ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2339/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поллікомм, ЛТД», м. Київ

до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області, м. Обухів, Київська область

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поллікомм, ЛТД» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 24.10.2018 року (вх.№2423/18 від 24.10.2018 року) до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в розмірі 60044,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем свого обовязку щодо відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2339/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.12.2018 року.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 03.12.2018 року (вх. №33484/18 від 03.12.2018 року) про відкладення розгляду справи.

Відповідач вимоги ухвали суду від 12.11.2018 року не виконав, відзив на позов не надав.

У судовому засіданні 04.12.2018 року представником позивача подано клопотання про продовження строків підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2339/18 та відкладено підготовче засідання на 29.01.2019 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №60/29-4388 від 14.12.2018 року (вх.№34651/18 від 18.12.2018 року), в якому відповідач позов визнає у повному обсязі та просить розглядати справу без участі його представника. Також, відповідач повідомляє, що рішенням сесії Обухівської районної ради від 16.03.2018 року затверджено цільову Програму виконання рішень, прийнятих судами та іншими органами, які мають право приймати такі рішення, про стягнення коштів з Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації на 2018-2019 роки, прийняту розпорядженням голови Обухівської районної державної адміністрації від 26.02.2018 року №84.

Відповідно до зазначеної програми відбувається списання коштів з рахунку Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації через Управління державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2019 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору, а також визнання відповідачем позову, у судовому засіданні 29.01.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Поллікомм, ЛТД», як оператор телекомунікацій згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року №295, надає телекомунікаційні послуги з урахуванням пільг, відповідно до законодавства України.

Позивач надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ, Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 року №1584-ІІІ, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ, Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008 року №203/98-ВР, Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XІІ та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ.

Згідно п. 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг звязку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення

Враховуючи вищевикладене, відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, здійснюється за рахунок державних субвенцій головним розпорядником коштів, яким є відповідач.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань за Договором про відшкодування витрат за надані у 2016 році послуги звязку пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету №131 від 31.12.2015 року, а також щодо відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення протягом 2017 року.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поллікомм, ЛТД» (за договором виконавець) та Управлінням соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (за договором платник) 31.12.2015 року укладено Договір №131 про порядок відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, цей договір регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за пільгове надання послуг звязку пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, які здійснюються виконавцем, відповідно до Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік, постанов Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (зі змінами), від 29.01.2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право пільги» (із змінами) за видами пільг відповідних категорій громадян (дані-пільговики), визначених вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно пп. 2.4.1. п. 2.4. Договору, платник зобовязується в повному розмірі перераховувати виконавцю кошти для компенсації витрат по наданню послуг пільговим категоріям громадян, після надходження їх на відповідні рахунки УСЗН Обухівської РДА.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору, передбачено, що виконавець щомісяця до 4 числа (включно), що настає за звітним, подає платнику на паперових та електронних носіях розрахунки та акти звіряння щодо вартості фактично нарахованих сум за надані послуги пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга». Платник на підставі розрахунків та актів звіряння про надання послуг за газопостачання пільговикам, забезпечує в повному розмірі перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг виконавцю.

У пункті 5.1. Договору сторони погодили що даний договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 року.

Відповідно до п. 11 Порядку про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117, щомісяця між сторонами здійснюється звірка розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства форма № 3-пільга.

Виходячи зі змісту позовної заяви, на виконання умов Договору №131 від 31.12.2015 року та вимог чинного законодавства України позивачем протягом 2016 року, а також протягом 2017 року надавались телекомунікаційні послуги на пільгових умовах відповідним категоріям громадян, на загальну суму 60044,51 грн.

В підтвердження факту надання в 2016 році телекомунікаційних послуг на виконання умов Договору №131 від 31.12.2015 року на загальну суму 31076,90 грн. позивачем до матеріалів справи подано щомісячні акти звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.02.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.03.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.04.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.05.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.06.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.07.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.08.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.09.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.10.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.11.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.12.2016 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.01.2017 року та розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг складених ТОВ «Поллікомм, ЛТД» за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за серпень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, які направлялись відповідачу.

В підтвердження факту надання в 2017 році телекомунікаційних послуг на виконання вимог чинного законодавства на загальну суму 28967,61 грн. позивачем до матеріалів справи подано щомісячні акти звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.02.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.03.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.04.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.05.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.06.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.07.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.08.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.09.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.10.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.11.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.12.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.01.2018 року та розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг складених ТОВ «Поллікомм, ЛТД» за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за червень 2017 року, за липень 2017 року, за серпень 2017 року, за вересень 2017 року, за жовтень 2017 року, за листопад 2017 року, за грудень 2017 року, які направлялись відповідачу.

Як зазначає позивач, розрахунки форми №2-пільга направлялись на адресу відповідача однак перевірені не були, у звязку із чим позивачем на адресу відповідача надсилався лист б/н, б/д, який отримано відповідачем 04.07.2016 року за вх.№1994, з пропозицією провести звірку кількості пільговиків за категоріями до якого додано розрахунки форми №2-пільга за січень-червень 2016 року. Однак, зі слів позивача, зазначений лист залишений відповідачем поза увагою.

У звязку із невиконанням відповідачем обовязку по складанню Актів за формою №3-пільга, такі акти були складені позивачем та направлені відповідачу, однак відповідачем акти не підписані та позивачу не повернуті.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №3/50 від 17.11.2017 року з вимогою перерахувати 31076,90 грн. витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення за 2016 рік на підставі Договору №131 від 31.12.2015 року. До зазначеної претензії також додано акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги станом на 01.01.2017 року, розрахунок витрат на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за формою №2-пільга, таблиця кількості пільговиків по категоріям, копія Договору №131 від 31.12.2015 року.

У відповідь на зазначену претензію відповідач надіслав на адресу позивача лист №60/29-3948 від 15.12.2017 року, в якому повідомив, що з метою врегулювання механізму здійснення фінансової підтримки соціально незахищених категорій населення, шляхом планування збільшення фінансування для надання пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг звязку за рахунок коштів з районного бюджету ТОВ «Поллікомм, ЛТД», рішенням Обухівської районної ради від 26.09.2017 року №518.22.VII затверджено зміни до районної цільової Програми «Турбота» на 2017-2019 роки.

Також, позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №3/47 від 17.07.2018 року з вимогою перерахувати 28967,61 грн. витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення за 2017 рік. До зазначеної претензії також додано акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги станом на 01.01.2018 року.

У відповідь на зазначену претензію відповідач надіслав на адресу позивача лист №60/29-2502 від 31.07.2018 року, в якому повідомив, що через відсутність коштів в районному бюджеті на фінансування послуг звязку пільговим категоріям громадян, договір між Управлінням соціального захисту населення Обухівської РДА Київської області та ТОВ «Поллікомм, ЛТД» на 2017 рік не укладався, фінансові зобовязання не реєструвались в Державному казначействі, у звязку з чим Управління не має можливості відшкодувати витрати за надані ТОВ «Поллікомм, ЛТД» у 2017 році послуги звязку.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення заборгованості в сумі 60044,51 грн.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву №60/29-4388 від 14.12.2018 року (вх.№34651/18 від 18.12.2018 року) позов визнав у повному обсязі.

Предметом позову є вимоги про стягнення 60044,51 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням телекомунікаційних послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про телекомунікації», іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання.

Судом встановлено, що відповідачем не відшкодовано витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги за цей період становить 60044,51 грн.

Враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 60044,51 грн., розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 60044,51 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, визнана відповідачем, а тому, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді даної справи судом враховано правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 08.10.2018 року у справі №911/2865/17, від 06.06.2018 року у справі №911/1541/17, від 17.04.2018 року у справі №911/4249/16.

Посилання відповідача на відсутність фінансування, як на підставу несплати заборгованості суд вважає необґрунтованими, враховуючи, що відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обовязку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог законів України.

Посилання відповідача на відсутність в нього зобовязання з проведення розрахунків з позивачем внаслідок відсутності бюджетних коштів є безпідставними, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність відповідача.

(Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012року у справі №11/446 та у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року

В свою чергу, відповідно до правової позиції, сформованої Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Рисовський проти України» від 20.11.2011 року щодо принципу належного урядування, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю

2.Стягнути з Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, буд. 24, код 03193695) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поллікомм, ЛТД» (04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 48, офіс 8, код 21555794) 60044 (шістдесят тисяч сорок чотири) грн. 51 коп. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.02.2019 року.

Суддя Д.Г. Заєць