У Х В А Л А

04 лютого 2019 року Справа № 913/543/18

Провадження №1/913/543/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональне управління автобусних станцій, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 адміністративних послуг Лисичанської міської ради, м. Лисичанськ Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Романенко Т.М.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, адвокат за довіреністю від 11.01.2019 № 1/1-23;

від відповідача та 3-ої особи представники не викликалися;

Суть спору: про визнання права власності на нерухоме майно - будівлю Станично-Луганської автобусної станції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов до наступного.

Так, ТОВ Регіональне управління автобусних станцій звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 адміністративних послуг Лисичанської міської ради про визнання права власності на будівлю Станично-Луганської АС, розташовану за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. Лермонтова, 1 у розмірі 22/100 частки, яка складається з: 5 коридор - 6,1 кв. м; 7 каса 13,5 кв. м; 6 службова кімната 12,1 кв. м; ІІІ вежа 3,1 кв. м; IV каса 5,7 кв. м; V службове приміщення 5,6 кв. м; VI зала очікування 20,3 кв. м; VII зала очікування 12,9 кв.м; загальна площа 79,3 м2 ; корисна площа 31,7 кв. м; основна площа 13,5 кв. м; Літ.Б убиральня, № 1 вимощення.

Підставами позову є наступні обставини. Так, Товариство з обмеженою відповідальністю Регіональне управління автобусних станцій є правонаступником усіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства Луганське Регіональне управління автобусних станцій, в тому числі майнових, які визначені у ОСОБА_3 станом на 30.09.2017 (п.2.5 Статуту).

При переоформленні права власності на нерухоме майно з ПАТ Луганське Регіональне управління автобусних станцій на ТОВ Регіональне управління автобусних станцій, позивач звернувся до державного реєстратора Лисичанської міської ради Луганської області про державну реєстрацію прав власності на обєкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. Лермонтова, 1, яке належить ПАТ Луганське Регіональне управління автобусних станцій.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 40050803 від 10.03.2018 державний реєстратор відмовив у державній реєстрації права власності, оскільки не надані оригінали документів, що посвідчують право власності юридичної особи - ПАТ Луганське Регіональне управління автобусних станцій на майно, що передається у власність ТОВ Регіональне управління автобусних станцій, на підставі яких виникло та зареєстровано право власності, а саме: ОСОБА_3 приймання-передачі нерухомого майна у власність ПАТ Луганське Регіональне управління автобусних станцій б/н від 23.06.2009 та наказ Фонду державного майна України № 209 від 22.06.2009.

Оскільки позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, тому він вирішив визнати право власності у судовому порядку.

Ухвалою суду від 12.11.2018 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, бульвар Дружби Народів, буд. 32А та запропоновано третій особі надати відзив на позовну заяву до 27.11.2018, але він не наданий

Відповідачем подано клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника, яке судом прийнято та долучено до справи.

У відзиві на позовну заяву за листом від 15.11.2018 відповідач зазначив, що відповідно до вимог п. 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. постановою КМ України від 25.12.2015 № 1127 державним реєстратором було прийнято рішення 09.02.2018 № 39597574 про зупинення розгляду заяви, терміном на 30 робочих днів для того, щоб позивач надав оригінали необхідних документів. Оскільки у встановлений строк позивач не виконав вимоги державного реєстратора, 10.03.2018, відповідно до ст.. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, пунктів 18 та 23 Порядку № 1127 останнім було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав № 40050803 у звязку з неподанням позивачем всіх документів, необхідних для проведення державної реєстрації.

У відповіді на відзив за листом від 30.11.2018 № 1/1-1019 позивач зазначає, що відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач у запереченнях за листом від 05.12.20185 № 3954/10-13 просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень не оскаржувалось; відсутнє обґрунтування, чому відповідачем повинен бути саме орган місцевого самоврядування на адміністративній території якого спірне майно не знаходиться, в даному випадку Лисичанська міська рада.

Третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області в поясненнях від 04.12.20118 № 05-05-03333 зазначає, що Публічне акціонерне товариство Луганське Регіональне управління автобусних станцій правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Регіональне управління автобусних станцій створено на базі державного майна цілісного майнового комплексу структурного підрозділу обєднання автобусних станцій Луганського обласного автотранспортного управління та майна, що належало орендарю ТОВ Луганське Регіональне управління автобусних станцій.

23.06.2009 засновниками передано ПАТ Луганське Регіональне управління автобусних станцій обєкти нерухомого майна до складу якого, крім всього іншого, було включено і будівлю Станично-Луганської автобусної станції, яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Лермонтова, 1.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Представник позивача, який приймав участь у засіданні суду 16.01.2019, виступив зі вступним словом та зазначив про актуальність позовних вимог. Також судом оголошено правову позицію інших учасників процесу у відповідності до наявних у справі документів.

Втім, у ході дослідження письмових доказів у справі постало питання щодо включення позивачем до складу позовних вимог самовільно збудованого нерухомого майна (IV каса 5,7 кв. м; V службове приміщення 5,6 кв. м; VI зала очікування 20,3 кв. м; VII зала очікування 12,9 кв.м; загальна площа 79,3 м2 ; корисна площа 31,7 кв. м; основна площа 13,5 кв. м), на яке до втрати документів у 2014 році не визнавалось право власності.

Вказані обставини потребують зясування, тому оголошується перерва у межах строків, встановлених ст. 195 ГПК України, для надання позивачем пояснень щодо введення в експлуатацію відповідного обєкта (приміщень), нормативного обґрунтування цих вимог тощо.

Керуючись ст. ст. 120, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. У судовому засіданні по розгляду справи по суті оголосити перерву до 13.02.2019, 11 год. 00 хв., зала судових засідань № 109.

2. Позивачу надати пояснення щодо введення в експлуатацію відповідного самовільно збудованого нерухомого майна (IV каса 5,7 кв. м; V службове приміщення 5,6 кв. м; VI зала очікування 20,3 кв. м; VII зала очікування 12,9 кв.м; загальна площа 79,3 м2 ; корисна площа 31,7 кв. м; основна площа 13,5 кв. м), нормативне обґрунтування цих вимог.

3. Явку в судове засідання представника позивача визнати обовязковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 04.02.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М.Зюбанова