ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2289/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 міської ради, Київська обл., м. Васильків,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ІМІ», смт. Гостомель Київської області,

про стягнення 131 089,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 03.04.2018 №09/09.03-10;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, ОСОБА_1 міська рада, м. Васильків Київської області (далі ОСОБА_1 міськрада), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 17.10.2018 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ІМІ», смт. Гостомель Київської області (далі ТОВ «ІМІ»), в якому просить суд: стягнути з відповідача кошти пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту в розмірі 131 089,00 грн. та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1966,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 у справі №910/17057/17 визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова між ОСОБА_1 міськрадою та ТОВ «ІМІ», відповідно до п.2.2.2 якого відповідач зобовязаний був сплатити кошти пайової участі до введення обєкту в експлуатацію згідно з розрахунками величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста у сумі 131 089,00 грн. на розрахунковий рахунок у ОСОБА_1 УДКСУ. Рішення суду у справі №910/17057/17 набрало законної сили 22.02.2018, однак до цього часу відповідач не сплатив до бюджету міста Василькова кошти у сумі 131 089,00 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2018 позовну заяву від 17.10.2018 ОСОБА_1 міськради залишено без руху. Зобовязано ОСОБА_1 міськраду усунути недоліки позовної заяви від 17.10.2018, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовних заяви без руху, шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 1 966,34 грн.

07.11.2018 від ОСОБА_1 міської ради до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками.

Ухвалою суду від 12.11.2018 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2289/18. Ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №911/2289/18 призначено на 10.12.2018.

07.12.2018 від ТОВ «ІМІ» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

10.12.2018 від ТОВ «ІМІ» до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно ОСОБА_3 про готовність обєкту до експлуатації, відповідачем здійснювалась реконструкція нежитлового приміщення, а тому не було забудови території у розумінні ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», отже відповідач не зобовязаний залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту як замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки.

Крім того, відповідач наголошує на ч.5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відтак, відповідач вказує, що сам по собі факт зазначення у ОСОБА_3 про готовність обєкта до експлуатації вартості будівництва 1 310 890,00 грн. не свідчить про правомірність визначення розміру пайового внеску у відсотковому співвідношенні саме від цієї суми.

Також відповідач зазначив, що в пункті 22 ОСОБА_3 вказано, що кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідачем сплачені в сумі 5 035,00 грн., що має бути враховано при вирішенні даного спору.

Ухвалою від 10.12.2018 суд продовжив строк підготовчого засідання та витребував від позивача та відповідача ОСОБА_3 про готовність до експлуатації обєкта, що належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстровану Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 11.03.2016 за номером КС 90; договір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту від 06.08.2015, укладеного ТОВ "ІМІ" з ОСОБА_1 міською радою Київської області (про який зазначено в п.22 ОСОБА_3 про готовність до експлуатації обєкта від 11.03.2016 №КС 90); платіжне доручення від 13.08.2015 (про яке зазначено в п.22 ОСОБА_3 про готовність до експлуатації обєкта від 11.03.2016 №КС 90).

04.01.2019 від Державної архітектурно-будівельної інспекції України до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення з додатками від 03.01.2019 №10/10-1/0301/03.

Ухвалою суду від 14.01.2019 підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2019.

В судове засідання 28.01.2019 зявився представник позивача. Відповідач в судове засідання 28.01.2019 повторно не зявився, уповноваженого представника не скерував, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідач копію ухвали від 14.01.2019 отримав 23.01.2018.

За змістом частин 1, 3 до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Повторна неявка учасника справи не перешкоджає розгляду незалежно від причин неявки.

Розглянувши позов ОСОБА_1 міськради до ТОВ «ІМІ» про стягнення 131 089,00 грн. заборгованості, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, в порядку та на умовах, визначених органами місцевого самоврядування.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами (ч.5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 у справі №910/17057/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради на рішення господарського суду м. Києва від 14.11.2017 у справі №910/17057/17 задоволено. Рішення господарського суду м. Києва від 14.11.2017 у справі №910/17057/17 скасовано. Позов ОСОБА_1 міської ради задоволено. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «ІМІ».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018 у справі №910/17057/17 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІМІ" залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 у справі №910/17057/17 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою «Совтрансавто-Холдинг» проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до умов договору про пайову участь у розвитку транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова між ОСОБА_1 міськрадою (сторона 1) та ТОВ «ІМІ» (сторона 2), який постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018, що залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018, визнано укладеним:

- сторона 2 здійснює пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова шляхом перерахування коштів до міського цільового фонду створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова (далі - Фонд), а сторона 1 приймає дані кошти на окремий рахунок (пункт 1.1 договору);

- сторона 2 зобовязується сплатити кошти пайової участі згідно з розрахунками величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста за обєкт будівництва «реконструкція нежитлового приміщення по вул. Декабристів, 6 в м. Васильків»: 131 089,00 грн. на розрахунковий рахунок №0006 у ОСОБА_1 УДКСУ (м. Васильків) 24170000 код ЗКПО (СДРПОУ) 37886067 банк ГУ ДКСУ у Київській області МФО 01018 призначення: код платежу 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту» (пункт 2.2.2 договору).

Враховуючи, що законом встановлено прямий обовязок щодо перерахування замовником ТОВ «ІМІ» до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури, розмір такого внеску встановлений у п.2.2.2 договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова, який постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 у справі №910/17057/17, що залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018 у справі №910/17057/17, визнано укладеним між позивачем і відповідачем) і становить 131 089,00 грн., відтак позов ОСОБА_1 міської ради до ТОВ «ІМІ» про стягнення 131 089,00 грн. належить задовольнити в повному обсязі.

Суд зазначає, що взяв до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що відсутності обовязку сплачувати кошти у звязку із відсутністю забудови земельної ділянки, щодо безпідставного визначення розміру внеску від суми вартості будівництва та щодо укладення договору пайової участі від 06.08.2015, однак дані обставини були предметом дослідження в межах справи №910/17057/17, та не спростовують наявність обовязку сплати коштів в сумі, визначеній постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018.

Суд також взяв до уваги твердження відповідача про те, що ним сплачені кошти пайового внеску в сумі 5035,00 грн. платіжним дорученням від 13.08.2015, про що зазначено у пункті 22 ОСОБА_3 про готовність до експлуатації обєкта від 11.03.2016 №КС 90, і погоджується з тим, що у разі встановлення судом факту сплати зазначених коштів, ця сума мала б бути врахована при визначенні загальної суми стягнення з відповідача.

Разом із тим, ані договір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту від 06.08.2015, укладений ТОВ "ІМІ" з ОСОБА_1 міською радою, ані платіжне доручення від 13.08.2015 (про які зазначено в п.22 ОСОБА_3 про готовність до експлуатації обєкта від 11.03.2016 №КС 90) суду не подані в тому числі і на вимогу ухвал суду від 10.12.2018 та від 14.01.2019 (отримані відповідачем 29.12.2018 та 23.01.2019), які набрали законної сили і є обовязковими для виконання на всій території України, у звязку з чим у суду відсутня можливість дослідити їх зміст.

Суд бере до уваги, що за змістом пункту 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 11.04.2011 №461 відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником будівництва у декларації про готовність обєкта до експлуатації несе сам замовник будівництва, а орган державного архітектурно-будівельного контролю зобовязаний прийняти до розгляду подану декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній, та прийняти рішення щодо проведення реєстрації декларації, при цьому при реєстрації декларації не передбачено надання будь-яких інших документів, крім двох примірників декларації.

Відповідно до частини 9 ст. 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що згідно частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій, суд робить висновок про те, що відповідач не довів суду факт оплати коштів пайового внеску по спірному обєкту - магазину за адресою м. Васильків, вул Декабристів 6, в сумі 5035,00 грн. належними доказами, тому суд приймає рішення про стягнення з відповідача ТОВ «ІМІ» на користь позивача ОСОБА_1 міськради суми пайового внеску в повному обсязі в розмірі 131 089,00 грн.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІМІ» (08290, Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Кулішова, буд. 18-Б, код 30679442)

на користь ОСОБА_1 міської ради (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 2, код 34627780)

131089,00 грн. (сто тридцять одну тисячу вісімдесят девять гривень нуль копійок) коштів пайового внеску у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова;

1966,34 грн. (одну тисячу девятсот шістдесят шість гривень тридцять чотири копійки) судового збору

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 14.02.2019.

Суддя О.В. Конюх