ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5344/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: Нездолій Г.В. - представник за ордером про надання правової допомоги серія ДП №968/033 від 14.01.2018;

від відповідача: Бурчак П.І. - представник за довіреністю № 197 від 11.10.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амідас", м. Харків до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровській тепловозоремонтний завод", м.Дніпро про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у загальному розмірі 1402861 грн. 03 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амідас", м.Харків звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5279/18 від 28.11.2018), в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровській тепловозоремонтний завод", м. Дніпро заборгованість у сумі 1402861, 03 грн., яка складається із: основного боргу - 1 209 780 грн. 00 коп., пені - 96 206 грн. 19 коп., 3% річних - 27 155 грн. 67 коп. та інфляційних втрат - 69 719 грн. 17 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання умов Договору на виконання робіт №17091т від 18.09.2017 в частині своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.12.2018.

У підготовчому засіданні 27.12.2018 оголошувалась перерва до 15.01.2019.

26.01.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В поданому відзиві останній вказує на те, що Позивач не надав суду Акту приймання-передачі колінчатих валів в ремонт, а тому не можливо визначити який об'єм робіт необхідно виконати по кожному валу та визначитись з ціною робіт по кожному колінчатому валу. Також не зрозуміло коли ці вали були здані в ремонт і чи не прострочив Позивач строків виконання робіт. Особливо це стосується колінчатого валу № 4950 роботи по якому були виконані тільки 08 травня 2018 року. В Актах №1 та №2, які Позивач надав суду, зазначено різні ціни за послуги з ремонту, а тому Відповідач не може визначитись чи вірно Позивач розрахував ціну виконаних робіт, так як відсутні Акти приймання-передачі валів в ремонт в яких повинно бути зазначено, які дефекти маються в кожному валу та які роботи необхідно провести (а.с. 43-45).

08.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки зауваження відповідача, що позивачем не виконані умови п. 4.1 Договору є необґрунтованими з тих підстав, що був наданий рахунок Відповідачу, так як рахунок є невід'ємною частиною до Акту прийому - передачі виконаних робіт. Як свідчить з матеріалів справи, Відповідачем підписані Акти прийому - передачі виконаних робіт, тому із рахунками останній був ознайомлений, що свідчить про виконання умов договору з боку позивача (а.с. 57-59).

У підготовчому засіданні 15.01.2019 представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких останній вказує детальний розрахунок по Акту №1 від 17.10.2017 та Акту №2 від 08.05.2018 (а.с. 68-70).

Ухвалою Господарського суду від 15.01.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 31.01.2019.

В судовому засіданні 31.01.2019 оголошувалась перерва до 05.02.2019.

У судовому засіданні 05.02.2019 представник позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 05.02.2019 представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у повному обсязі.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Амідас» (далі - Позивач) та Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - Відповідач) укладений договір № 17091т (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Позивач приймає на себе зобов'язання виконати роботи з ремонту колінчастого валу 2-9ДГ.8спч-1. Обсяги та ціни ремонту визначені в Додатку №1, що є невід'ємною частиною Договору у порядку та строки, передбачені договором. Позивач зобов'язується виконати у встановлений строк ремонт об'єктів, у відповідності до встановлених законодавством вимог, а Відповідач зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи Позивачем.

Згідно із п. 2.1 Договору, загальна вартість наданих за цим договором робіт складає -1861200 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча двісті гривень) 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 310 200 грн. (триста десять тисяч двісті гривень) 00 коп.

Відповідно до п. 4.1 Договору, Відповідач здійснює оплату протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання Акту приймання виконаних робіт на підставі рахунку Позивача.

Згідно з п. 8.1 Договору, Відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі оплачувати виконані роботи.

Відповідно до п. 8.4 Договору, Позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи з ремонту колінчастого валу 2-9ДГ.8спч-1.

Як передбачено п.9.1 Договору, відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором настає відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 9.5 Договору передбачено, що сплата штрафних санкцій не звільняє від виконання своїх зобов'язань за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем надавались послуги з ремонту колінчатих валів, про що сторонами складались відповідні Акти прийому - передачі виконаних робіт. Зокрема:

- Акт прийому-передачі виконаних робіт №1 від 17.10.2017 (ремонт колінчастого валу 2-9 ДГ8.спч-1 (№ 4012), вартість послуг склала 620400,00 грн. (а.с.23).

- Акт прийому-передачі виконаних робіт №2 від 08.05.2018 (ремонт колінчастого валу 2-9 ДГ8.спч-1 (№ 4950), вартість послуг склала 589380,00 грн. (а.с.24).

Позивачем та Відповідачем підписані та скріплені печатками вищезазначені акти, а відтак погоджені ними повністю.

Відповідно до п. 4.1 Договору, Відповідач здійснює оплату протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання Акту приймання виконаних робіт на підставі рахунку Позивача.

З урахуванням п. 4.1 укладеного між сторонами Договору, Відповідач повинен був здійснити оплату за виконанні роботи згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 17.10.2017 - 16.11.2017 (включно).

З урахуванням п. 4.1 укладеного між сторонами Договору, Відповідач повинен був здійснити оплату за виконанні роботи згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт №2 від 08.05.2018 - 07.06.2018 (включно).

Відповідач в порушення взятих зобов'язань перед позивачем, своєчасно за виконані роботи не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1 209 780,00 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, надання позивачем обумовлених договором послуг є підставою виникнення у відповідача як замовника зобов'язання оплатити вказані послуги відповідно до умов договору №17091т від 18.09.2017 та чинного законодавства на підставі складених за договором актів прийому - передачі виконаних робіт.

Так, з огляду на те, що за умовами спірного договору обов'язок з оплати наданих послуг у відповідача виникає саме з моменту підписання акту приймання - передачі, відповідно суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо виникнення у відповідача зобов'язання з оплати наданих послуг по Акту №1 прийому - передачі виконаних робіт від 17.10.2017 на суму 620400,00 грн. та по Акту №2 прийому - передачі виконаних робіт від 08.05.2018 на суму 589380,00 грн.

При цьому слід зазначити, що наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт сплати відповідачем вартості наданих послуг або неможливості виконання цього зобов'язання з поважних причин, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з огляду на вищенаведене суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача існуючої суми основного боргу в розмірі 1 209 780,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення нарахованої пені в загальній сумі 96206,19 грн. за період з 08.06.2018 по 23.11.2018, розрахунок якої наведено в позові (а.с. 8-9), суд зазначає наступне.

Невиконання зобов'язання або виконання зобов'язання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несплата відповідачем вартості наданих послуг) згідно ст.610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов'язання, зокрема з боку відповідача.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов'язання, або якщо він не виконав зобов'язання в межах встановленого в договорі чи законі строку.

Враховуючи те, що відповідачем не були виконані зобов'язання за спірним договором щодо оплати у встановлений строк наданих послуг згідно спірних актів, відповідно відповідачем було допущено прострочення виконання вказаних зобов'язань.

В свою чергу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 9.3 Договору, за несвоєчасне здійснення Відповідачем розрахунку, згідно з умовами цього Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення строків розрахунків.

На підставі п. 10.3. договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 96 206,19 грн. за період з 08.06.2018 по 23.11.2018.

З огляду на встановлення судом невиконання відповідачем зобов'язань за спірним договором щодо здійснення оплати за надані послуги, суд вважає правомірним нарахування позивачем пені на існуючу суму боргу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме у сумі 96206,19 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, розрахунок яких наведено в позові (а.с. 8-9), суд зазначає наступне.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов'язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 27155,67грн. за загальний період з 17.11.2017 по 23.11.2018 та інфляційні в розмірі 69719,17 грн. за період грудень 2017 - жовтень 2018.

З огляду на встановлення судом невиконання відповідачем зобов'язань за спірним договором щодо здійснення оплати за надані послуги, суд вважає правомірним нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на існуючу суму боргу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних у розмірі 27155, 67 грн. та інфляційні втрати у розмірі 69719,17 коп.

Посилання відповідача відносно того, що роботи позивачем були виконанні за Актом №2 з порушенням термінів виконання робіт, а саме, 08.05.2018, не приймаються судом до уваги, оскільки перебіг терміну для оплати за надані послуги за договором починається з моменту підписання Відповідачем Акту приймання виконаних робіт, а не Акту приймання - передачі в ремонт або Акту приймання - передачі з ремонту. Щодо посилання відповідача на той факт, що сторони домовилися про ремонт 3-х колінчатих валів, а Позивачем надані до суду Акти виконаних робіт тільки на два вала, суд зазначає, що предметом даного спору є стягнення заборгованості та штрафних санкцій саме за двома актами (Акт №1 від 17.10.2017 та №2 від 08.05.2018), позивачем не було заявлено вимог щодо сплати за ремонт 3 (третього) колінчатого валу, а тому посилання відповідача щодо невиконання Позивачем ремонту 3 (третього) колінчатого валу, судом до уваги не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг у сумі - 1 209 780,00 грн., пеня у сумі 96 206,19 грн., 3 % річних у сумі 27 155,67 грн. та інфляційні втрати у сумі 69719,17 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амідас" (61202, місто Харків, пр-т Перемоги, будинок 48, квартира 188, ) до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 7, ) про стягнення 1402861,03 гривень задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амідас" (61202, місто Харків, пр-т Перемоги, будинок 48, квартира 188, ) суму заборгованості у розмірі 1209780,00 гривень, пеню у розмірі 96206,19 гривень, 3 відсотка річних у розмірі 27155,67 гривень, інфляційні нарахування у розмірі 69719,17 гривень та 21042,92 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 15.02.2019.

Суддя Ю.Ю. Первушин