ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/780/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання І.М. Станковій,

за участю представників:

від заступника військового прокурора Південного регіону України - Риженко М.Ю.;

від Кабінету Міністрів України - Коваленко А.А.;

від Міністерства оборони України - Дубчак Д.В.;

від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси - участі не брали;

від Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області - участі не брали;

від Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" - Оксюта В.В.; Яні К.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь"

на рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018, прийняте суддею Оборотовою О.Ю., м. Одеса, повний текст складено 07.08.2018,

у справі № 916/780/18

за позовом: заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі:

- Кабінету Міністрів України;

- Міністерства оборони України;

- Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси;

до відповідачів:

- Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області;

- Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь";

про визнання недійсним свідоцтва про право власності

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 р. заступник військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси звернувся з позовною заявою до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області та Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" про визнання недійсним свідоцтва серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки, що розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька, буд. 1, видане Виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області Мисливсько-рибальському підприємству "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване свідоцтво серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007 про право власності на нерухоме майно було видано на підставі, наразі скасованого в судовому порядку, рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2005, в зв'язку з чим оскаржуване свідоцтво, яке наразі є чинним і перешкоджає реєстрації права власності на нерухоме майно, визнане власністю держави за рішенням суду, підлягає визнанню недійсним.

06.06.2018 до Господарського суду Одеської області від Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" надійшла заява про застосування позовної давності у справі №916/780/18, яка обґрунтована тим, що про існування оскаржуваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно прокурору, Кабінету Міністрів України, Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси було відомо ще у березні 2010 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі №916/780/18 (суддя Оборотова О.Ю.) позовні вимоги задоволено повністю: визнано недійсним свідоцтво серії ЯЯЯ №944335від 14.02.2007 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки, що розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, смт Чорноморське, вул. Рибацька, буд. 1, видане Виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області Мисливсько-рибальському підприємству "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України; стягнуто з Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" на користь Військової прокуратури Південного регіону України 881 грн витрат по сплаті судового збору; стягнуто з Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області на користь Військової прокуратури Південного регіону 881 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наслідком визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2015 є визнання недійсним правовстановлюючого документа, виданого на його підставі, при цьому відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності через їх переривання в зв'язку із зверненням прокурора з позовом, за результатом розгляду якого рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та постановою Вищого господарського суду від 05.08.2015 у справі №6/63-10-1719, визнано незаконним та скасовано зазначене рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2015.

Не погодившись прийнятим рішенням, Мисливсько-рибальське підприємство "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі №916/780/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області та Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" про визнання недійсним свідоцтва відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування до заявлених позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності і помилково вирішив, що перебіг строку позовної давності почався з 02.06.2015 - з дати винесення постанови Одеського апеляційного господарського суду, оскільки про існування оскаржуваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно прокурору, Кабінету Міністрів України, Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси було відомо ще у березні 2010 року, що підтверджується листом начальника Комінтернівського БТІ №257 від 10.02.2010 з додатками, а також тим, що позов у справі №6/63-10-1719, за результатами розгляду якого було скасовано рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2015, прокурором було подано ще у 2010 році, тобто за вісім років до подання позовної заяви у даній справі.

Проте, скаржник зазначає, що не зважаючи на обізнаність упродовж 8 років про існування зазначених обставин, ні Кабінет Міністрів України, ні Міністерство оборони України, ні Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, у межах строку позовної давності, визначеної статтею 257 Цивільного кодексу України, з вимогами про захист інтересів держави у спірних правовідносинах до суду не звернулися, пропустивши таким чином без поважних причин строк позовної давності, а питання про поновлення такого строку прокурором не порушувалось.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №916/780/18 (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді: Поліщук Л.В., Таран С.В.) за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

У зв'язку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи №916/780/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за актом від 03.10.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 для розгляду апеляційної скарги у справі № 916/780/18 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Мишкіна М.А., суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

24.10.2018 через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Військової прокуратури Південного регіону України надійшов відзив на апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь", в якому прокурор просив суд апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі №916/780/18- без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

У відзиві прокурор зазначає, що за загальним правилом, дійсність рішень органів місцевого самоврядування презюмується, доки судом не буде встановлено інше, а оскільки рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2015, на підставі якого видане оскаржуване свідоцтво про право власності на нерухоме майно, скасовано рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015 у справі №6/63-10-1719, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015, то саме з цього моменту (набрання рішенням законної сили) слід обраховувати строк позовної давності, який у даному спорі не пропущено.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 у визначеному складі суддів справу №916/780/18 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду.

25.10.2018 поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Кабінету Міністрів України надійшов відзив на апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь", в якому позивач просив суд апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі №916/780/18 залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

Кабінет Міністрів України у відзиві вказує на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015 у справі №6/63-10-1719, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015, встановлено, що саме держава Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України є власником будівель та споруд Чабанського будинку рибалки. Державною реєстраційною службою 03.03.2018 відмовлено в задоволенні заяви Міністерства оборони України про скасування запису про право власності Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" на нерухоме майна Чабанського будинку рибалки через чинність оскаржуваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в зв'язку з чим виконати судове рішення у справі №6/63-10-1719 та здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно-Чабанського будинку рибалки за Міністерством оборони України не можливо.

09.11.2018 через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь", в якому Міністерство оборони України також просило суд апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі №916/780/18 залишити без змін з аналогічних мотивів, викладених у відзивах Військової прокуратури Південного регіону України та Кабінету Міністрів України. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

До Південно-західного апеляційного господарського суду 14.11.2018 від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси надійшов відзив на апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь", в якому зазначений позивач теж просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі №916/780/18 - без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

У відзиві Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси зазначає, що вимога про скасування оскаржуваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно є похідною, та залежить від доведеності законності рішення відповідного органу, а саме: рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2015, на підставі якого було видане свідоцтво, в зв'язку з чим перебіг строку позовної давності починається з моменту скасування рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2015.

Від Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" до Південно-західного апеляційного господарського суду 27.11.2018 надійшли додаткові пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, в яких відповідач окрім раніше викладених доводів апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що заступник військового прокурора Південного регіону України не обґрунтував своє право на звернення до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, оскільки представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції; Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси в інтересах якого прокурор подав позов, не є ні органом державної влади, ні органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, а є державною організацією (установою, закладом), засновником якої є інша юридична особа - Південне Територіальне квартирно-експлуатаційне управління, тобто юридичною особою та виступає як суб'єкт господарювання у відносинах з іншими суб'єктами господарювання. Жодних публічно-владних управлінських функцій чи повноважень, в тому числі делегованих, які поширюються на інших суб'єктів господарювання, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси не має, адміністративних послуг не надає, а отже не є суб'єктом владних повноважень, при цьому має у своєму штаті юристів. З огляду на зазначене, скаржник зазначає, що прокурор не має жодних законних підстав подавати позов в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси, у зв'язку з чим в позовних вимогах прокурора в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу необхідно відмовити з цих підстав.

Крім того, відповідач у додаткових поясненнях обґрунтовує своє право власності на нерухоме майно, яке підтверджується оскаржуваним свідоцтвом, а також зазначає, що своїм позовом держава Україна в особі своїх органів допускає безпідставне непропорційне втручання у право власності, при цьому порушуючи принцип (право) мирного володіння майном, принципи правової (юридичної) визначеності та принципи належного урядування.

04.12.2018 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Антикорупційного руху Одещини надійшло клопотання щодо участі у слуханні справи з наданням можливості здійснювати прямий ефір через мережі Інтернет у режимі он-лайн, яке судовою колегією було задоволено.

Чорноморська селищна рада Лиманського району Одеської області своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалася, відзив на апеляційну скаргу не надала, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду №67 від 21.12.2018, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мишкіної М.А., було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/780/18 між суддями, за результатами якого для розгляду справи №916/780/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Таран С.В., судді Аленін О.Ю., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 справу №916/780/18 прийнято до свого провадження колегією суддів у новому складі та призначено справу до розгляду на 06.02.2019.

23.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Антикорупційного руху Одещини надійшло ще одне клопотання щодо участі у слуханні справи з наданням можливості здійснювати прямий ефір через мережі Інтернет режимі он-лайн, яке у судовому засіданні 06.02.2019 судовою колегією було задоволено, про що постановлено протокольну ухвалу.

У судовому засіданні 06.02.2019 представники скаржника апеляційну скаргу підтримали; представники прокуратури, Міністерства оборони України та Кабінету Міністрів України проти її задоволення висловили заперечення; представники Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №710, №752 від 04.01.2019 (том ІІ а.с. 141, 144).

Заслухавши пояснення представників скаржника, прокуратури, Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.11.2005 рішенням Виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 "Про видачу дозволу на виготовлення технічної документації на будівлі та споруди, які стоять на балансі мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України і розміщення на території Чабанського будинку рибалки" Мисливсько-рибальському підприємству "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України надано дозвіл на виготовлення технічної документації в бюро інвентаризації Комінтернівського району на будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки та вирішено видати свідоцтво на право власності на будівлі та споруди.

На підставі зазначеного рішення 14.02.2007 Виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області Мисливсько-рибальському підприємству "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України було видано свідоцтво серії ЯЯЯ №944335 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки, що розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька, буд. 1, а саме: адміністративно-готельну будівлю, А, а-а3; будівлю готелю літнього типу, Б,б; будівлю котеджу літнього типу, В,в; будівлю їдальні на 20 місць-обідів, Г; будівлю прохідної, Д,пд. (Д); будинок збірно-щитовий, Е-Е9; будинок збірно-щитовий Ж-Ж8, ж21-ж2111; ж41-ж61, ж71-ж711; будівля бару, З; підвал,пд.(З); рятувальна станція, И; вбиральня, К; вбиральня, Л; вбиральня М; душ Н; будівлі для зберігання човнів, о; брукування, I.

Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації на підставі вищезазначеного свідоцтва 26.07.2007 було прийнято рішення про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

13.04.2010 військовий прокурор Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси звернувся з позовною заявою до Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області та Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України про визнання недійсним і скасування рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 "Про видачу дозволу на виготовлення технічної документації на будівлі та споруди, які стоять на балансі мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України і розміщення на території Чабанського будинку рибалки" та про визнання права державної власності в особі Міністерства оборони України на нерухоме майно Чабанського будинку рибалки, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька, 1, а саме: їдальня за генеральним планом №888 площею 72 кв.м; котедж за генеральним планом №864 площею 96 кв.м; котедж за генеральним планом №865 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №866 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №867 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №868 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №869 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №870 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №871 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №872 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №873 площею 12 кв.м; котедж за генеральним планом №874 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №875 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №876 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №877 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №878 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №879 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №880 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №881 площею 32кв.м; котедж за генеральним планом №882 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №883 площею 32 кв.м; котедж за генеральним планом №884 площею 126 кв.м; котедж за генеральним планом №887 площею 75 кв.м; сторожева за генеральним планом №889 площею 20 кв.м; туалет за генеральним планом №890 площею 6 кв.м; туалет за генеральним планом №891 площею 3 кв.м; туалет за генеральним планом №892 площею 3 кв.м; гараж за генеральним планом №836 площею 18 кв.м та навіс для човнів за генеральним планом №885 площею 512 кв.м.

За результатами судового розгляду рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та постановою Вищого господарського суду від 05.08.2015 у справі №6/63-10-1719 вищезазначений позов прокурора задоволено в повному обсязі, визнано незаконним та скасовано рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 "Про видачу дозволу на виготовлення технічної документації на будівлі та споруди, які стоять на балансі мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України і розміщені на території Чабанського будинку рибалки" та визнано за державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на вищезазначене нерухоме майно Чабанського будинку рибалки, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька, 1.

З метою реєстрації права державної власності на нерухоме майно Чабанського будинку рибалки в березні 2018 року представник Міністерства оборони України звернувся з відповідними заявами до державного реєстратора прав на нерухоме майно.

03.03.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Ячневою Я.Г. було прийнято рішення про відмову у скасуванні запису про право власності за реєстраційним номером майна 17839103, яким було відмовлено в задоволенні заяви Міністерства оборони України про скасування запису про право власності Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" на нерухоме майна Чабанського будинку рибалки через чинність свідоцтва про право власності на нерухоме майно Чабанського будинку рибалки серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007, яке було підставою для реєстрації права власності на вказане майно за Мисливсько-рибальським підприємством "Сокіл".

Предметом спору у даній справі є вимога військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання недійсним свідоцтва серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки, що розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька, буд. 1, видане Виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області Мисливсько-рибальському підприємству "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України.

Задовольняючи позовні вимоги військового прокурора Південного регіону України Господарський суд Одеської області виходив з того, що рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005, на підставі якого було видане оскаржуване свідоцтво, скасовано, а підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності відсутні.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду з наступних підстав.

За положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 41 Конституції України держава гарантує належне забезпечення захисту права власності на нерухоме майно, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно з приписами статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 Цивільного кодексу України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 325 Цивільного кодексу України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

У державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися інтими суб'єктами (стаття 326 Цивільного кодексу України).

В силу статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до імперативних приписів частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Водночас Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами як джерело права, у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (рішення від 25.07.2002) зауважив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Колегією суддів враховується, що оскаржуване у справі свідоцтво серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки було видано на підставі рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 "Про видачу дозволу на виготовлення технічної документації на будівлі та споруди, які стоять на балансі мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України і розміщені на території Чабанського будинку рибалки".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015 у справі №6/63-10-1719, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та постановою Вищого господарського суду від 05.08.2015, вищезазначене рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 визнано незаконним та скасовано, а також визнано за державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на вищезазначене нерухоме майно Чабанського будинку рибалки, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька, 1.

Отже, в даному випадку, обставина визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 має преюдиціальне значення при розгляді цієї справи.

Таким чином, свідоцтво серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки має бути визнано недійсним, оскільки воно є похідним від визнаного незаконним та скасованого рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005, так як видане на його підставі.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог заступника військового прокурора Південного регіону України.

Щодо посилань скаржника на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування до заявлених позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності і помилково вирішив, що перебіг строку позовної давності почався з 02.06.2015 - з дати винесення постанови Одеського апеляційного господарського суду, колегія суддів зазначає наступне.

За нормами статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі Відкритого акціонерного товариства "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до частини першої статті 261 вказаного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Таким чином, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом, а для визначення моменту виникнення права на позов важливим є також і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Отже, за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому і в разі пред'явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) та від 30.05.2018 у справі №359/2012/15-ц (провадження № 14-101цс18).

Це правило пов'язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

Аналіз статті 261 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

Оскаржуване у даній справі свідоцтво серії ЯЯЯ №944335 про право власності на нерухоме майно було видано Виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області 14.02.2007.

За твердженням скаржника, про існування зазначеного свідоцтва прокурору, Кабінету Міністрів України, Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси було відомо ще у березні 2010 року, що підтверджується листом начальника Комінтернівського БТІ №257 від 10.02.2010 з додатками, а також тим, що позов у справі №6/63-10-1719, за результатами розгляду якого було скасовано рішення Чорноморської селищної ради №87 від 10.11.2005, прокурором було подано ще у 2010, в зв'язку з чим скаржник вважає, що позовна давність для звернення прокурора із даним позовом сплила.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з таким твердженням скаржника не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Як вбачається з матеріалів справи 13.04.2010 військовий прокурор Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси звернувся з позовною заявою до Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області та Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України про визнання недійсним і скасування рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 "Про видачу дозволу на виготовлення технічної документації на будівлі та споруди, які стоять на балансі мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України і розміщення на території Чабанського будинку рибалки" та визнання права державної власності в особі Міністерства оборони України на нерухоме майно Чабанського будинку рибалки.

За результатами судового розгляду рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та постановою Вищого господарського суду від 05.08.2015 у справі №6/63-10-1719, вищезазначений позов прокурора задоволено в повному обсязі.

Отже, з моменту звернення прокурора із вищезазначеним позовом до суду, а саме: з 13.04.2010, та до моменту набрання судовим рішенням, яким зазначений позов прокурора було задоволено, законної сили, що збігається з моментом прийняття постанови Одеським апеляційним господарським судом, тобто до 02.06.2015, строк позовної даності у даній справі переривався. Відтак, відповідно до частини третьої статті 264 Цивільного кодексу України, з 02.06.2015 перебіг позовної давності розпочався заново.

Позовну заяву у даній справі прокурором було подано 25.04.2018, тобто у межах встановленого загального строку позовної давності, в зв'язку з чим, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для застосування до заявлених позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що до моменту прийняття остаточного судового рішення у справі №6/63-10-1719, у прокурора були відсутні достатні підстави для оскарження, виданого на підставі скасованого рішенням суду рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №87 від 10.11.2005 свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №944335 від 14.02.2007, оскільки в силу приписів статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» дійсність рішень органів місцевого самоврядування презюмується, доки судом не буде встановлено інше.

Що стосується викладених у додаткових пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилань скаржника на те, що заступник військового прокурора Південного регіону України не обґрунтував своє право на звернення до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ні в апеляційній скарзі, ні під час розгляду справи у суді першої інстанції скаржником зазначені доводи не наводились, а відтак місцевим господарським судом не досліджувались.

Відповідно до частини першої статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом протягом строку на апеляційне оскарження доповнень або змін до аплеяційної скарги не подавалось. Додаткові письмові пояснення ним було подано поза межами визначеного процесуальним законом строку та без клопотання про його поновлення.

Оскільки відповідно до частини першої статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку, Південно-західним апеляційним господарським судом додаткові письмові пояснення апелянта згідно з частиною другою цієї статті залишаються без розгляду і правова оцінка наведеним у них доводам не надається.

Водночас колегією суддів враховується, що суб'єктний склад учасників даної справи та справи №6/63-10-1719 є повністю ідентичним. Судовими інстанціями всіх рівнів у справі №6/63-10-1719 встановлено незаконність рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорене свідоцтво, і належне представництво прокурором інтересів держави в особі тих самих позивачів слід вважати доведеним при розгляді спору з вимогою, що носить похідний характер.

Посилання скаржника, викладені у додаткових поясненнях до апеляційної скарги, якими Мисливсько-рибальське підприємство "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" обґрунтовує своє право власності на нерухоме майно, яке підтверджується оскаржуваним свідоцтвом, а також посилання щодо порушення державою в особі своїх органів принципу мирного володіння майном, принципу правової (юридичної) визначеності та принципу належного урядування, судовою колегією до уваги не приймаються з тих самих процесуальних підстав, що і попередні доводи скаржника, викладені у таких поясненнях. Разом з цим Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що зазначені посилання стосуються безпосередньо встановлення обставин щодо правового режиму вищезазначеного майна та визнання права власності на нього, які не є предметом розгляду у даній справі. Вказані обставини були досліджені та встановлені рішеннями господарських судів у справі №6/63-10-1719, які наразі носять преюдиційний характер. Позовні вимоги у цій справі носять похідний характер від позовних вимог, що були предметом спору у вказаній господарській справі.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об'єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому підстав для зміни чи скасування оскарженого процесуального акту Південно-західний апеляційний господарський суд не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 у справі № 916/780/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.02.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран
Суддя О.Ю. Аленін
Суддя Л.В. Поліщук