СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа № 905/577/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: ОСОБА_1, адвокат за ордером,

розглянувши апеляційну скаргу відповідача за вх. №527 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2018 (повний текст складено 25.06.2018, суддя Величко Н.В.) у справі №905/577/18

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АКВА СЕРВІС", м. Омськ, Російська Федерація,

до Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ", м. Донецьк,

про стягнення 19 161 145, 50 рос. руб.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» про стягнення 18945857,43 руб. (вісімнадцять мільйонів девятсот сорок пять тисяч вісімсот пятдесят сім російських рублів 43 коп.), з яких: 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) основна заборгованість, 2092318,76 руб. (два мільйони девяносто дві тисячі триста вісімнадцять російських рублів 76 коп.) - інфляційні, 1294511,09 руб. (один мільйон двісті девяносто чотири тисячі пятсот одинадцять російських рублів 09 коп.) три відсотки річних, 740906,08 руб. (сімсот сорок тисяч девятсот шість російських рублів 08 коп.) пеня.

Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача взятих на себе грошових зобов'язань за договором № 1ЮР від 10.02.2014.

16.04.2018 позивачем подано заяву вих. б/н від 11.04.2018 про збільшення позовних вимог за позовом про стягнення заборгованості за договором №1ЮР від 10.02.2014, в якій ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» заборгованість у загальному розмірі 19161145,50 руб. (девятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок пять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) основна заборгованість та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму заборгованості.

Заява мотивована тим, що в первісній позовній заяві позивач обґрунтував свої вимоги про стягнення інфляційних та 3 % річних, нарахованих на суму боргу, посилаючись на норми законодавства України. Однак, згідно з п. 10.2 договору, у випадках, не передбачених договором, сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації. Посилаючись на положення ст. ст. 2, 4, 5, 7, 8, 43 Закону України "Про міжнародне приватне право", п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.310, 382, 384, 388, 389, 395 Цивільного кодексу Російської Федерації та ст. 7.4.9 Принципів міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА) у редакції 1994 року, позивач скоригував свої позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.04.2018 заяву вих. б/н від 11.04.2018 про збільшення позовних вимог за позовом про стягнення заборгованості за договором №1ЮР від 10.02.2014 прийнято судом.

14.06.2018 р. господарським судом Донецької області по справі № 905/ 577/ 18 прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (Ідентифікаційний код 00158741, адреса: 83004, Україна, м.Донецьк, вул. Артема, буд. 169-г) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код 15766742, адреса: 644081, Російська Федерація, м. Омськ, вул. Лукашевича, буд. 14/2) заборгованість у загальному розмірі 19161145,50 руб. (девятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок пять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) - основного боргу та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму боргу.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (Ідентифікаційний код 00158741, адреса: 83004, Україна, м.Донецьк, вул. Артема, буд. 169-г) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код 15766742, адреса: 644081, Російська Федерація, м. Омськ, вул. Лукашевича, буд. 14/2) судовій збір за розгляд справи у розмірі 287417,18 руб. (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста сімнадцять російських рублів 18 коп.), що за курсом Національного Банку України складає 131247,28 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті сорок сім гривень 28 коп.) та судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 дол. США (три тисячі доларів США), що за курсом Національного Банку України складає 130600 грн. (сто тридцять тисяч шістсот гривень).

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «ІНСТИТУТ «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду , в якій просить рішення по справі скасувати. Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права , без врахування усіх обставин справи.

Посилається, що відповідач не отримував позовної заяви та доданих до неї документів, а також заяви щодо збільшення позовних вимог. Крім того, його клопотання, які було надіслано до суду першої інстанції, так і не було розглянуто останнім. Звертає увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було досліджено процес набуття позивачем права вимоги за договором № 1ЮР від 10.02.2014 р.; Так, відповідно до п.10.4 Договору № 1ЮР від 10.02.2014 р. виконавець не має права передавати свої права та обовязки за даним Договором третім особам без письмової згоди Замовника. Доказів отримання такої згоди, матеріали справи не містять. Крім того, згідно приписів п.2 ст. 388 ЦК РФ без згоди боржника не допускається відступлення права вимоги по зобовязанню, в якому особистість кредитора має істотне значення для боржника. Наполягає, що в даному випадку, особистість кредитора має істотне значення для боржника. Посилається, також на приписи ст.385 ЦК РФ, яким встановлено, що Боржник має право не виконувати зобовязання новому кредитору до надання йому доказів переходу права к цьому кредиторові, за виключенням випадків, коли повідомлення про перехід права отримано від первісного кредитора. Відповідач згоди на передачу права вимоги не надавав, про перехід права вимоги до нового кредитора ТОВ «АКВА-СЕРВІС» з наданням доказів не повідомлялося ТОВ «АКВА-СЕРВІС» не звертався до ПАТ «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» з вимогою про сплату заборгованості за Договором № 1ЮР від 10.02.2014 р. Таким чином судом не було прийнято до уваги приписи стст.382, 385, ч.2 ст.388 ЦК РФ . Наполягає, що акт виконаних робіт від 10.02.2014 р. не свідчить про виконання робіт відповідно до вимог договору, оскільки зазначені роботи було виконано не якісно, що підтверджується, зокрема, негативним висновком Омської філії ФАУ «Головдержекспертизи Росії» наполягають, що Акт № 001 від 2014 р. було підписано авансом. При ухваленні рішення по справі, судом першої інстанції не було досліджено питання щодо вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, питання щодо пропуску строку позовної давності ТОВ «АКВА-СЕРВІС». Крім того, безпідставно було стягнуто проценти річних на суму боргу та неправильно визначено суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Стверджує, що виконання робіт, які зазначено у Акті № 001 від 2014 р. не є предметом договором № 1ЮР від 10.02.2014 р., а тому розмір заборгованості не є доведеним.

29.08.2018 р. ухвалою господарського суду Донецької області відкрите апеляційне провадження по справі № 905/577/18.

06.09.2018 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що судом першої інстанції правильно було встановлено усі обставини справи.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

ОСОБА_3 з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 «Про переведення суддів», переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

ОСОБА_3 з частинами 5 та 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду, справи, що перебували у його провадженні , невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 за № 14 « Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 р. справа № 905/1159/18 прийнята до провадження і призначена до розгляду на 27.11.2018 р о 10 год 00 хвил.

В судовому засіданні, призначеному на 27.11.2018 оголошувалася перерва до 20.12.2018 р.

13.12.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача по справі надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в яких наполягає, що здійснення відступлення права вимоги відбулося правомірна, оскільки, в даному випадку, особа кредитора не має значення. Наполягає, що угодою між боржником та цедентом може бути заборонено уступка права на отримання не грошового зобовязання виконавця. В даному випадку, мова йде про грошове зобовязання.

14.12.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшло клопотання про залучення документів щодо судових витрат.

В судовому засіданні, призначеному на 20.12.2018 р. оголошувалася перерва до 27.12.2018 р.

У звязку з відпусткою судді Слободіна М.Н. (члена колегії суддів), на підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

ОСОБА_3 з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018 р. , визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М.

27.12.2018 р. від відповідача по справі надійшло клопотання щодо приєднання до матеріалів справи доказів оскарження рішення Арбітражного суду м.Санкт-Петербурга та Ленінградської області від 27.11.2018 по справі № А56-126591/2018.

В судовому засіданні, оголошувалася перерва до 24.01.2019 р.

23.01.2019 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в яких позивач наполягає, що роботи , виконання яких зазначено у Акті від 2014 р. виконано саме на виконання Договору №1ЮР від 10.02.2014 р. В якості додатку до зазначених пояснень надав копію Додатковою угоди № 1 до договору № 1ЮР від 10.02.2014р.

Судова колегія наголошує, що зазначена Додаткова угода № 1 до Договору №1ЮР від 10.02.2014 р. є новим доказом по справі, який судом першої інстанції не оцінювався, а тому в силу приписів ст.269 ГПК України , не може бути прийнята та оцінено судом апеляційної інстанції.

Крім того, 24.01.2019 р. від заявника апеляційної скарги надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він ще раз наголошував на не законність рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 05.02.2019 р.

04.02.2019 р. від заявника апеляційної скарги надійшли письмові пояснення в яких він пояснив, що заступник директора по виробництву ОСОБА_4 не був наділений повноваженнями підписувати договори та узгоджувати проектну документацію.

Крім того, під час розгляду справи апеляційною інстанцією, заявник апеляційної скарги (відповідач по справі) звернувся до суду з клопотаннями про зупинення провадження по справі (клопотання № 1 від 17.10.2018р.) В обґрунтування заявленого клопотання послався на ту обставину, що відповідач звернувся до Арбітражного суду м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області з позовом до ТОВ «АКВА-СЕРВІС», ТО «НТП «КАРБОН» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) від 04.08,2017 р.. укладеного між ТОВ «АКВА-СЕРВІС», ТОВ «НТП «КАРБО», оскільки вказаний договір не відповідає положенням ч.2 ст.382 ЦК РФ (в редакції на дату відступлення права вимоги) а саме не отримана згода відповідача на передачу прав та обовязків за договором, що обовязковим відповідно до вказаних положень договору та закону.

20.11.2018 р. від представника ТОВ «АКВА-СЕРВІС» надійшли пояснення на клопотання відповідача про зупинення провадження по справі № 905/577/18 в яких проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись, що позиція відповідача як в позовній заяві до Арбітражного суду м. Санкт-Петербург і Ленінградської області, свою позицію він аргументує так саме, як і в апеляційній скарзі, на рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2018 р. Позивач в свою чергу у відзиві на апеляційну скаргу виклав свої доводи, які, на його переконання, спростовують позицію Відповідача стосовно питання незаконності договору відступлення прав вимоги. До позовної заяви до Арбітражного суду м. Санкт-Петербург і Ленінградської області відповідач додав ті ж самі документи, які містяться в матеріалах справи № 905/577/18, а том суд апеляційної інстанції не позбавлений можливості надати цим документам свою оцінку.

Судова колегія відмовила у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.277 ГПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справ у випадку обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини ( факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для обєктивного вирішення спору, а докази, які було надано відповідачем до свого позову при зверненні до Арбітражного суду м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області співпадають з доказами, які надано відповідачем по цій справі, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача щодо зупинення провадження по справі.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів, які не могли бути залучені під час розгляду судом першої інстанції, а саме:

- лист ПАТ «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» № 04-04/04-12684 від 06.10.2014 щодо відмови у прийнятті робіт за договором № 1ЮР від 10.02.2014 р. та відзиву підписаного акту № 001 здачі приймання виконаних робіт

- ОСОБА_5 філіалу ТОВ «Газпромпроектування» № 27/7390-0103 від 12.10.2018 р. про надання висновку щодо можливості виконання із закачування води з 15 % вмістом метанолу. Лист датований 12.10.2018 р. та не був наданий раніше до суду, у звязку з фізичною відсутністю до 12.10.2018 р.

- експертний висновок ТОВ «Міський центр експертиз» від 12.10.2018 про можливість закачування стоків в пласт з вмістом метанолу 15 %. Експертний висновок датований 12.10.2018 та не був наданий раніше до суду у звязку з його фізичною відсутністю до 12.10.2018 р.

Ці докази підтверджують, як стверджує відповідач невиконання/ неможливість виконання робіт, що були предметом договору № 1ЮР які суд вважав виконаними.

Судова колегія долучила зазначені документи до матеріалів справи, про те під час апеляційного провадження не надавала їм оцінку, як доказам по справі, з огляду на приписи ст.269 ГПК України,

16.11.2018 р. на адресу суду надійшли пояснення на клопотання відповідача від 15.10.2018 р. , в якому відповідач просив залучити до справи додаткові докази. Вважає, що клопотання відповідача щодо залучення додаткових доказів є безпідставним, оскільки надаючи листа ПАТ «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» № 04-04/04-12684 від 06.10.2014 р. , відповідачем не надано доказів його відправлення, а тому зазначений доказ не є належним. Вважає, що лист ОСОБА_5 філіалу ТОВ «Газпром проектування» №27/7390-0103 від 12.10.2018 не має відношення до цієї справи, оскільки він виготовлений у жовтні 2018 р. та в ньому не міститься інформація про виконанню договору № 1ЮР від 10.02.2014 р.. З тексту цього листа не зрозуміло з якого приводу він взагалі був виготовлений. Експертний висновок ТОВ «Міський центр експертиз» від 12.10.2018 р. не є доказом по цій справі, тому що предметом дослідження в ньому є технічні вимоги на проектування обєкту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газу Юрхаровского месторождения. Участок по подготовке и закачке сточных вод», в той час як ЗАТ «ПЗК «Карбон» були виконані роботи з виготовлення проектної документації по обєкту УКПГ, по обєкту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газу Юрхаровского месторождения. Кустовые площадки и газосборные сети. Сети внутриплощадочные УКПГ.» Таким чином експерт досліджував питання, яке не має до цього спору жодного відношення. ЗАТ «ПЗК «Карбо» не виконувало роботи по ділянкам за підготовкою та закачуванням стічних вод.

06.12.2018 р. на адресу суду надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Аква-Сервіс». Крім того надав до суду копію рішення Арбітражного суду міста Санк-Петербурга і Ленінградської області по справі № А56-126591/2018 від 27.11.2018 р. за позовом Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» до відповідачів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «НТП «Карбон» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Аква-Сервис» про визнання недійсним договору, яким у задоволені вимог було відмовлено. Зазначене рішення не набуло чинності.

17.12.2018 р. представник ТОВ «Аква-Сервіс» надав до суду клопотання про залучення документів щодо судових витрат, в якому просив врахувати їх під час розгляду справи в апеляційній інстанції та стягнути з відповідача на користь позивача додатково судові витрат на правову допомогу у розмірі 2 500 дол США.

В судових засіданнях представник заявник апеляційної скарги наполягав на своїх вимогах. Просив рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник ТОВ «Аква-Сервіс» в судових засіданнях просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Стаття 269 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно приписам ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (відповідачем) як замовником та Закритим акціонерним товариством «Північно-західна компанія «КАРБОН» як виконавцем укладено договір № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.12), за умовами якого виконавець зобовязався розробити проектну документацію відповідно до Завдання на проектування (Додаток № 1) по обєкту «Облаштування обєктів видобування і підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Дільниця з підготовки і закачуванню стічних вод», а замовник зобовязався прийняти і оплатити результат виконаних робіт (п.1.1 договору).

До початку виконання робіт виконавець зобовязався завчасно узгодити з замовником перелік вихідних даних, необхідних для виконання робіт. У випадку відсутності у виконавця необхідних вихідних даних для виконання робіт, виконавець зобовязаний негайно письмово повідомити замовника про їх відсутність, у протилежному випадку, виконавець позбавляється права посилатись на відсутність зазначених вихідних даних в майбутньому (п.1.5 договору).

У п.2.1. договору сторонами обумовлено, що строк виконання робіт (дата початку і дата закінчення робіт, включаючи строки виконання по кожному етапу) встановлюються Календарним планом робіт (Додаток № 2).

Договірна ціна робіт за цим договором визначена в сумі 15694688,50 руб. РФ (пятнадцять мільйонів шістсот девяносто чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім рублів 50 коп.), в т. ч. ПДВ 18% - 2394105,03 руб. РФ (два мільйони триста девяносто чотири тисячі сто пять рублів 03 коп.). Валюта договору і платежу російський рубль (п.3.1. договору).

Оплата за цим договором здійснюється згідно календарного плану на підставі оформленого акту здачі-приймання робіт протягом 10-ти банківських днів з моменту надходження грошових коштів від Генерального замовника, але не пізніше 180 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт, у випадку відсутності оплати протягом 170-ти банківських днів, укладається додаткова угода, яка уточнює проведення оплати (п.3.2. договору).

Оплата за цим договором здійснюється замовником в рублях Російської Федерації шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений в реквізитах цього договору (п.3.4 договору). При розрахунках грошовими коштами зобовязання замовника по оплаті вважається виконаним з моменту списання грошових коштів з рахунку замовника (п. 3.8 договору).

У пункті 4.1 договору сторони обумовили, що порядок виконання робіт за договором, перелік документації, що підлягає оформленню і здачі виконавцем замовнику на окремих етапах виконання і закінчення робіт за договором, визначаються Завданням на проектування (Додаток № 1) і Календарним планом робіт (Додаток № 2). Передача замовнику результатів робіт здійснюється за передавальним документом (Додаток № 4) замовника.

У строк, не пізніше останнього числа звітного місяця (місяця виконання чергового етапу робіт) згідно з Календарним планом надати замовнику підписаний зі свого боку Акт здачі-приймання виконаних робіт у двох примірниках, з додаванням до Акту необхідної кількості матеріалів, передбачених Завданням на проектування і Календарним планом робіт (п.4.2 договору). Приймання виконаних робіт замовником і узгодження з Гензамовником здійснюється протягом 30 робочих днів з моменту отримання повного комплекту документації за договором (по етапу Календарного плану) (п.4.5 договору). Після узгодження наданої документації з Гензамовником і отримання оформленого генерального акту, замовник протягом 10-ти робочих днів направляє виконавцю оформлений акт здачі-приймання робіт (п.4.6 договору).

Виконавець за попереднім погодженням з замовником має право достроково виконати роботи і здати їх результати замовнику, а замовник має право достроково прийняти й оплатити названі роботи згідно умов договору (п.4.7 договору).

Право власності на розроблену за договором документацію переходить замовнику з моменту підписання акту здачі-приймання робіт (п.4.9 договору).

ОСОБА_3 п.5.1.4 договору, виконавець несе відповідальність за повноту, достовірність і якість наданої інформації. Матеріал повертається замовником на доопрацювання виконавцю в будь-який час при виявленні скритих недоліків, незалежно від дати підписання акту здачі-приймання виконаних робіт. За фізичну схоронність матеріалів виконавець несе відповідальність до його передачі по акту представнику замовника.

За умовами п.8.8 договору, у випадку затримки оплати за виконані роботи на строк більше 15 календарних днів виконавець має право вимагати у замовника сплати пені в розмірі 0,1% за кожен день прострочки платежу, але не більше 5% від суми, що підлягає до сплати.

Всі розбіжності, що виникають в ході виконання цього договору, мають врегульовуватись шляхом переговорів між сторонами. Претензійний порядок вирішення спорів є обовязковим. Строк направлення відповіді на претензію не може бути більшим 10 робочих днів з дати отримання претензії стороною (п.8.10 договору).

У пункті 8.11 договору сторони обумовили, що всі спори, розбіжності або вимоги, що витікають з цього договору, і неврегульовані шляхом перемовин між сторонами, підлягають вирішенню в судовому порядку за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до умов п.9.1 договору, зміни або розірвання договору здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 30.12.2014, а в частині розрахунків до повного виконання взаємних зобовязань за договором (п.10.1 договору).

У випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації (п.10.2 договору).

Претензії, листи, повідомлення, направлені по факсу однією зі сторін для іншої сторони, мають повну юридичну силу і можуть бути використані в якості доказів в арбітражному суді. Роздруківка факсимільного повідомлення є підтвердженням факту направлення документа та отримання виконавцем (п.10.9 договору)

Договір № 1Юр від 10.02.2014 з додатками підписаний обома сторонами без зауважень.

ОСОБА_3 Завдання на проектування (Додаток № 1) та Календарного плану (Додаток № 2) до договору № 1Юр від 10.02.2014 сторонами погоджено етапи та найменування робіт, строк виконання робіт 30.08.2014 (а.с.17-23).

До матеріалів справи додано лист Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» від 08.07.2014 № 21-01/21-21-9565, адресованого ЗАТ «СКЗ «КАРБОН», з тексту якого вбачається, що замовник розглянув робочу документацію по розділу «Розробка проектної документації по обєкту УКПГ» будівництва «Облаштування обєктів видобування та підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Кустові площадки та газозбірні мережі. Мережі внутрішньо майданчикові УКПГ», отриману електронною поштою 30.06.2014 та узгодив її без зауважень (а.с.33).

До матеріалів справи додано копії Кошторису на проектні та вишукувальні роботи по обєкту «Розробка проектної документації по обєкту УКПГ» будівництва «Облаштування обєктів видобування та підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Кустові площадки та газозбірні мережі. Мережі внутрішньо майданчикові УКПГ» (а.с.24-32) вартість робіт складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.)

До матеріалів справи також додано ксерокопія Акту № 001 здачі-приймання виконаних робіт за договором № 1ЮР від 10.02.2014 «Розробка проектної документації по обєкту УКПГ, по обєкту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газу Юрхаровского месторождения. Кустовые площадки и газосборные сети. Сети внутриплощадочные УКПГ» (а.с.34), на якому містяться підписи замовника та підрядника.

З тексту Акту вбачається, що замовник не має претензій за обсягом, строками та якістю виконаних робіт. Вартість виконаних робіт складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.). Дата та місяць підписання акту відсутні.

Судом першої інстанції також було встановлено відсутність здійснення розрахунків з боку замовника за прийняті роботи у порядку і строки, встановлені договором № 1ЮР від 10.02.2014.

З матеріалів справи також вбачається, що 22.07.2015 між Закритим акціонерним товариством «Південно-західна компанія «КАРБОН» як цедентом та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «НТП Карбон» як цесіонарієм укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого цедент уступив, а цесіонарій прийняв право вимоги боргу до Публічного акціонерного товариства «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (код ОКПО 00158741) як боржника, що виник за договором № 1ЮР від 10.02.2014 на розробку проектної документації «Облаштування обєктів видобування та підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Кустові площадки і газозбірні мережі. Мережі внутрішньо майданчикові УКПГ» (п.1 договору цесії).

В пункті 2 договору визначено, що сума права вимоги, що відступається, складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.), у т.ч. ПДВ 18% - 2260391,42 руб. (два мільйони двісті шістдесят тисяч триста девяносто один російський рубль 42 коп.)

За цим договором цесіонарію переходять права вимоги виконання зобовязання, права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, що виникли з договору № 1ЮР від 10.02.2014, в т. ч. право на отримання пені та інших штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобовязань боржником (п.4 договору цесії).

Матеріали справи свідчать, що цесіонарій звертався до Публічного акціонерного товариства «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» як боржника з претензією від 25.05.2017 № 05/21 про сплату заборгованості за договором від 10.02.2014 № 1ЮР та отримав відповідь від 23.06.2017 № 12-12/05-5417 (а.с.37), в якій претензія була відхилена у звязку з отриманням замовником негативного висновку Омської філії ФАУ «Главекспертиза Росії» № 166-15/ОГЭ-4479/04 від 09.02.2015 стосовно виконаних підрядником робіт.

04.08.2017 між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «НТП Карбон» як цементом та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА-СЕРВІС» як цесіонарієм укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого цедент уступає, а цесіонарій приймає право вимоги до боржника, які виникли у цедента на підставі укладеного договору відступлення права вимоги (цесії) від 22.07.2015 і первісного договору № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.43).

Відступається право вимоги на суму 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.), у т. ч. ПДВ 18% - 2260391,42 руб. (два мільйони двісті шістдесят тисяч триста девяносто один російський рубль 42 коп.), не враховуючи сум штрафних санкцій, пені, неустойки (п.1.4 договору).

ОСОБА_3 п.1.5, за цим договором до цесіонарія переходить право вимоги виконання зобовязання, права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, що виникли з договору № 1ЮР від 10.02.2014, у тому числі і суми штрафних санкцій, пені інфляційні збитки за договором.

Уступка права вимоги цедента до боржника, що здійснюється за цим договором, є відплатною. В якості оплати за право цедента до боржника, що відступається, цесіонарій зобовязався сплатити цеденту грошові кошти в розмірі 1000 руб. з ПДВ.

Як зазначалося вище, позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Аква-Севіс», як «Цессионария» судом першої інстанції було задоволено у повному обсязі. Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність належних та допустимих доказів, які підтверджують позовні вимоги.

Про те судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» заборгованості за договором №1ЮР від 10.02.2014 у загальному розмірі19161145,50 руб. (девятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок пять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) - основний борг та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму заборгованості.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обовязки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 3 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів повязані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

ОСОБА_3 з пунктом другим частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, коли хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Статтею 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Пунктом два частини першої статті 76 цього Закону встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадках якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» - є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Російської Федерації, ОГРН 200, ІПН/КПП /550701001, ОКПО 15766742, юридична адреса: Російська Федерація, м.Омськ. АДРЕСА_1.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством України, ідентифікаційний код 00158741, ІПН 98, юридична адреса:Україна, м.Донецьк, вул.Артема,169-г.

Судом першої інстанції встановлено, що у п.8.11 та п. 10.2 договору №1ЮР від 10.02.2014 визначено, що всі спори, розбіжності або вимоги, що витікають з цього договору, і неврегульовані шляхом перемовин між сторонами, підлягають вирішенню в судовому порядку за місцезнаходженням відповідача; у випадках, не передбачених договором, сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації.

Оскільки сторони своєю угодою передбачили підсудність справи з іноземним елементом за місцезнаходженням відповідача, у даному випадку спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Крім того, відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин самостійно здійснили вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. У випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин, господарський суд на підставі статті 3 Господарського процесуального кодексу України застосовує це право у вирішенні спору, в даному випадку - законодавство Російської Федерації.

Відповідно до частини першої статті 8 Цивільного кодексу Російської Федерації цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законом та іншими правовими актами, а також з дій громадян і юридичних осіб, які хоча й не передбачені законом або такими актами, але в силу загальних засад і суті цивільного законодавства породжують цивільні права та обовязки. У звязку з цим цивільні права та обовязки виникають з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з договорів та інших правочинів, хоча й не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Громадяни та юридичні особи вільні в укладенні та визначенні умов договору (ст. 421 ЦК РФ).

За своєю правовою природою договір №1ЮР від 10.02.2014 є договором підряду.

За договором підряду підрядник зобовязується виконати за завданням замовника визначену роботу і здати її результат замовнику, а замовник зобовязується прийняти результати роботи та оплатити їх (ст.702 ЦК РФ).

Якщо договором підряду не передбачено передплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підряднику обумовлену ціну після остаточної здачі результатів роботи за умови, що робота виконана належним чином і в обумовлений строк, або за згодою замовника достроково. (ст.711 ЦК РФ).

Статтею 190 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що встановлений законом, іншими правовими актами, правочинами або призначений судом строк визначається календарною датою або спливом періоду часу, який визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Строк може визначатися також вказівкою на подію, яке має неминуче настати. Перебіг строку, визначений періодом часу, починається на наступний день після календарної дати або настання події, якою визначено її початок (ст.191 ЦК РФ). Якщо строк встановлено для вчинення будь-якої дії, вона може бути вчинена до двадцять четвертої години останнього дня строку (ст.194 ЦК РФ).

Відповідно до ст.314 Цивільного кодексу Російської Федерації якщо зобовязання передбачає або дозволяє визначити день його виконання або період, протягом якого воно має бути виконано (у тому числі у випадку, якщо період визначається моментом виконання зобовязань іншою стороною або настання інших обставин, передбачених законом або договором), зобовязання має бути виконано в цей день або відповідно в будь-який час протягом такого періоду.

ОСОБА_3 ст. 408 Цивільного кодексу Російської Федерації зобовязання припиняється його виконанням.

Статтею 310 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна його умов не допускаються, крім випадків, передбачених цим Кодексом, іншими законами або правовими актами.

Відповідно до положень статей 307, 309, 310 Цивільного кодексу Російської Федерації, відповідач як сторона за цивільно-правовим правочином повинен належним чином дотримуватися узгоджених ним умов, а також вимог закону, інших нормативних актів.

Судом першої інстанції встановлено, що у п.3.2 договору № 1ЮР від 10.02.2014 сторонами обумовлено, що оплата за цим договором здійснюється згідно календарного плану на підставі оформленого акту здачі-приймання робіт протягом 10-ти банківських днів з моменту надходження грошових коштів від Генерального замовника, але не пізніше 180 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт, у випадку відсутності оплати протягом 170-ти банківських днів, укладається додаткова угода, яка уточнює проведення оплати.

Суд першої інстанції з посиланням на підписаний між замовником та підрядником Акт № 001 здачі-приймання виконаних робіт за договором № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.34) та відсутність доказів оплати, прийшов до висновку про доведеність матеріалами справи наявності заборгованості ПАТ «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» перед виконавцям робіт у розмірі 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.).

Про те, зазначений висновок не підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом договору № 1ЮР від 10.02.2014 р. була розробка проектної документації по обєкту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Участок по подготовке и закачке сточных вод».

Відповідно до п.2.1 Договору, строк виконання робіт: дата начала і дата закінчення робіт (включає строки виконання робіт по кожному етапу) встановлюються Календарним планом робіт ( Додаток № 2).

Матеріали справи містять Додаток № 2 до Договору № ЮР від 10.02.2014 р. який має наступну назву: «Календарный план разработки проектной документации в рамках проекта «Обустройство объектом добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Участок утилизации промышленных стоков». Вартість робіт складає 15 694 688,5 руб., у тому числі ПДВ 2 394 105,03 руб. Підпис та печатка від Виконавця Генеральний директор ЗАО СЗК «Карбон» на календарному плані відсутні.

До матеріалів справи додано «Сводная смета на проектные изыскательские роботы.» Зазначений документ підписано лише генеральним директором «Северо-западной компании «Карбон».

У зазначеному Кошторису (Смете) міститься наступна інформація:

«Найменування обєкта: Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Кустовые площадки и газосборные сети. Сети внутриплощадочные УКПГ; Газовый объект 1 (газовая залежь ПК) і и переводимые из валанжиского фонда скважины в сеноманский фонд скважины 205, 206, 210 (в состав куста газовых скважин №7).

Стадия проектирования: Проектная документация.

Наименование Заказчика: ПАО «ЮЖНИИГИПРОГАЗ».

Наименование Проектной организации: ЗАО СЗК «Карбон».

Вартість робіт 14 818,12 тис . руб.у тому числі 2 260.39142 (а.с. 24 т.с.1).

В матеріалах справи також міститься копія Акту № 001 (дата не зазначена) від 2014 р. сдачи-приємки виконаних робіт за договором № 1ЮР від 10.02.2014 р. «Разработка проектной документации по объекту УКПГ, по объекту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Кустовые площадки и газосборные сети. Сети внутриплощадочные УКПГ.

Вартість виконаних робіт 14 818 121,50 руб. в т.ч. НДС 2 260 391,42 руб. (а.с. 34 т.с.1)

Таким чином, предметом договору № 1ЮР від 10.02.2014 р., була розробка проектної документації по обєкту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Участок по подготовке и закачке сточных вод».

В той час, як у Акті № 001 від 2014 р. йде посилання на виконання робіт «Разработка проектной документации по объекту УКПГ, по объекту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Кустовые площадки и газосборные сети. Сети внутриплощадочные УКПГ.»

Доказів укладання між ПАТ «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРГАЗ» та ЗАТ «ПЗК «Карбон» договору, предметом якого було саме розробка проектної документації по обєкту УКПГ, по обєкту «Обустройство объектов добычи и подготовки сеноманского газа Юрхаровского месторождения. Кустовые площадки и газосборные сети. Сети внутриплощадочные УКПГ», в якому сторони погодили би строки виконання робіт, їх вартість та порядок оплати під час розгляду судом першої інстанції не надано.

Матеріали справи не містять документального підтвердження укладання між сторонами додаткових угод до договору № 1ЮР від 10.02.2014.

Суд першої інстанції в тексті рішення по справі також зазначив, «що матеріали справи не містять документального підтвердження укладання між сторонами додаткових угод до Договору № 1ЮР від 10.02.2014 р., а також документального підтвердження повного чи часткового виконання відповідачем як замовником своїх грошових зобовязань за вказаним договором.»

Під час апеляційного провадження, позивач надав ксерокопію додаткової угоди, в якій також міститься посилання на Додатки до цієї угоди , які є її невідємними частинами, а саме: календарний План (додаток 1) Кошторисні розрахунки (Додаток 2). Зазначені додатки до додаткової угоди позивачем надано не було.

Судова колегія зазначає, що надана представником позивача ксерокопія Додаткової угоди № 1 до договору №1ЮР від 10.02.2014 р. є новим доказом по справі та судом першої інстанції, при прийнятті рішення по справі, не оцінювалася.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Заявник апеляційної скарги не надав суду доказів, що зазначена додаткова угода, якою він обґрунтовує свої позовні вимоги не могла бути подана до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Судова колегія також враховує, що згідно тексту договору уступки права вимоги від 04.08.2017 р., який було підписано між ТОВ «НТП Карбон» та ТОВ «АКВА-СЕРВІС» останньому було передано усі документи, що стосуються виконання Договору № 1ЮР, про що зазначено у п.1.6. Договору.

З таких обставин, судова колегія не приймає та не оцінює надану під час апеляційного провадження ксерокопію додаткової угоди.

Відповідно до положень статей 382, ч.1 ст.384, 388 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що право (вимога), що належить на підставі зобовязання кредитору, може бути передано іншій особі за правочином (відступлення вимоги) або може перейти до іншої особи на підставі закону. Для переходу права кредитора іншій особі не вимагається згода боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Якщо інше не передбачено законом або договором, право первісного кредитора переходить до нового кредитора у тому обсязі і на тих умовах, які були дійсні на момент переходу права. Зокрема, до нового кредитора переходять права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, у тому числі право на проценти.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що матеріалами справи не підтверджено наявність заборгованості у відповідача за договором № 1ЮР від 10.02.2014 р. перед ЗАТ «ПЗК «Карбон», і як наслідок, що позивач здобув право вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 04.08.2017 (а.с.43), за яким до цесіонарія (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС») перейшло право вимоги виконання зобовязання, права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, що виникли з договору № 1ЮР від 10.02.2014, у тому числі і суми штрафних санкцій, пені інфляційні збитки за договором.

У звязку з чим, у задоволенні позову слід було відмовити.

Стаття 275 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

ОСОБА_3 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, при прийнятті рішення по справі, суд першої інстанції неповне з'ясував обставини, що мають значення для справи та визнав доведеним наявність заборгованості , яка не підтверджується матеріалами справи, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення по справі скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати покладаються на позивача про справі.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ", м. Донецьк, на рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2018 у справі №905/577/18 задовольнити.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2018 у справі №905/577/18 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АКВА СЕРВІС", м. Омськ, Російська Федерація, до Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ", м. Донецьк, про стягнення 19 161 145, 50 рос. руб. відмовити.

3.Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АКВА СЕРВІС" (АДРЕСА_2, м.Омськ, Російська Федерація, 644081, код ОКПО 15766742) на користь апелянта Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ" (вул. Артема, 169-Г, м. Донецьк, 83004, ) судовий збір у розмірі 196 870, 93 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.02.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов