ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2019 р. Справа№ 914/113/19

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом:фізичної особи-підприємця Миськи Тараса Григоровича, м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Шувар», м. Львів;
про:про стягнення заборгованості за договором позики №1404/17-2 від 14.04.2017

Представники сторін:

не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Миська Тарас Григорович, м. Львів звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шувар», м. Львів про визнання недійсним договору про стягнення заборгованості за договором позики №1404/17-2 від 14.04.2017.

Ухвалою від 04.02.2019 (суддя Ділай У.І.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.02.2019.

07.02.2019 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Миськи Тараса Григоровича надійшло заява про забезпечення позову (вх. №350/19 від 07.02.2019).

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Ділай У.І., заява про забезпечення позову після повторного автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Мазовіті А.Б.

Заяву про забезпечення позову позивач обгрунтовує тим, що у нього є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у справі про стягнення заборгованості за договором позики №1404/17-2 від 14.04.2017 може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову. Так, зокрема, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає фізична особа-підприємець Миська Тарас Григорович у заяві про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шувар» є емітентом опціонних сертифікатів загальною ціною виконання 24 840 000,00 грн. із строком розміщення з 01.06.2018 по 31.05.2019. За період часу з 02.10.2018 по 31.12.2018 відповідач продав понад 50 000 штук опціонних сертифікатів на загальну суму 5 866 360,00 грн.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена тим, що відповідач за наявності коштів не виконав свої зобов'язання перед позивачем за договором позики №1404/17-2 від 14.04.2017 у визначений строк, від продажу опціонних сертифікатів відповідач отримає в 2,5 рази більше коштів, ніж він буде отримувати протягом наступних 4,5 років після їх продажу та укладення відповідних договорів оренди. Також у відповідача щомісячно будуть виникати зобов'язання перед своїми працівниками щодо виплати заробітної плати та зобов'язання із сплати податків та інших обов'язкових платежів. Позивачу також стало відомо про вимогу на понад 2 000 000,00 грн. іншої фізичної особи-підприємця до відповідача з аналогічних підстав.

Однак, саме лише припущення заявника не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Фізичною особою-підприємцем Миською Тарасом Григоровичем у заяві про забезпечення позову зазначено про наявність та надходження в майбутньому коштів на рахунки відповідача після продажу опціонних сертифікатів, водночас, не обґрунтовано тієї обставини, що ТзОВ «Шувар» вчинено або вчиняються дії з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, зокрема, що ним вчиняються дії, спрямовані на стійке зменшення обігових коштів, зменшення ліквідності основних засобів, припинення основної господарської діяльності, тощо. Також з долучених позивачем до заяви про забезпечення документів не вбачається, що дохід ТзОВ «Шувар» від продажу опціонних сертифікатів є єдиним доходом від здійснення ним господарської діяльності, а майбутні доходи відповідача будуть недостатніми для виконання зобов'язань відповідача перед третіми особами, зокрема, і перед позивачем.

Сам факт наявності грошових коштів від продажу опціонних сертифікатів у відповідача не є єдиною та достатньою підставою для вжиття судом заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти. Із поданої заяви про забезпечення позову та долучених до неї документів не вбачається, що наявні зараз чи отримані у майбутньому грошові кошти будуть безповоротно вилучені відповідачем із його господарської діяльності. Вказані грошові кошти можуть бути спрямовані для погашення заборгованості перед позивачем, а також на подальший розвиток господарської діяльності, зокрема, придбання або створення основних засобів, обладнання, товарів, розширення напрямків діяльності.

Також заявником не долучено жодних доказів на підтвердження факту існування вимоги на понад 2 000 000,00 грн. іншої фізичної особи-підприємця з аналогічних підстав до відповідача.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача, що згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Миськи Тараса Григоровича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Веб-адреса суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Мазовіта А.Б.