РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2019Справа № 910/13846/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" (м. Київ)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" (м. Київ)

Про стягнення 881.254,54 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

від позивача: Власов Є.А.

від відповідача: Глушкова Т.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" про стягнення 881.851,79 грн., з яких: 730.000,00 грн. основного боргу, 66.014,54 грн. пені, 85.837,25 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору поставки нафтопродуктів № ДС-5 від 21.03.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.18. відкрито провадження у справі № 910/13846/18 та призначено підготовче засідання на 15.11.18.

15.11.18. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 881.254,54 грн., з яких: 730.000,00 грн. основного боргу, 78.254,54 грн. пені та 73.000,00 грн. штрафу.

Вказану заяву було прийнято судом, з огляду на що має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

В судовому засіданні 15.11.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 06.12.18.

06.12.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 10.01.19.

10.01.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 15.01.19.

14.01.19. позивачем подано заяву, відповідно до якої він просить суд:

- закрити провадження у справі № 910/13846/18 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 730.000,00 грн. з підстав оплати означених грошових коштів відповідачем;

- задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 78.254,54 грн. пені та 73.000,00 грн. штрафу;

- повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 10.958,96 грн.;

- покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2.259,86 грн.

15.01.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/13846/18 до судового розгляду по суті на 29.01.19.

Розглянувши в судовому засіданні 29.01.19. клопотання позивача про закриття провадження в даній справі в частині, суд встановив наступне.

У відповідності до наданих відповідачем до матеріалів справи платіжних доручень, ним було оплачено позивачу 730.000,00 грн. заборгованості в період з 01.11.18. по 20.12.18.

Предмет спору - це об'єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Таким чином, спір в даній справі припинив своє існування в частині під час розгляду справи в зв'язку зі сплатою відповідачем заборгованості за поставлені нафтопродукти в сумі 730.000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.19. закрито провадження у справі № 910/13846/18/18 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" 730.000,00 грн. основного боргу та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" судовий збір у розмірі 10.950,00 грн.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 29.01.19. судом було заслухано вступне слово, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

В судовому засіданні 29.01.19. позивачем підтримано свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 78.254,54 грн. пені та 73.000,00 грн. штрафу.

Відповідач в судовому засіданні 29.01.19. надав усні пояснення з приводу позовних вимог в частині стягнення штрафу та пені, проти їх задоволення не заперечував, та наголосив, що оскільки власного розрахунку вказаних сум не надав, то покладається на здійснений судом перерахунок.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 29.01.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 712 Цивільного кодексу України).

21.03.18. між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) було укладено Договір поставки нафтопродуктів № ДС-5 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1 Постачальник зобов'язується передати в погоджені сторонами строк, а Покупець прийняти і оплатити на умовах Договору нафтопродукти (бензин автомобільний, дизельне паливо) (далі - Товар).

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 9.1 з дати його підписання та скріплення печатками сторін і діє один рік з дати його підписання, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання обов'язків з оплати за поставлений Товар.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з постачання товару.

За своїм змістом та правовою природою Договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3.3 Договору сторони домовились вважати датою поставки Товару дату видаткової накладної Постачальника.

Товар вважається поставлений (переданий) Постачальником та прийнятий Покупцем по кількості відповідно до видаткових накладних Постачальника (п. 3.5 Договору).

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов'язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оплата Товару здійснюється Покупцем на умовах попередньої оплати у розмірі 100% ціни партії Товару протягом одного банківського дня на підставі виставленого рахунку. За погодженням із Постачальником оплата кожної окремої партії Товару за Договором може здійснюватись на підставі рахунку-фактури протягом п'яти робочих (банківських) днів з дати поставки Товару. (пункти 4.3, 4.3.1 Договору).

Оскільки відповідачем несвоєчасно здійснювалась оплата поставленого за Договором позивачем Товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" просить суд стягнути з відповідача на свою користь 78.254,54 грн. пені та 73.000,00 грн. штрафу.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Положеннями пунктів 5.4, 5.7 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 до Договору) сторони погодили наступне. В разі порушення строків оплати за Товар, визначених в п. 4.3.1 Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона стягується, він суми заборгованості за кожний день прострочення. У разі порушення строку оплати за поставлену партію Товару більше ніж на п'ятнадцять календарних днів від строку визначеного п. 4.3.1 Договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми заборгованості.

Приписами ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до вимог ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Як відзначалось судом, в силу приписів ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Судом встановлено, сукупність вказаних умов та встановлено, що дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Згідно з ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу суд встановив, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 74.232,87 грн., розмір штрафу становить 73.000,00 грн. Пеню в сумі 4.021,67 грн. нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, офіс 3.13; ідентифікаційний код 38983074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" (04214, м. Київ, проспект Оболонський, 54; ідентифікаційний код 41122766) 73.000 (сімдесят три тисячі) грн. 00 коп. штрафу, 74.232 (сімдесят чотири тисячі двісті тридцять дві) грн. 87 коп. пені, 2.208 (дві тисячі двісті вісім) грн. 49 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 06.02.19.

Суддя Т.М. Ващенко