ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Справа №903/792/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 03.12.18р. суддею Костюк С. В. у м.Луцьку, повний текст складено 05.12.18р. у справі №903/792/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій"

про стягнення 22 664, 13 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції

1.1. Рішенням господарського суду Волинської області від 03.12.2018р. у справі №903/792/18 позов Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" про стягнення 22664,13грн. задоволено повністю. Стягнуто із відповідача на користь позивача 22664,13грн. основної заборгованості, а також 1762грн. витрат по судовому збору.

1.2. Справа розглянута в порядку позовного провадження.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем Договору №9 02-17/1291 від 08.09.2014р. на оперативно-технічне обслуговування електромереж і трансформаторних пунктів ЗТП-10/0,4 кВ №552 у Замовника перед Виконавцем виникла заборгованість, внаслідок неналежного виконання покладених на нього зобов'язань, а саме не здійснено оплату за виконані роботи з оперативно-технічного обслуговування за І, ІІ та ІІІ квартали 2018 року, що становить 22664,13 грн.

2.2. Місцевий господарський суд відхилив як безпідставне та необґрунтоване клопотання про передачу даного позову для розгляду його у справі про банкрутство

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 03.12.2018 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову про стягнення 22 664,13грн. основної заборгованості, а також 1762грн. витрат по судовому збору - відмовити.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю викладених висновків. Вважає, що спір за позовом ПАТ "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії до ТОВ "Завод будівельних конструкцій" про стягнення заборгованості, підлягає вирішенню господарським судом Волинської області у іншій судовій справі №7/98-Б про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій" згідно п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, ч.4 ст.10, ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того зазначає, що загальна сума вартості виконаних робіт позивачем за І, ІІ, та ІІІ квартали 2018 року має складати 4918,53 грн. Також вважає, що позивач не надав належних, достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про заборгованість відповідача перед позивачем.

4. Відзиви на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1 21.01.2019р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому зазначає, що доводи викладені у апеляційній скарзі не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та не спростовують законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення. Крім того зазначає, що заборгованість, яка є предметом спору у даній справі виникла з квітня по вересень 2018 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача, відтак є поточною, а тому відсутні підстави для передачі даного спору для розгляду в межах справи №7/98-Б. Відповідачем 14.09.2018р. частково сплачено борг після відкриття провадження у даній справі, чим фактично визнано борг.

Просить відхилити апеляційну скаргу на рішення господарського суду Волинської області від 03.12.2018р. у справі №903/792/18, оскаржуваний процесуальний документ - без змін.

4.2. 24.01.2019р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати апеляційну скаргу без участі представника ТОВ "Завод будівельних конструкцій".

4.3. 30.01.2019р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати апеляційну скаргу без участі представника.

4.4. До початку розгляду апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги ТОВ "Завод будівельних конструкцій" Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.2. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, яка діяла до 19.01.2013р. (далі по тексту постанови також - Закон про банкрутство у попередній редакції);

6.3. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону України N 4212-VI від 22.12.2011р. - тобто в редакції, яка діяла з 19.01.2013р. (далі по тексту постанови також - Закон про банкрутство у новій редакції);

6.4. Господарський процесуальний кодекс України, в редакцій чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту також - ГПК України);

6.5. Закон України "Про судовий збір";

6.6. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду України (частина 4 статті 236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Із матеріалів справи 903/792/18 вбачається, що 08.09.2014р. між Приватним акціонерним товариством "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії (далі по тексту постанови також - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" (далі по тексту постанови також - Замовник) укладено Договір №9 02-17/1291 на оперативно-технічне обслуговування електромереж і трансформаторних пунктів ЗТП-10/0,4 кВ № 552 (далі по тексту постанови також - Договір) з додатками №1, 2 (а.с.10-17).

7.3. За умовами п.1.1. Договору Виконавець виконує роботи по оперативно-технічному обслуговуванню електрогосподарства Замовника згідно переліку, що додається (Додаток №1) і який являється невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 2.2. Договору вартість робіт по договору визначається згідно калькуляції (додаток №2) та сплачується Замовником на рахунок Виконавця з врахуванням 20% суми доданої вартості.

В силу п.2.3. та п.2.4. Договору підставою для оплати виконаних робіт є підписаний уповноваженим представником Замовника Акт про виконання оперативно-технічного обслуговування електрогосподарства Замовника, який має бути повернутий Виконавцю до останнього дня кварталу; оплата за виконані роботи з оперативно-технічного обслуговування електрогосподарства здійснюється Замовником щокварталу не пізніше 30 числа останнього місяця кварталу.

Згідно п.8.1 та 8.2. Договору, цей Договір вступає в силу після підписання обома сторонами і діє до 08.09.2015р., по закінченню даного терміну, Договір вважається продовженим на наступний рік, якщо на протязі місяця, що передує терміну закінчення його дії не поступить заява про відмову від Договору однієї із сторін.

7.4. Із матеріалів справи також вбачається, що позивачем на виконання умов договору надано відповідачу послуги по оперативно-технічному обслуговуванню електромереж і трансформаторних пунктів, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами надання послуг №361 від 30.04.2018р. на суму 11785,68 грн., №730 від 27.06.2018р. на суму 11449,81 грн., №1120 від 30.09.2018р. на суму 11449,81 грн. на загальну суму 34685,30 грн. (а.с.18-20).

7.5. Відповідачем частково оплачені послуги по оперативно-технічному обслуговуванню електромереж і трансформаторних пунктів, на загальну суму 12021,17грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №763 від 25.04.2018р. на суму 3785,68грн., №1992 від 17.10.2018р. на суму 2000грн., №1938 від 04.10.2018р. на суму 2449,81грн. (а.с.22-24).

Таким чином несплачена сума за надані послуги на день звернення до суду першої інстанції становила 26449,81грн.

7.6. ПрАТ "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії звернулося до господарського суду з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" про стягнення 26449,81грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №9 02-17/1291 від 08.09.2014 року на оперативно-технічне обслуговування електромереж і трансформаторних пунктів ЗТП-10/0,4 кВ №552.

7.7. Ухвалою місцевого господарського суду від 05.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/792/18, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.12.2018р. з викликом сторін.

7.8. На момент звернення позивача - ПрАТ "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії із позовом про стягнення 26449,81грн. заборгованості стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" було порушено провадження у справі про банкрутство №7/98-Б за заявою акціонерного товариства відкритого типу "Волиньрембуд".

7.8.1. Як з'ясовано судом апеляційної інстанції, провадження у справі N 7/98-Б про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій" було порушено ухвалою господарського суду Волинської області від 22.10.2009р. - на підставі та з урахуванням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, яка діяла до 19.01.2013р. (далі по тексту постанови також - Закон про банкрутство у попередній редакції);

7.8.2. Постановою господарського суду Волинської області від 28.02.2017р. у справі N 7/98-Б ТОВ "Завод будівельних конструкцій" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Василюка І.М.

7.8.3. Ухвалою господарського суду Волинської області від 08.08.2017р. у справі N 7/98-Б затверджено схвалений комітетом кредиторів згідно протоколу N 7 від 18.07.2017р. і представлений суду план санації ТОВ "Завод будівельних конструкцій" зі строком санації до 31.12.2022р.; зобов'язано керуючого санацією ТОВ "Завод будівельних конструкцій" щоквартально звітувати про хід виконання плану санації перед кредиторами; звіти разом з рішеннями комітету кредиторів, балансами боржника та іншою фінансовою звітністю надавати суду; зобов'язано керуючого санацією боржника по закінченню виконання плану санації подати до суду затверджений комітетом кредиторів боржника звіт керуючого санацією та протокол засідання комітету кредиторів.

7.9. Після відкриття провадження у даній справі (справа №903/792/18) та призначення її до розгляду на 03.12.18р. від відповідача надійшло клопотання 15.11.2018р. на адресу господарського суду Волинської області, в якому він просить передати провадження у даній справі для подальшого розгляду у справі №7/98-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій",

7.10. Таке клопотання судом першої інстанції було відхилене, з огляду на ту обставину, що:

- заборгованість, яка є предметом спору в даній справі, виникла з квітня по вересень 2018р. по Договору №9 02-17/1291 від 08.09.2014р., тобто після порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій" (22.10.2009р.), а відтак є поточною в розумінні норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- станом на час розгляду даної справи в суді, провадження у справі про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій" перебуває на стадії санації боржника, введеної ухвалою господарського суду Волинської області від 08.08.2017р.;

7.11. За цих обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для передачі даного спору для розгляду в межах справи №7/98-Б про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій", оскільки заявлені позовні вимоги підлягають розгляду господарським судом Волинської області, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, втім в окремому позовному провадженні, що в повному обсязі узгоджується із нормою ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

7.12. А оскільки 26.11.2018р. на адресу суду першої інстанції від позивача поступила заява №02-12/2365 від 20.11.2018р. про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з ТОВ "Завод будівельних конструкцій" 22664,13грн., у зв'язку із сплатою відповідачем частини основного боргу в сумі 3785,68 грн. (платіжне доручення №2225 від 14.11.2018р. - а.с.43) після відкриття провадження у справі (05.11.2018р.), то позовні вимоги були задоволені місцевим господарським судом на суму 22664,13 грн. у порядку спрощеного провадження.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши обґрунтування апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення першої інстанції та закриття провадження у даній справі з наступного.

8.2. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку (п.7.7. цієї постанови) щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про передачу провадження у даній справі для подальшого розгляду спору у справі №7/89-Б про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій" із покликанням на норму ч.8 ст.23 Закону про банкрутство у новій редакції.

8.3. Особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника визначені приписами статей 23 - 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діє з 19.01.2013р.).

Відповідно до своєї правової конструкції, стаття 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у її сукупністю із статтею 25 цього ж Закону, направлена на виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника і визначає особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника.

8.4. В силу частини ч.8 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка діяла з 19.01.2013р.:

- Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (абзац 1).

- Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав (абзац 2).

- Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника (абзац 3).

- Поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (абзац 4).

8.5. Статтею 23 вказаного Закону визначено порядок пред'явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Положеннями статей 23 та 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на господарський суд покладено обов'язок щодо розгляду у попередньому засіданні суду заяв з вимогами конкурсних кредиторів та забезпечених кредиторів. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів, про що виносить ухвалу, в якій зазначаються відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги, а також розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

При цьому, виходячи з положень Господарського процесуального кодексу України та норм статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правовий статус особи, як такої, що має кредиторські вимоги до боржника у справі про банкрутство відрізняється, в залежності від стадії провадження у справі про банкрутство, від процесуального статусу цієї ж особи, як сторони або учасника провадження у справі про банкрутство, що має та користується відповідними процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, відповідно до наведених норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного (заставного) кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов'язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

8.6. Зазначена правова позиція відображена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у постанові від 08.08.18р. у справі № 24-7/210-05-8241.

8.7. У даному випадку місце мають поточні вимоги кредитора до банкрута, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "Завод будівельних конструкцій" та заявлені до стягнення після винесення постанови від 28.02.2017р. про визнання ТОВ "Завод будівельних конструкцій" банкрутом. А позов поданий після введення процедури санації ухвалою господарського суду Волинської області від 08.08.17р.

8.8. Згідно зі ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.9. Відповідно до ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

8.10. Особливість вирішення майнового спору з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

8.11. Вищезазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2018р. у справі №910/10829/17.

8.12. Також Верховним судом у правовому висновку від 06.04.2018 у справі N 925/1874/13) зазначено, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

8.13. На думку суду апеляційної інстанції, стадійність розгляду справи про банкрутство (розпорядження майном, санація чи ліквідаційна процедура), жодним чином не суперечить приписами частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.2013р., адже справа про банкрутство впродовж усього її розгляду знаходиться у провадженні господарського суду, який через реалізацію постійного контролю забезпечує та здійснює як захист прав банкрута, так і кредиторів.

8.14. Неврахування наведених обставин призвело до прийняття оспорюваного рішення із порушенням правил предметної та суб'єктної юрисдикції, що є підставою для скасування такого судового акта із закриттям провадження у справі на підставі п.1 частини 1 статті 231 ГПК України.

8.15. Таким чином, спір між ПрАТ "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії та ТОВ "Завод будівельних конструкцій" про стягнення суми заборгованості за поточними зобов'язаннями мав бути розглянутий у межах справи №7/98-Б про банкрутство ТОВ "Завод будівельних конструкцій", а не в окремому позовному провадженні у даній справі.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

9.2. У своїй апеляційній скарзі апелянт поряд із доводами щодо порушення правил предметної підсудності також навів доводи, які на його думку є підставою для відмови у позові повністю. Свою вимогу він також навів у прохальній частині скарги.

9.3. Оскільки Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наявність підстав, що призвели до порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, і з цих підстав оспорюваний судовий акт підлягає скасуванню а провадження у справі - закриттю, то за цих обставин апеляційний суд в апеляційному порядку позбавлений повноважень щодо подальшого розгляду апеляційної скарги по суті.

9.4. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ "Завод будівельних конструкцій".

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи апелянтом - ТОВ "Завод будівельних конструкцій" за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2018 року у справі №903/792/18 сплачений судовий збір у розмірі 2643 грн. в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Відповідно до частини 1 пункту 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

10.4. На момент прийняття постанови такого клопотання від апелянта не надходило.

10.5. Питання про повернення судового збору може бути вирішене в установленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 231, 269, 270, 273, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" від 17.12.18р. задоволити частково.

Рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2018 року у справі №903/792/18 скасувати.

Провадження у справі №903/792/18 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/792/18 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "11" лютого 2019 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.