ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 Справа № 914/2369/18

місто Львів

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна",
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю "Західінфо",
предмет позову: стягнення 319'783,70 грн.
СуддяОСОБА_1
Секретар судового засіданняОСОБА_2
Представники:
позивача:ОСОБА_3 адвокат,
відповідача:не з'явився.
Судові процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Західінфо" про стягнення 319'783,70 грн. Ухвалою від 26.12.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 30.01.2019.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач не отримав ані за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 79069, Львівська область, місто Львів, вулиця Шевченка, 341, ані за вказаною позивачем поштовою адресою: 79069, Львівська область, місто Львів, вулиця Шевченка, 374, ані за адресою, вказаною відділенням поштового зв'язку: 79020, Львівська область, місто Львів, вулиця Варшавська, 54.

Суд 01.02.2019 надіслав запит Відділенню поштового зв'язку Львів 69 з проханням надати інформацію про конкретні причини невручення відповідачеві ухвали про відкриття провадження у справі. Однак відповідь на зазначений запит не надходила до суду станом на час розгляду справи.

У судове засідання 30.01.2019 представник відповідача не з'явився, причин неявки не повідомив суду. З огляду на зазначене, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 11.02.2019.

Ухвалу-виклик в судове засідання від 31.01.2019 відповідач не отримав ані за юридичною, ані за поштовою адресою. Відділення поштового зв'язку повернуло до суду відповідні поштові відправлення із зазначенням "інших" причин, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення.

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, суд зазначає, що сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Крім того, суд надіслав ухвалу-виклик в судове засідання від 31.01.2019 засновнику та керівнику відповідача, ОСОБА_4 на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 82-87): 79037, АДРЕСА_1. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 91), керівник відповідача отримав ухвалу-виклик 08.02.2019. Отже, засновник (керівник) відповідача був обізнаний про судове засідання 11.02.2019.

В судове засідання 11.02.2019 представник відповідача не з'явився, причин неявки не повідомив суду.

Отже, судом було забезпечено змагальність сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі без участі представника відповідача.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення договору оренди, заборгував позивачу 319'783,70 грн. орендної плати та вартості неповернутого обладнання. Зокрема, Позивач передав відповідачеві у строкове платне користування об'єкт оренди. Відповідач не оплатив надані позивачем послуги за період з березня по липень 2018 року у сумі 76'261,70 грн. Частину об'єкта оренди відповідач викупив, решту ж, вартістю 243'522,00 грн., не повернув позивачу. Згідно з умовами договору оренди відповідач повинен був відшкодувати вартість неповернутого об'єкта оренди, чого, однак, не вчинив. Зважаючи на зазначене, сторони уклали договір про розстрочення заборгованості відповідача за договором оренди. Незважаючи на це, в обумовлені сторонами строки відповідач так і не погасив заборгованості, що виникла.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав до суду відзиву на позов.

Фактичні обставини справи.

Сторони у справі уклали договір оренди №94/07-16 від 30.08.2016 (далі Договір) (а.с. 27-35). Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець (позивач у справі) зобов'язується передати, а орендар (відповідач у справі) зобов'язується прийняти у строкове платне користування (оперативну оренду) майно, найменування, перелік та вартість якого з урахуванням індексації визначено у загальних специфікаціях (Додаток №1), які є невід'ємною частиною цього Договору (далі об'єкт оренди). Конкретний перелік обладнання, що складає об'єкт оренди, та його кількість, що передається в оперативну оренду, вказується в акті приймання-передачі (видача), який підписується сторонами під час передачі об'єкта оренди орендодавцем орендарю на складі орендодавця.

Положеннями пунктів 3.1 та 3.7-3.8 Договору встановлено, що орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди Орендодавцю на склад не пізніше останнього робочого дня перед датою, яка вказана в Додатковій угоді до Договору як строк дії Договору, якщо інше не передбачено цим Договором, Додатковою угодою до нього або нормами цивільного законодавства. Датою повернення об'єкта оренди вважається дата підписання акта повернення або дата відшкодування орендарем 100% вартості об'єкта оренди відповідно до пункту 3.4 цього Договору. У разі ухилення орендарем від повернення об'єкта оренди або його складових, до чого прирівнюється ухилення від підписання акта повернення, протягом робочих 5 днів з дати, коли таке повернення або підписання повинно було відбутись, орендодавець має право вважати, що об'єкт оренди або його складові втрачені. У разі втрати об'єкта оренди чи його складових, орендар на вимогу орендодавця зобов'язаний відшкодувати останньому вартість втраченого об'єкта оренди або його втрачених складових. Вказане відшкодування здійснюється у розмірі втраченого об'єкта оренди або втрачених складових об'єкта оренди, що визначена у специфікаціях до Договору, з додаванням до цієї вартості податку на додану вартість за ставкою, встановленою чинним в Україні законодавством на дату такого відшкодування.

Згідно з пунктом 7.1 Договору за користування об'єктом оренди орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати орендодавцю орендну плату. Ставка орендної плати на місяць вказується у Додатковій угоді до цього Договору, підписаній сторонами.

Додатковою угодою №1 (а.с. 36) сторони погодили ставку орендної плати та встановили, що Договір діє до 31.03.2017. Додатком №1 до Договору затверджено Специфікації (а.с. 37-43). Додатком №3 до Договору сторони погодили розцінки вартості робіт з очистки, ремонту, заміни, відшкодування елементів опалубки (а.с. 46).

Позивач передав у користування відповідача об'єкти, перелік яких визначено в акті прийому-передачі №WZ-12 95/UA від 27.09.2016 (а.с. 47).

З березня 2018 року по липень 2018 року відповідач повинен був оплатити 76'261,70 грн. орендної плати, що підтверджується підписаними сторонами розрахунками оренди (а.с. 49, 51, 53, 55, 57) та актами надання послуг: №587 від 31.03.2018 н суму 15'451,72 грн. (а.с. 48); №768 від 30.04.2018 на суму 14'953,27 грн. (а.с. 50); №957 від 31.05.2018 на суму 15'451,72 грн. (а.с. 52); №1158 від 30.06.2018 на суму 14'953,27 грн. (а.с. 54); №1387 від 31.07.2018 на суму 15'451,72 грн. (а.с. 56).

Доказів сплати відповідачем орендної плати за березень-липень 2018 року та доказів повернення відповідачем об'єкта оренди немає в матеріалах справи.

28 серпня 2018 року сторони уклали договір про розстрочення боргу №28/08-01 (а.с. 58-59). Відповідно до пунктів 1 та 2 договору про розстрочення сторони підтверджують, що боржник (відповідач у справі) станом на день укладення договору про розстрочення визнає заборгованість перед кредитором (позивач у справі) за Договором у розмірі 319'783,70 грн., яка складається із:

- заборгованості за надані кредитором боржнику за Договором за березень-липень 2018 року послуги у сумі 76'261,70 грн.;

- заборгованості за неповернуту боржником кредитору опалубку у сумі 243'522,00 грн.

Розстрочену суму боргу боржник зобов'язується погасити у строк не пізніше 28.02.2019 за наступним графіком:

- не пізніше 30.09.2018 12'700,00 грн. часткового погашення боргу за надані послуги та 40'600,00 грн. часткового погашення боргу за неповернуту опалубку;

- не пізніше 31.10.2018 12'700,00 грн. часткового погашення боргу за надані послуги та 40'600,00 грн. часткового погашення боргу за неповернуту опалубку;

- не пізніше 30.11.2018 12'700,00 грн. часткового погашення боргу за надані послуги та 40'600,00 грн. часткового погашення боргу за неповернуту опалубку;

- не пізніше 31.12.2018 12'700,00 грн. часткового погашення боргу за надані послуги та 40'600,00 грн. часткового погашення боргу за неповернуту опалубку;

- не пізніше 31.01.2019 12'700,00 грн. часткового погашення боргу за надані послуги та 40'600,00 грн. часткового погашення боргу за неповернуту опалубку;

- не пізніше 28.02.2019 12'761,70 грн. часткового погашення боргу за надані послуги та 40'522,00 грн. часткового погашення боргу за неповернуту опалубку.

У разі порушення боржником будь-якого строку погашення боргу за договором про розстрочення кредитор наступного дня за днем прострочення виконання боржником грошового зобов'язання за договором про розстрочення отримує право вимагати від боржника негайного погашення всієї розстроченої суми боргу (за виключенням сплачених за договором про розстрочення платежів), а боржник зобов'язаний здійснити погашення всієї розстроченої суми боргу не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем прострочення виконання грошового зобов'язання. У разі невиконання боржником вимоги кредитора останній має право звернутися до господарського суду з позовом про розстрочення з боржника непогашеної розстроченої суми боргу.

Доказів здійснення відповідачем будь-яких платежів на користь позивача немає в матеріалах справи.

Позивач надіслав відповідачу вимогу про виконання грошового зобов'язання вих. №210 від 19.11.2018 (а.с. 60-61), у якій просив відповідача у строк до 28.11.2018 сплатити борг за договором про розстрочення у сумі 319'783,70 грн. Зазначена обставина підтверджується фіскальними чеками публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (а.с. 62, 65) та описами вкладення у цінний лист (а.с. 63, 66). Відповідач отримав вимогу 28.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 64).

Доказів надання відповідачем відповіді на вимогу позивача чи сплати заборгованості немає в матеріалах справи.

Оцінка суду.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов'язання за договором найму в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на

певний строк.

Суд установив, що відповідач користувався об'єктом оренди протягом березня-липня 2018 року на загальну суму 76'261,70 грн. Окрім того, не повернув позивачу опалубку загальною вартістю 243'522,00 грн. Вимоги договору про розстрочення відповідач також не виконав. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач не виконав жодного взятого на себе обов'язку, позивач управі на підставі пункту 2 договору про розстрочення боргу №28/08-01 від 28.08.2018 вправі вимагати негайного погашення усієї розстрочено суми боргу.

Зважаючи на те, що відповідач не подав до суду жодних доказів сплати заборгованості, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 319'783,70 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що створив відповідачу умови для реалізації свого права на захист, якими він не скористався. Відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та відповідно до статей 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Західінфо" (адреса: вулиця Шевченка, будинок 341, місто Львів, Львівська область, 79069; ідентифікаційний код 37073734) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (адреса: вулиця Гната Юри, будинок 9, кімната 414, місто Київ, 03148; ідентифікаційний код 31563803) 319'783 (триста дев'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 70 коп. заборгованості та 4'796 (чотири тисячі сімсот дев'яносто шість) грн. 76 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.02.2019.

Суддя Рим Т.Я.