця (п. 3.1. Контракту).

Пунктом 3.4. Контракту обумовлено, що датою поставки товару вважається дата оформлення експортної вантажної митної декларації.

Ціна на товар встановлюється в доларах США на умовах «FCA – м. Бровари», вказується у специфікаціях на кожну партію товару, яка відвантажується, і включає в себе вартість упаковки і маркування, митне оформлення та сертифікат про походження товару. Ціна є договірною і може змінюватись за погодженням сторін (п. 4.1. Контракту).

Пунктом 5.1. Контракту сторони погодили умови платежу – 100% оплата кожної партії товару, яка відвантажується, протягом 45-ти календарних днів з дати поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Згідно з п. 11.1. Контракту останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і буде діяти до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків – до повного виконання сторонами своїх обов’язків за цим Контрактом.

Як зазначає позивач дія Контракту продовжувалася сторонами шляхом укладення додаткових угод.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання та поставив відповідачу товар на загальну суму 17 110,03 доларів США, що підтверджується Специфікацією № 13 від 08.12.2017, митною декларацією UA125230/2017/771753 від 15.12.2017, міжнародною товарно-транспортною накладною серії АТ № 368197 від 15.12.2017.

18.12.2017 сторони уклали додаткову угоду № 2 до Контракту, відповідно до п. п. 1, 3 якої сторони дійшли згоди змінити п. п. 5.1., 11.1. Контракту та викласти їх в наступній редакції: « 5.1. Покупець зобов’язаний оплатити товар шляхом внесення безготівкових грошових коштів на поточний банківський рахунок продавця протягом 160 (ста шести десяти) календарних днів з дати митного оформлення товару продавцем.»; «Цей Контракт набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків – до повного виконання сторонами своїх обов’язків за цим Контрактом.».

Як зазначає позивач, у встановлений Контрактом строк, відповідач не розрахувався за отриманий товар на суму 17 110,03 доларів США.

На підтвердження наявності вказаної заборгованості позивач долучив до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Альберт-Київгума ЛТД» та «New Next» SRL, підписаний та скріплений печатками сторін, в якому зафіксовано, що відповідач визнає, в тому числі заборгованість з поставки від 15.12.2017 в сумі 17 110,03 доларів США.

Крім того, до позовної заяви також долучено довідку ПАТ «Укрсоцбанк», в якій повідомляється, що станом на 25.05.2018 товариству з обмеженою відповідальністю «Альберт-Київгума ЛТД» не надходила валютна виручка за експортним контрактом № 015/44, укладеним з «New Next» SRL у сумі 17 110,03 доларів США.

Згідно з п. п. 10.1., 10.2. Контракту (в редакції додаткової угоди від 18.12.2017 № 2 до Контракту) всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з цього Контракту чи у зв’язку з ним, в тому числі ті, які стосуються його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню в одному із зазначених нижче судів на вибір позивача, зокрема в господарському суді Київської області (за місцем виконання Контракту) в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Правом, що регулює даний Контракт, є матеріальне право України.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Матеріалами справи підтверджується факт поставки позивачем на відповідачу товар, який відповідачем не оплачений на суму 17 110,03 доларів США. Відповідні обставини відповідачем не заперечені та не спростовані.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. На підтвердження сплати судового збору позивачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення № 293 від 29.05.2018 на суму 6 711,41 грн.

Провівши відповідний перерахунок, з урахуванням ставки судового збору, встановленої пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день сплати судового збору, та офіційного курсу гривні до іноземної валюти – долара США, встановленої Національним банком України на 29.05.2018, суд приходить до висновку, що за подання до господарського суду даної позовної заяви майнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 6 711,28 грн., який, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з «New Next» SRL (Moldova, Chisinau, Grenoble Str., 149 a, Ident. cod: 743) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альберт-Київгума ЛТД» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 127, ) 17 110 (сімнадцять тисяч сто десять) доларів США 03 цента заборгованості та 6 711 (шість тисяч сімсот одинадцять) грн. 28 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.02.2019.

Суддя                                 О.В. Щоткін