ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" лютого 2019 р. Справа № 909/729/17

Суддя-доповідач Бонк Т.Б.,

одержавши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" від 16 січня 2019 року № 18

на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 21.12.2018, суддя Фанда О.М., повний текст складено - 02.01.2019,

у справі № 909/729/17

за позовом: Національного банку України, вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", вул. Промислова, 29, м. Івано-Франківськ, 76018,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива", вул. Щорса, буд. 7/9, м. Київ, 03150,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" від 16 січня 2019 року № 18 на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 21.12.2018, суддя Фанда О.М., повний текст складено - 02.01.2019, у справі № 909/729/17.

Як вбачається з рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 21.12.2018 у даній справі, судом позов задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства КБ "Фінансова ініціатива" (м. Київ, вул. Щорса, буд 7/9, код 33299878) за Кредитним договором № 12/09/5 від 13.05.2014р. (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України в загальній сумі заборгованості 2 135 893 013 грн 70к. (два мільярда сто тридцять п'ять мільйонів вісімсот дев'яносто три тисячі тринадцять гривень сімдесят копійки) звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 23.06.2014 року, укладений між Національним банком України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Мережа "Фаворит" (вул Промислова, 29, м. Івано-Франківськ, ), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1649 на наступне майно: вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 469,3 кв.м., що розташоване за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, 227, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2008 року, посвідченгого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В. зареєстрованого в реєстрі за №277 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 16. Встановлено спосіб реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановлений Законом України "Про виконавче провадження". Стягнуто з відповідача на користь позивача 39 244, 5 грн. судового збору.

Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнутого з нього судового збору.

Апеляційний суд перевіряє матеріали апеляційної скарги на відповідність змісту та форми вимогам ст. 258 ГПК України, а також щодо дотримання строків подання апеляційної скарги, передбачених ст. 256 ГПК України.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, особа, яка подає апеляційну скаргу повинна сплатити судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, базою для обчислення судового збору в апеляційному суді є та сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оспорювана сума судового збору 39 244, 5 грн. була сплачена позивачем при поданні позовної заяви майнового характеру з ціною позову - 2 616 300,0 грн. до суду першої інстанції. Позов зареєстровано в суді першої інстанції - 28.07.2017.

Згідно ч.4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Скаржником до апеляційної скарги долучено Платіжне доручення № 1374 від 10 січня 2019 року на суму 2881,5 грн., призначення платежу - «судовий збір за подання апеляційної скарги ТОВ «Торгова мережа «Фаворит»» з зазначенням того, що ним судовий збір сплачено у відповідній пропорції, що відповідає Закону України «Про судовий збір».

За принципом диспозитивності при поданні позову до суду позивач обирає самостійно спосіб захисту, а відповідно до характеру порушених прав - майновий чи немайновий характер позову.

У даному випадку позивач на момент подачі позову звернувся з позовом майнового характеру, від ціни якого залежав розмір судового збору, який підлягав сплаті станом на момент подання позову.

Апеляційний суд зазначає, що апелянт в апеляційній скарзі покликається на твердження позивача, зазначає, що для задоволення судом позову позивач повинен довести ту початкову ціну, яку зазначив у позовних вимогах, покликається на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо спростування оцінок майна наданих позивачем, звертає увагу на те, що термін звіту про оцінку закінчився, зазначає, що ним долучено рецензію на зазначений звіт, цитує висновок зазначеної рецензії. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, задовольнивши позов у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та відкинувши необхідність визначення вартості майна на стадії судового розгляду, перекваліфікував позовну вимогу з матеріально-правової на нематеріально правову.

Відтак, апелянт обґрунтовує вимогу апеляційної скарги не арифметичною помилкою суду першої інстанції при розрахунку судового збору чи помилковим зазначенням розміру судового збору, та не обмежується доводами виключно щодо стягнутого судового збору чи покликанням лише на норми законодавства, які регулюють відносини у сфері судового збору, а покликається на обставини справи по суті спору, досліджені докази, та зазначає про неправильну, неповну оцінку окремих доказів судом першої інстанції по суті справи з покликанням на ст.ст. 74, 76, 77, 79 ГПК України.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відтак, апеляційний суд повинен дослідити та перевірити докази, які стосуються фактів, на які покликається скаржник в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд звертає увагу, що в даному випадку перегляд рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутого судового збору неможливий без дослідження обставин справи та доказів, встановлення та оцінка яких вплине на визначення характеру позову. Розмір (ставка) судового збору безпосередньо пов'язаний з позовними вимогами, а відтак і з предметом та підставою позову, що у свою чергу зумовлює необхідність перевірки обставин справи, враховуючи доводи скаржника з покликанням на обставини справи та докази.

Як зазначає апелянт, судовий збір є індикатором того, який характер позовної вимоги - майновий / немайновий, а також дає певну оцінку цій вимозі у грошовому еквіваленті у встановлених законодавцем межах. Відтак, встановлення характеру позовної вимоги , а відтак і розміру судового збору, неможливий без дослідження обставин справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що за подання апеляційної скарги до сплати підлягає судовий збір у розмірі 58866,75 грн. Відтак, скаржнику слід доплатити судовий збір у розмірі 55985,25 грн.

Згідно ст. 282 ГПК України у випадку задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд здійснює перерозподіл судового збору, понесеного у звязку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом спарви в суді апеляційної інстанції.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях зазначені на офіційному веб - порталі «Судова влада України» https://court.gov.ua/.

Відповідно до положень частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Оскільки особою, яка подала апеляційну скаргу, не дотримано вимог ст. 258 ГПК України, а зокрема, вимог щодо форми та змісту апеляційної скарги, така підлягає залишенню без руху на строк, встановлений судом.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Довести до відома скаржника, що при неусуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" від 16 січня 2019 року № 18 - залишити без руху.

2. Скаржнику - усунути недоліки, допущені при поданні апеляційної скарги, та надати суду протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали, але не пізніше ніж 22.02.2019, докази: сплати судового збору (в оригіналі) за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі (55 985,25 грн.), а також докази зарахування сплаченого судового збору до Державного бюджету України.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Б. Бонк