ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуСправа № 912/2834/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., при секретарі судового засідання Лупенко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2834/18

за позовом Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, вул. В. Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25006

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Андвікс", вул. Миру, буд. 6, с. Подорожнє, Світловодський район, Кіровоградська область, 27522

про стягнення 18 154,13 грн

Представники сторін

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 04-10/2368 від 10.10.18;

від відповідача - участі не брали;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (далі - Держекоінспекція, позивач) до ОСОБА_1 підприємства "Андвікс" (далі - ПП "Андвікс", відповідач) про стягнення 26507,71 грн за забір води без дозволу на спеціальне водокористування, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідача, було виявлено самовільний забір води з артезіанської свердловини технічним пристроєм без дозволу на спеціальне водокористування.

Ухвалою від 30.10.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2834/18 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 23.11.2018 та встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

21.11.2018 відповідач подав суду відзив на позов від 19.11.2018 з доказами його направлення позивачу, у якому заперечує позовні вимоги з наступних підстав.

В період з 16.05.2015 по 16.05.2018 відповідачем здійснено забір води в обємі до 5 кубічних метрів на добу, що не належить до спеціального водокористування в розумінні частині 3 статті 48 Водного кодексу України, а також посилається на пропущення строків позовної давності, так як збитки позивач просить стягнути за період з 16.05.2015 про 16.05.2018, а позовна заява подана 26.10.2018, тому вважає, що строк позовної давності з вимоги про стягнення збитків за період з 16.05.2018 по 26.10.2015 сплив.

В засіданні суду 23.11.2018 оголошено перерву до 11.12.2018 про що постановлено протокольну ухвалу.

05.12.2018 позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог від 03.12.2018 з доказами її направлення відповідачу, згідно якої зменшує розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 18 154,13 грн за забір води без дозволу на спеціальне водокористування за період з 16.05.2015 по 03.06.2017.

В обґрунтування заяви, позивач зазначає, що 04.06.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, що регулюють відносини, повязані з одержанням документів дозвільного характеру щодо спеціального водокористування", відповідно до якого частину 3 статті 48 Водного кодексу України було доповнено абзацем 11 такого змісту "забір та/або використання води в обємі до 5 кубічних метрів на добу, крім тієї, що використовується для виробництва (входить до складу) напоїв та фасованої питної води".

Ухвалою від 11.12.2018 господарський суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням нової ціни позову; продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 26.12.2018.

12.12.2018 позивач подав суду відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, відповідно до якої позивач посилаючись на п. 1.9 пункту 1 розяснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середивища" заперечив з приводу пропуску строків позовної давності.

Ухвалою від 26.12.2018 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/2834/18 до судового розгляду по суті на 21.01.2019.

21.01.2019 ухвалою господарського суду відкладено судове засідання на 07.02.2019 та постановлено позивачу подати відповідні пояснення.

21.01.2019 позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог в частині назви відповідача у абзаці прохальної частини позову про стягнення судового збору.

29.01.2019 позивач подав суду пояснення щодо включення перевірки до плану заходів та щодо наданого розрахунку позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, господарський суд враховує при вирішенні спору надані позивачем додаткові пояснення під час судового розгляду справи.

04.02.2019 до суду засобами електронного зв'язку надійшла заява відповідача про розгляд справи за його відсутності.

Проте, вказану заяву направлено без цифрового підпису, тому остання не оцінюється судом як офіційний документ.

В судовому засідання 07.02.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце засідання суду повідомлений належним чином.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Держекоінспекцією відповідно до наказу від 14.05.2018 № 470 та направлення № 271/18 від 14.05.2018 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ОСОБА_1 підприємством "Андвікс" (а.с. 15-16).

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області складено акт № 18-95 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідно до якого було встановлено порушення відповідачем статті 48 Водного кодексу України, а саме забір води з свердловини здійснювався без дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 17-19).

В акті зазначено, що директор ПП "Андвікс" від підпису акта та його одержання відмовився.

16.05.2018 позивачем на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 180756 від 16.05.2018 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 180756, відповідно до якої притягнуто директора ПП "Андвікс" ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, на підставі статті 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн (а.с. 25-26).

22.05.2018 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 винесено припис, відповідно до якого зобов'язано відповідача усунути порушення природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки та надано строк для усунення порушень (а.с. 28).

В приписі зазначено, що директор ПП "Андвікс" від підпису відмовився.

На підставі матеріалів перевірки та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 03.12.2018, здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних ПП "Андвікс" внаслідок самовільного використання підземної води у період з 16.05.2015 по 03.06.2017. Згідно вказаного розрахунку розмір збитків становить 18 154,13 грн (а.с. 55).

При розрахунку використана довідка ПП "Андвікс" від 16.05.2018, згідно якої у період з 16.05.2015 по 16.05.2018 для виробничих потреб забрано з артезіанської свердловини технічним пристроєм насос ЕЦВ5-6,3-80- 4928 куб м води, із розрахунку година роботи насоса за добу, з продуктивністю 4,5 куб м за годину, 365 робочих днів за 3 роки (а.с. 29).

23.08.2018 Держекоінспекція звернулась до ПП "Андвікс" з претензією №08-8/1954 з вимогою відшкодувати заподіяні збитки, що залишена без відповіді та задоволення (а.с. 30-31).

Самовільний забір води з артезіанської свердловини технічним пристроєм без дозволу на спеціальне водокористування, що призвело до збитків в сумі 18 154,13 грн і стало підставою для звернення з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

За приписами частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави (стаття 16 Конституції України).

Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Водним кодексом України передбачено, що всі води (водні об'єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ екологічного розвитку і соціального добробуту.

Стаття 109 Водного кодексу України передбачає, що спори з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів розглядаються державними органами охорони навколишнього природного середовища, водного господарства, геології, місцевими Радами, судом або третейським судом у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до статті 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

В силу вимог статті 19 Водного кодексу України державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України.

Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання й відтворення природних ресурсів відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

В силу вимог частини 1 статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Стаття 48 Водного кодексу України передбачає поняття спеціального водокористування. Так, згідно частини 1 цієї статті спеціальним водокористуванням є забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Пунктом 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України передбачено обов'язок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Як визначено пунктом 6 частини 3 статті 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного господарства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно приписів статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (надалі - Методика).

Доказів скасування чи оспорювання відповідачем акта перевірки № 18-95 від 22.05.2018 складеного Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з наведеного вище, керуючись приписами ст.77 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає акт № 18-95 від 22.05.2018 в якості належного та допустимого доказу порушення ПП "Андвікс" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом здійснення у період з 16.05.2015 по 03.06.2017 самовільного забору води з свердловини без дозволу.

Господарський суд дійшов висновку, що розрахунок розміру відшкодування збитків, здійснений на підставі матеріалів перевірки та Методики у період з 16.05.2015 по 03.06.2017 на суму 18 154,13 грн, є належним.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність не настає.

Факт здійснення забору підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування підтверджено складеним за наслідками перевірки актом від 22.05.2018 № 18-95, який є чинним на час вирішення спору.

Оскільки, при вирішенні даного спору слід виходити з презумпції вини правопорушника, то саме відповідач повинен довести, що шкоду завдано не з його вини, або ж у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди. Відповідач не подав доказів відсутності вини у вчиненні правопорушення.

З приводу доводів відповідача стосовно пропущення позивачем строку позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається, за загальним правилом, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України), за винятком випадків, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 1.9. Роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" перебіг строку позовної давності у спорах, пов'язаних із стягненням завданої природі шкоди, починається з дня складання акта про відповідне порушення, а у разі несвоєчасного складання акту - з дня, коли цей акт відповідно до вимог законодавства мав бути складений.

Отже, перебіг позовної давності у спорах, пов'язаних із стягненням завданої природі шкоди, починається із дня складення акта про відповідне порушення.

Враховуючи, що позов про стягнення збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, поданий 29.10.2018, а позовні вимоги ґрунтуються на акті від 22.05.2018 № 18-95, суд вважає, що відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Звернення з позовом відбулося у межах строків позовної давності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/10452/17.

З огляду на викладені обставини, господарський суд вважає позов Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в розмірі 18 154,13 грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Андвікс" (вул. Миру, буд. 6, с. Подорожнє, Світловодський район, Кіровоградська область, 27522, ідентифікаційний код 20650740) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, 84/37, ідентифікаційний код 38037110) завдані збитки в розмірі 18 154,13 грн за забір води без дозволу, зарахувавши кошти на вказані реквізити: р/р 1473, МФО 899998, , ККДБ 24062100, отримувач Світловодське УК/отг с. Велика Андрусівка, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Андвікс" (вул. Миру, буд. 6, с. Подорожнє, Світловодський район, Кіровоградська область, 27522, ідентифікаційний код 20650740) на користь Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, 84/37, ідентифікаційний код 38037110) судовий збір в сумі 1762,00 грн зарахувавши кошти за наступними реквізитами: р/р 1007 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.02.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.