ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Справа №914/1257/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради, м.Львів вих. № б/н від 19.12.2018 (вх. ЗАГС №01-05/1645/18 від 22.12.2018)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.12.2018 (суддя Пазичев В.М.)

у справі № 914/1257/18

за позовом: Єврейської релігійної ортодоксальної громади Турей Загав (Золота Роза) м. Львова, м.Львів

до відповідача 1: Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача 2: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м.Львів

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Обєднання комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, м.Львів

про: визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 40 від 01.02.2008 Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. Арсенальській,7; визнання незаконним та скасування свідоцтва про права власності № Г-02694, 01.02.2008, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради згідно з рішенням виконавчого комітету № 40 від 01.02.2008. Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. Арсенальській, 7; скасування реєстрації права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщення IV; 6-12 на вул. Арсенальській, 7 у м.Львові загальною площею 143,9 кв.м. (реєстраційний номер 22128512).

за участю представників сторін:

від Єврейської релігійної ортодоксальної громади Турей Загав (Золота Роза): представник ОСОБА_2, Шейхет Мейлах

від Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради: представник ОСОБА_3,

від Львівської обласної державної адміністрації: представник ОСОБА_4,

від інших учасників: не зявилися.

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 13.02.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.12.2018 по справі №914/1257/18 заяву Єврейської релігійної ортодоксальної громади Турей Загав (Золота Роза) від 06.12.2018 за вх. № 3244/18 про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов Єврейської релігійної ортодоксальної громади Турей Загав (Золота Роза) про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 40 від 01.02.2008 Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. Арсенальській,7; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності № Г-02694, 01.02.2008, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради згідно з рішенням виконавчого комітету № 40 від 01.02.2008. Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. Арсенальській, 7; скасування реєстрації права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщення IV; 6-12 на вул. Арсенальській, 7 у м.Львові загальною площею 143,9 кв.м. (реєстраційний номер 22128512) шляхом заборонити відповідачу, а також заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна, нежитлових приміщень першого поверху площею 138,7 кв.м. на вул.Арсенальська,7 у м. Львові.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Львівська міська рада звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дану ухвалу господарського суду Львівської області від 06.12.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2018 справу № 914/1257/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Желіка М.Б., суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків.

Скаржником у встановлений строк подано до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучено квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 06.02.2019.

05.02.2019 представником представництва американського обєднання комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу подано клопотання про долучення до матеріалів справи інформації із сайту Управління комунальної власності Львівської міської ради про надання обєкта комунального майна за адресою м.Львів, вул. Арсенальна, 7, як вільного приміщення, що за результатами обговорення долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено з підстав зазначених у ній. 13.01.2019 представником скаржника на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції долучено до матеріалів справи докази надіслання апеляційної скарги з додатками третім особам, які залученні ухвалою господарського суду Львівської області від 10.12.2019 у даній справі.

12.02.2019 представником обєднання комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд вимоги апеляційної скарги відхилити з огляду на те, що підставою для забезпечення позову було рішення комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м.Львова про підготовку проекту ухвали про приватизацію нежитлових приміщень першого поверху площею 138,7 м.кв. на вул. Арсенальній, 7 способом аукціону. Що в свою чергу свідчить про ускладнення чи унеможливлення в майбутньому ефективного захисту та поновлення порушуваних та оспорюваних прав позивача, за захистом яких він уже звернувся до суду.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 13.02.2019 позивач, відповідач 1, відповідач 2 та третя особа 1 участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесені постанови. Інші учасники провадження у справі участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за участю присутніх представників.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2018 представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом арешту нежитлових приміщень першого поверху площею 138,7 кв.м на вул.Арсенальська,7 у м.Львові та заборони відповідачам та іншим особам вчиняти дії щодо приватизації нежитлових приміщень першого поверху площею 138,7 кв.м на вул.Арсенальська,7 у м.Львові способом аукціону, передачі, розпорядження тощо їх третім особам у інший спосіб.

Подана заява обґрунтована тим, що після відкриття провадження у справі з листа Управління комунальної власності Львівської міської ради від 01.10.2018 №2302-5858 позивачу стало відомо, що питання щодо подальшого використання вільних нежитлових приміщень площею 138,7 кв.м на вул. Арсенальській розглянуто на засіданні комісії з підготовки пропозиції для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова. На засіданні зазначеної вище комісії було прийнято рішення підготувати проект ухвали про приватизацію нежитлових приміщень першого поверху площею 138,7 кв.м на вул. Арсенальська, 7 способом аукціону. Вказані обставини обґрунтовують необхідність вжиття передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він вже до суду. Утруднення та неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог разом із ефективним захистом порушених прав та інтересів позивача полягає у тому, що вибуття спірного майна з власності позивача, законність набуття якого оспорюється, зумовить необхідність заявлення інших позовів до третіх осіб та значної тривалості розгляду справ в часі, відповідно і порушення права на ефективний захист права розумні строки.

При цьому зазначає, що після приватизації спірних приміщень, які є культовим майном та водночас памяткою культурної спадщини, реалізація прав позивача як релігійної організації згідно ст. 17 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації на повернення/передачу культового майна стане практично неможливою.

При розгляді поданої заяви колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляд у справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Частиною ч. 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності субєкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Колегія суддів, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи та надавши їх правову оцінку приходить до висновку, що заявником належним чином доведено, у відповідності до стст.73-74, 76-79 ГПК України та подано належні та допустимі докази у підтвердження того, що обрані запобіжні заходи у вигляді заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна, нежитлових приміщень першого поверху площею 138,7 кв.м на вул.Арсенальська,7 у м. Львові є адекватними, співмірними та ефективними заходами забезпечення прав та законних інтереси сторін при вирішенні спору по суті, у розумінні ст.ст. 136-137 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо вимоги заявника про накладення арешту на нерухоме майно колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду приходить до висновку про не доведеність заявником наявності звязку між обраним заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, а тому в цій частині слід відмовити.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана ухвала вказаним вимогам відповідає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваної ухвали, доводи учасників провадження у справі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Львівської міської ради, м.Львів вих. № б/н від 19.12.2018 (вх. ЗАГС №01-05/1645/18 від 22.12.2018) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.12.2018 у справі № 914/1257/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 15.02.2019.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.