ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.02.2019                      Справа № 905/1193/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо»,

про: зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №905/1193/16, -

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12),

до відповідача 1: Виконавчого комітету Шахтарської міської ради (, адреса: 86200, Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Леніна, буд 4),

до відповідача 2: Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області (, адреса: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Миру, буд. 68),

про: стягнення 713096 грн. 91 коп, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача 1: не з’явились;

від відповідача 2: не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.05.2016р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» задоволено частково. Стягнуто з Виконавчого комітету Шахтарської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» заборгованість за договором №29/13 про закупівлю робіт за державні кошти від 30.05.2013 року в сумі 713096 грн. 91 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 10696 грн. 45 коп. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

30.05.2016р. на виконання вищевказаного рішення виданий відповідний наказ.

17.01.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» через канцелярію господарського суду Донецької області отримано заяву б/н б/д про зміну порядку виконання судового рішення в господарській справі №905/1193/16.

Заявник просить змінити порядок виконання судового рішення наступним чином: списати з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» заборгованість Виконавчого комітету Шахтарської міської ради за договором № 29/13 про закупівлю робіт за державні кошти від 30.05.2013 року в сумі 713096 грн. 91 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 10696 грн. 45 коп., а також внести відповідні виправлення до судового наказу та відповідні відомості до Єдиного державного реєстру виконавчих документів.

У зв’язку з відрахуванням зі штату судді Мельниченко Ю.С., справа № 905/1193/16 передана на повторний автоматизований розподіл між суддями. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №905/1193/16 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою суду від 21.01.2019 призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 28.01.2019, запропоновано відповідачам надати письмовий відзив на заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №905/1193/16; докази повного або часткового виконання рішення суду по даній справі – за наявності.

У зв"язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача 2 про призначення заяви стягувача до розгляду, ухвалою суду від 28.01.2019 повідомлено заявника (позивача) та відповідачів про призначення судового засідання з розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №905/1193/16 на 07.02.2019 року; запропоновано відповідачам виконати вимоги ухвали суду від 21.01.2019, а саме: надати письмовий відзив на заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №905/1193/16; докази повного або часткового виконання рішення суду по даній справі – за наявності; явка представників сторін визнана не обов"язковою.

29.01.2019 від відповідача 2 на електронну адресу суду надіслано заперечення від 29.01.2019 № 12 – 17/407 згідно з якими останній, просить суд відмовити у задоволенні заяви стягувача. Посилається на те, що: по – перше, за змістом приписів статті 7 Бюджетного кодексу України гарантується принцип за яким Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов’яння органів місцевого самоврядування. По – друге, Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не розповсюджується на правовідносини щодо виконання рішення суду по справі №905/1193/16, оскільки боржник фінансувався (утримувся) за рахунок коштів місцевого бюджету (Шахтарської міської ради), є органом місцевого самоврядування, тобто комунальною установою, у зв’язку із чим держава не гарантує коштами державного бюджету виконання рішення суду по цій справі. При цьому, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам організаціям Донецької та Луганської областей», казначейське обслуговування установ, які знаходяться на території, що не контролюється українською владою, здійснюється лише після повернення такої території під контроль української влади або переміщення на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

07.02.2019 на електрону адресу суду надійшли заперечення Донецької обласної військово-цивільної адміністрації №0.1/21-733/4-19 від 06.02.2019 проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича комерційна фірма “Донбас-Термо”, про зміну порядку виконання рішення по справі №905/1193/16.

Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

В судове засідання, що відбулось 07.02.2019, сторони своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені у встановленому порядку.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов’язковою визнана не була, тому заява розглядається на підставі наявних у справі документів без участі представників сторін.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» б/н б/д про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №905/1193/16, суд зазначає наступне.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ч.4 ст.74 цього Кодексу).

Подана до суду заява обґрунтована тим, що рішення суду мають обов’язковий характер, який гарантований Конституцією України, у зв’язку з чим, неперебування відповідача на розрахунково-касовому обслуговувані в органах казначейства та його знаходження на території проведення АТО не є обставиною, що виключає здійснення виконання судових актів органами, до повноважень яких віднесено виконання рішень суду, що на думку заявника не є підставою для їх невиконання. Відтак, заявник вважає, що існує необхідність зміни порядку виконання судового рішення шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково – виробнича комерційна фірма "Донбас – Термо" заборгованість Виконавчого комітету Шахтарської міської ради за договором №29/13 про закупівлю робіт за державні кошти від 30.05.2013 року в сумі 713096 грн. 91 коп. та витрат зі сплати судового збору у сумі 10696 грн. 45 коп.

Відповідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ч.1 ст. 331 Господарського процесуального кодекс України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст. 331 ГПК України).

Статтею 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, зокрема є доходи місцевих бюджетів та інші кошти. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. Органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти.

Згідно п.12 ст.1 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Згідно абз. 2 пп. 1 п. 9 розділу Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2011 року, встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845 (зі змінами) (далі Порядок).

Відповідно до п. 3 цього Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За приписами Порядку боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Враховуючи обґрунтування заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича комерційна фірма “Донбас-Термо” просить здійснити заміну джерела коштів для виконання рішення у цій справі - з місцевого на державний бюджет.

Головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області у своїх заперечення не погоджується із здійсненням такої заміни с посиланням на положення ст.7 Бюджетного кодексу України та ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Як вбачаться з матеріалів справи, Головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області листом № 07.2-16/1041 від 07.04.2017р. повідомило стягувача, що списання коштів згідно порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників неможливе, оскільки боржник не перебуває на розрахунково-касовому обслуговуванні в органах казначейства. Крім того, за інформацією, яка наявна в базах даних органів Казначейства, Виконавчий комітет не перемістився із міста Шахтарськ, територія якого є непідконтрольною. Після повернення території під контроль органів державної влади, територіальний орган Казначейства за місцем обслуговування боржника матиме можливість здійснити виконання рішення суду у справі №905/1193/16 згідно положень Порядку.

Пункт 3 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України встановлює принципи самостійності державного та місцевих бюджетів та відсутності відповідальності Держави коштами державного бюджету за зобов’язання місцевих бюджетів, що також узгоджується і з ч.6 ст.16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

Таким чином, запропонована заявником заміна способу виконання рішення фактично зумовлює заміну боржника та зміну джерел погашення заборгованості, адже місцевий бюджет за змістом ч.1 ст.142 Конституції України і ч.3 ст.16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” є матеріальною основою органів місцевого самоврядування – самостійних юридичних осіб відповідно до ч.1 ст.16 цього Закону і окремих від Держави учасників цивільних правовідносин у розумінні ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України.

Відтак, покладання обов’язку зі сплати визначених до стягнення судовим рішенням сум за рахунок джерела (державного бюджету), приналежного іншому суб’єкту правовідносин - Державі, тоді як рішення було винесено відносно органу місцевого самоврядування, є можливим за умов матеріального правонаступництва Держави у спірних правовідносинах.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів про існування такого правонаступництва.

Згідно з п.2.2 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938, у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють такі функції, зокрема, здійснюють покриття тимчасових касових розривів місцевих бюджетів за рахунок коштів єдиного казначейського рахунка в установленому законодавством порядку, з огляду на що, така зміна способу і порядку виконання рішення суду, як списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України заборгованості розпорядника бюджетних коштів - Виконавчого комітету Шахтарської міської ради діючим законодавством не передбачена.

На підтвердження своїх аргументів щодо зміни способу та порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2017р. по справі №905/1193/16, доказів заявником до суду не подано.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни порядку виконання судового рішення у справі №905/1193/16.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо" б/н б/д про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №905/1193/16 .

2. Ухвала набирає законної сили 07.02.2019 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко