ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р. Справа№ 910/12682/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Грека Б.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі згідно з протоколом судового засідання від 06.02.2019

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2018

у справі № 910/12682/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ"

до 1) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

2) Публічного акціонерного товариства "Одеський кабельний завод "Одескабель"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель"

про визнання патенту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.07.2018 у справі № 910/12682/17 позов задоволено повністю; визнано недійсним патент України № 110610 від 10.10.2016 на корисну модель "КАБЕЛЬ СИЛОВИЙ НА НАПРУГУ 11 кВ", власниками якого є Публічне акціонерне товариство "Одеський кабельний завод "Одескабель" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 114; ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 114; ); зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України 01008, м. Київ, вул. М.Грушевського, 12/2; ) внести відомості до Державного реєстру патентів України стосовно визнання недійсним патенту України № 110610 від 10.10.2016 на корисну модель "КАБЕЛЬ СИЛОВИЙ НА НАПРУГУ 11 кВ"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Одеський кабельний завод "Одескабель" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 114; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД ПІВДЕНЬКАБЕЛЬ" (61099, м. Харків, вул. Автогенна, 7; ) 800 (вісімсот) грн. 00 коп. судового збору та 12 499 (дванадцять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп. витрат на оплату вартості експертизи; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 114; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД ПІВДЕНЬКАБЕЛЬ" 61099, м. Харків, вул. Автогенна, 7; ) 800 (вісімсот) грн. 00 коп. судового збору та 12 499 (дванадцять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп. витрат на оплату вартості експертизи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2018 у справі № 910/12682/17.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель"; розгляд апеляційної скарги призначено на 05.12.2018.

05.12.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про призначення повторної судової експертизи патентноздатності патенту № 110610, проведення якої він просив доручити Науково-дослідницькому центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" відкладено на 26.12.2018 об 11 год. 30 хв. та викликано в судове засідання судового експерта ОСОБА_2 (АДРЕСА_1).

21.12.2018 через відділ документального забезпечення та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 від апелянта надійшли пояснення по справі.

У зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12682/17 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Верховець А.А., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2018 апеляційну скаргу прийнято до свого провадження у новому складі суду та призначено розгляд справи на 06.02.2019.

У судовому засіданні 06.02.2019 представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник відповідача-1 та представник позивача заперечили проти апеляційної скарги відповідача-3, просили суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Представник відповідача-2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "Одеський кабельний завод "Одесакабель" (надалі - відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одесакабель" (надалі - відповідач-3) про визнання патенту України №110610 від 10.10.2016 недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що корисна модель за патентом України №110610 від 10.10.2016 не відповідає умовам патентоздатності, визначеним Законом України "Про охорону прав на промислові зразки", а саме, таким критеріям патентоздатності як "новизна" та "промислова придатність" та наявність цього патенту порушує законні інтереси позивача.

Оскаржуваним рішенням суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача.

Із вказаним рішенням відповідач-3 не погодився та звернувся з апеляційною скаргою.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель" є виробником силових кабелів на території України з 1943 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що 10.10.2016 Державною службою інтелектуальної власності України, функції якої у подальшому передано Міністерству економічного розвитку і торгівлі України, зареєстровано патент №110610 на корисну модель "Кабель силовий на напругу 11 кВ".

Власниками патенту №110610 на корисну модель "Кабель силовий на напругу 11 кВ" є Публічне акціонерне товариство "Одеський кабельний завод "Одесакабель" (надалі - відповідач-2) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одесакабель" (надалі - відповідач-3).

Із пояснень представника позивача, судовою колегією встановлено, що законні інтереси, за захистом яких звернувся позивач, полягають у тому, що наявність спірного патенту впливає на конкурентоздатність позивача щодо виробництва силових кабелів на території України.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Суд доходить висновку, що позивачем доведено наявність у нього охоронюваного законом інтересу для звернення з даним позовом про визнання недійсним патенту до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать корисні моделі.

Відповідно до ст. 460 ЦК України, корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання. Об'єктом корисної моделі може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології.

Набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. (ст.462 ЦК України).

Згідно з п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 23.12.1993 авторське свідоцтво СРСР чи патент України на винахід може бути визнано недійсним у порядку, встановленому цим Законом, у разі невідповідності винаходу умовам охороноспроможності, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Відповідно до пп. а, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону.

З метою встановлення дійсних обставин відповідності корисної моделі за патентом України №110610 від 10.10.2016 умовам патентоздатності, ухвалою суду від 11.10.2017 у справі призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Центру судової експертизи та експертних досліджень (03045, м. Київ, вул. Плещеєва, 10).

На вирішення судового експерта поставлено такі питання:

1) чи відповідає корисна модель за патентом України №110610, умові патентоздатності "новизна", станом на дату подання заявки № u 2016 08702 - 10.08.2016?

2) чи відповідає корисна модель за патентом України №110610, умові патентоздатності "промислова придатність", станом на дату подання заявки № u 2016 08702 - 10.08.2016?

3) чи стала загальнодоступною у світі сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом України №110610 до дати подання заявки № u 2016 08702 - 10.08.2016?

За результатами проведення судової експертизи судовим експертом ОСОБА_2 було складено Висновок №001/ОВМ/17 від 20.02.2018, у якому встановлено, що:

1. Корисна модель за патентом України №110610 не відповідає умові патентноздатності "новизна", станом на дату подання заявки № u 2016 08702 - 10.08.2016.

2. Корисна модель за патентом України №110610 відповідає умові патентноздатності "промислова придатність", станом на дату подання заявки № u 2016 08702 - 10.08.2016.

3. Сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом України №110610 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки № u 2016 08702 - 10.08.2016.

Проте, апелянт із зазначеним висновком не погодився, в суді апеляційної інстанції представником апелянта було заявлено повторну експертизу, оскільки, як зазначав апелянт, проведена судова експертиза є неналежною, з огляду на наступне.

Ознака №1: «Кабель силовий на напругу 11 кВ» - ця ознака є назвою корисної моделі, тобто тим самим об'єктом, що повинен був досліджувати судовий експерт і порівнювати з таким самим з рівня техніки. Але замість порівняння з таким самим об'єктом експерт порівнює його з об'єктом, що значно відрізняється - «Кабель силовой на напряжение 10кВ». При цьому на ст.15 під * приводяться міркування експерта по цій ознаці, які носять характер домислів і містять маніпуляції з підміною понять, а саме, в фразі : «У випадку з кабелем на напругу 11Кв згідно з ГОСТом 18410-73 такі робочі напруги знаходяться в діапазоні 5-12,5 кВ (див. т.1, а.с. 34, Таблиця 8, 9 та 10)». Але Таблиця 8, 9 та ГОСТ 18410-73 не містить відомостей по робочим напругам, а містить відомості по випробувальним напругам - «Напряжение при измерении Atgд, кВ - 5-42,5; 12,5- 20».

Ознака №8: «при цьому металеву оболонку виконано у вигляді циліндричної трубки з діаметром в інтервалі від 23 до 59 мм» - експерт цю ознаку виписав з помилкою - « 23 до 55 мм», з рівня техніки протиставив ознаку « 2.2.9 Скрученные изолированные жилы многожильных кабелей с поясной изоляцией или экраном поверх изоляции должны иметь форму круга. 2.2.14 Алюминиевая и свинцовая оболочка должны соответствовать ГОСТ 24641» і свої міркування на ст.15 під ***. І хоч «металева оболонка у вигляді циліндричної трубки» це зовсім не те сааме, що «жилы с поясной изоляцией должны иметь форму круга», тобто порівнюється форма металевої оболонки з формою жил в ізоляції, а «металева оболонка діаметром від 23 до 59 мм » це не те саме що «діаметр кабелю під оболонкою до 62.5 мм», тобто якщо в Кабелі силовому на напругу 10кВ поміряти «діаметр кабелю під оболонкою» та «діаметр металевої оболонки», то ці діаметри можуть не співпадати, але експерт робить хибний висновок про співпадіння/ідентичність ознаки №8. Чому саме у вигляді циліндричної трубки з діаметром в інтервалі від 23 до 59 мм?

Ознака № 9: «при цьому значення радіальної товщини металевої оболонки знаходиться в інтервалі від 2,2 до 7,5 % від діаметра металевої оболонки» - експерт з рівня техніки протиставив ознаку « 2.2.14 Алюминиевая и свинцовая оболочка должны соответствовать ГОСТ 24641» і свої міркування на ст.15 під ****. І хоч «зовнішній діаметр металевої оболонки» це не те саме, що «діаметр кабелю під оболонкою», але експерт робить хибний висновок про співпадіння ознаки №9.

Ознака № 10: «при цьому коефіцієнт заповнення простору під металевою оболонкою матеріалами кабелю знаходиться в інтервалі від 0,76 до 1» - експерт з рівня техніки протиставив ознаку « 2.2.6 Изоляционный пропиточный нестекающий состав не должен вытекать при длительно допустимой температуре нагрева жил кабеля. 2.2.9 Изолированные жилы многожильных кабелей должны быть скручены с заполнением промежутков между жилами. » і свої міркування на ст.15 під *****. Але «коефіцієнт заповнення простору під металевою оболонкою» це зовсім не те сааме, що «заполнение промежутков между жилами», тобто якщо в одному і тому ж кабелі поміряти ці 2 параметри, то вони можуть співпадати тільки випадково. Міркування експерта на ст.15 під ***** носять характер домислів, маніпуляцій з інформацією, а також розмірковувань на тему очевидності - «Хоча у ГОСТі 18410-73 коефіцієнт заповнення простору під металевою оболонкою не описується числовим значенням, цілком очевидно, що вимоги цього ГОСТу передбачають як найщільніше заповнення внутрішнього простору...». Але в ГОСТ 18410-73 «коефіцієнт заповнення простору під металевою оболонкою» не тільки «не описується числовим значенням», а не згадується взагалі. А «очевидність» розглядається при перевірці винахідницького рівня винаходу, а не при перевірці новизни корисної моделі (Згідно з п.7 ст.7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»: Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним). Але експерт робить хибний висновок про співпадіння ознаки №10.

Судовою колегією, для належного дослідження матеріалів справи було викликано судового експерта ОСОБА_2 для надання пояснень, по вказаним питанням, які не зрозумілі апелянту.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 06.02.2019 судовий експерт ОСОБА_2 надав пояснення щодо висновку №001-ОВМ/17 від 20.02.2018 та відповів на поставлені апелянтом у даній справі запитання.

З наданих пояснень судового експерта вбачається наступне.

Що стосується ознаки № 1, то «Кабель силовий на напругу 11 кВ» є лише назвою корисної моделі. Так, в ГОСТі 18410-73 відсутні відомості по кабелю силовому з напругою 11 кВ, а тому експертом було застосовано номінальну напругу кабелю в 10 кВ, оскільки напруга при вимірюванні кабелю 10 кВ знаходиться в діапазоні від 5-12,5 кВ.

Судом встановлено, що експертом було технічно невірно здійснено переклад з ГОСТу 18410-73 та зазначено замість «напруга при вимірюванні» - «робоча напруга». Але вказане не призвело до неправильно висновку, оскільки дані, про які було зазначено, як «робоча напруга», повністю відповідають даним, які були зазначені в ГОСТі 18410-73 щодо напруги при вимірюванні і на які послався судовий експерт. Зазначене було підтверджено експертом у судовому засіданні апеляційної інстанції, який зазначив, що в даному випадку малось на увазі «вимірювальна напруга».

Що стосується ознаки № 8, то експерт звернув увагу на те, що в п. 2.2.2. ГОСТу 18410-73 зазначено, що «токопроводящие жилы одножильних кабелей всех сечений и многожильных кабелей сечением до 16 мм2, а также многожильных кабелей с токопроводящими жилами всех сечений, имеющих отдельные оболочки, должны быть круглой формы. Токопроводящие жилы кабелей с поясной изоляцией сечением 25 мм2 и более должны быть секретной или сегментной формы. Допускается изготовление кабелей с жилами сечением до 50 мм2 круглой формы». В судовому засіданні апеляційної інстанції 06.02.2019 представник апелянта погодився з поясненнями експерта стосовно того, що у будь-якому випадку трубка з жилами в перерізі буде лише кругла. Разом з тим, представник апелянта зазначила, що у формулі спірної корисної моделі не зазначено, що вона іншої форми.

Щодо ознаки № 9, то судова колегія заслухавши судового експерта дійшла висновку, що згідно з ГОСТ 24641, « 1.1. Минимальная и номинальная толщина свинцовой оболочки в зависимости от диаметра кабеля под оболочкой и типа защитных покровов должны соответствовать для кабелей связи указанным в табл. 1, для силовых кабелей с пропитанной бумажной изоляцией - указанным в табл. 2 1.2. Минимальная и номинальная толщина алюминиевой оболочки в зависимости от диаметра кабеля под оболочкой и способа изготовления должны соответствовать указанным в табл. 3. 1.3. Максимальная толщина оболочки не нормируется» (див. т.1, а.с. 24). При діаметрі кабелю під оболонкою 23 мм товщина свинцевої ізоляції складає 5,47 %, 6,39% або 7,21%> (див. т.1, а.с. 24, Табл. 2), щодо діаметра металевої оболонки, і товщина алюмінієвої ізоляції складає 5,65% або 4,78%) (див. т.1, а.с. 24, Табл. 3), щодо діаметра металевої оболонки. При діаметрі кабелю під оболонкою 55 мм товщина свинцевої ізоляції складає 3,38-3,49 %>, 4,09-4,2%) або 4,65-4,78%) (див. т.1, а.с. 24, Табл. 2), щодо діаметра металевої оболонки. Тобто, значення радіальної товщини металевої оболонки, згідно з патентом України № 110610, відповідає товщині металевої оболонки окресленої ГОСТ 24641, що включений через посилання не в ГОСТ 18410-73.

З приводу ознаки № 10 у висновку судового експерта, останній надав пояснення, в яких зазначив, що згідно з ГОСТ 15845-80 [8], «Заполнитель = элемент, служащий для заполнения свободных промежутков в кабеле или проводе с целью придания требуемой формы, механической устойчивости, продольной герметичности и др.». Загальновідомо, що присутність повітря або парів води у внутрішньому просторі кабелю може викликати іонізаційні процеси, що можуть призводити до пробою кабелю і, тому, при формуванні кабелів забезпечують якнайщільніше заповнення їх внутрішнього простору для попередження утворення повітряних карманів, що можуть негативно впливати на механічну стійкість та електричну міцність кабелів. Одним з підходів для забезпечення електричної міцності є заповнення порожнин джгутами (згідно з патентом України № 110610 та ГОСТом 18410-73) і/або просочення ізоляційного паперу спеціальними в'язкими олійно-каніфольними складами, що забезпечують додаткове заповнення порожнин і підвищення електричної міцності джгутами (згідно з патентом України № 110610 та ГОСТом 18410-73). Хоча у ГОСТі 18410-73 коефіцієнт заповнення простору під металевої оболонкою не описується числовим значенням, цілком очевидно, що вимоги цього ГОСТу передбачають як найщільніше заповнення внутрішнього простору для забезпечення форми, механічної стійкості та повздовжньої герметичності кабелю для попередження його руйнування та пробоїв. У випадку 100% заповнення (найбільш бажаного) внутрішнього простору кабелю під оболонкою, коефіцієнт заповнення буде становити 1, у інших найбільш переважних значеннях коефіцієнт заповнення буде наближатись до 1, тобто, коефіцієнт заповнення простору під металевою оболонкою матеріалами кабелю, що знаходиться в інтервалі від 0,76 до 1, згідно з патентом України № 110610, описує найбільш прийнятні характеристики, щодо заповнення внутрішнього простору кабелю, що окреслені вимогами ГОСТу 18410-73.

Так, судовий експерт зазначив, що коефіцієнт заповнення простору під металевою оболонкою матеріалами кабелю, що знаходиться в інтервалі від 0,76 до 1 не прописується в ГОСТі, але ці параметри є очевидними і прописаними в науково-технічній літературі, яка була використана при складанні висновку судового експерта.

За результатом дослідження висновку судового експерта №001-ОВМ/17 від 20.02.2018, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників учасників судового процесу та судового експерта, судом встановлено, що вказаний судовий висновок складений кваліфікованим судовим експертом, містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань; жодних доказів наявності обставин, які б свідчили про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, до матеріалів справи не надано. У зв'язку з викладеним, вказаний висновок є належним і допустимим доказом у даній справі, що апелянтом не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що клопотання апелянта про призначення повторної експертизи є необґрунтованим та безпідставним, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, у в тому числі Висновок судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності №001-ОВМ/17 від 20.02.2018, який не суперечить іншим доказам у справі, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про невідповідність патенту України №110610 від 10.10.2016 умовам патентоздатності, є обґрунтованими, належним чином підтвердженими відповідними доказами у справі та не спростованими відповідачами. Тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги. Що було підтримано в суді апеляційної інстанції позивачем та відповідачем-1.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на корисні моделі і промислові зразки, для чого, зокрема забезпечує опублікування офіційних відомостей про названі об'єкти права інтелектуальної власності.

Згідно з п. 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організує в установленому порядку експертизу об'єктів права інтелектуальної власності, видає патенти на об'єкти права інтелектуальної власності, веде державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності, видає офіційні бюлетені з питань інтелектуальної власності.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вказаних позовних вимог до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про внесення відомостей про визнання недійсним патенту України №110610 від 10.10.2016 до Державного реєстру патентів України і здійснення відповідної публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів встановлені у даній справі судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи, що фундаментальних порушень судом апеляційної інстанції не встановлено, судове рішення у справі прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; рішення суду першої інстанції від 11.07.2018 у даній справі про відмову в задоволенні позовних вимог слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача-3 (апелянта).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2018 у справі № 910/12682/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12682/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний: 11.02.2019.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.М. Грек

А.А. Верховець