РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 м. Київ Справа № 910/16166/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС";

до: публічного акціонерного товариства"УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 126.420,07 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства"УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 126.420,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок здійснення відповідачем перевезення вантажних вагонів власності (оренди) відповідача було виявлено розукомплектування останніх, що в подальшому призвело до заподіяння позивачу збитків в сумі 126.420,07 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16166/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, у розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як замовником, та відповідачем, як перевізником, укладено договір про надання послуг від 12.02.2018 № 08890/ЦТЛ-2018 (далі - Договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах відповідача, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах позивача і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору, зокрема, визначено, що перевезення - послуга, в процесі якої відповідач зобов'язується доставити довірений позивачем вантаж до пункту призначення та видати його особі яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а поивач зобов'язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, який затверджено наказом мінтрансу від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в мін'юсті 15.04.2009 за № 340/16356, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом мінтрансу від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в мін'юсті 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення відповідно.

Положеннями п. 2.1.6 Договору передбачено, що позивач зобов'язаний оплачувати відповідачу послуги, пов'язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п 4.2 Договору, оплата послуг відповідно до Договору здійснюється на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідача.

Згідно п. 4.7 Договору, по закінченню звітного місяця, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, відповідач надає позивачу в електронному вигляді в електронному вигляді зазначену в п. 4.6. Договору виписки з його особового рахунку та зведену відомість для її підписання, в тому числі з накладанням ЕЦП. Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих позивачем на виконання цього Договору, так коштів, витрачених позивачем на послуги з організації перевезень вантажів, наданих відповідачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Так у червні 2018 відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача. На станції Маріуполь-Сортувальний було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача, а саме №№ 56995046, 54779475, 61015079, 62312103, 53541561, 61297800, 67893750, 60725215, 56545486, 56618085, 55332340, 56876972, 56557911, 62200613, 56951288, 67698043, 56958424.

Вказані вагони були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності головної та магістральної частин повітророзподільника, на підставі чого були оформлені повідомлення форми ВУ-23М, а саме: від 01.06.2018 № 1405, від 01.06.2018 № 1403, від 02.06.2018 № 1421, від 03.06.2018 № 1434, від 03.06.2018 № 1437, від 02.06.2018 № 1422, від 04.06.2018 № 1468, від 03.06.2018 № 1436, від 02.06.2018 № 1423, від 05.06.2018 № 1488, від 01.06.2018 № 1402, від 06.06.2018 № 1497, від 06.06.2018 № 1506, від 11.06.2018 № 1591, від 11.06.2018 № 1593, від 12.06.2018 № 1630, від 13.06.2018 № 1650.

Відповідно до п. 20 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі Ушкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.

З метою складання актів форми ГУ-22 та актів пошкодження вагонів форми ВУ-25М позивач звернувся із заявою від 25.06.2018 № 3066/ДВ до начальника структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", та із заявою від 25.06.2018 № 3065/ДВ до начальника станції Маріуполь-Сортувальний структурного підрозділу "Станція Маріуполь-Порт" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Також позивач звернувся зі скаргами від 17.07.2018 № 3495/ДВ на дії начальника станції Маріуполь-Сортувальний структурного підрозділу "Станція Маріуполь-Порт" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", та від 11.07.2018 № 3401/ДВ до в.о. начальника структурного підрозділу "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв'язку з тим, що зазначеними особами було відмовлено представникам позивача у складанні актів.

Так, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 904/4195/16, від 17.01.2017 у справі № 904/3013/16.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов'язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах. Однак за фактом розукомплектування вагонів жодного акту представниками ПАТ "Укрзалізниця" не було складено.

Відповідно до абз. 1 п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини підчас перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до абз. 2 п. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин внаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Також у даному стандарті зазначено, що пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагона із експлуатації. А відтак, складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого.

Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці № 264-Ц від 28 жовтня 1997 року (зі змінами та доповненнями згідно з наказом № 312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПТ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз'єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно п. 6.2.1. зазначеної Інструкції, при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти: дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для постановки такого вагону в состав поїзду.

Позивач вказує, що внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, останній був змушений передати структурному підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності позивача, зокрема позивачем було придбано деталі на загальну суму 91.412,55 грн., які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №12 від 03.05.2018, специфікації № 17 від 02.10.2017, специфікації № 20 від 02.01.2018 у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: головні частини 270.023-1 у кількості 13 шт. на загальну суму 67.249,57 грн., магістральні частини 483.010-01 у кількості 4 шт. на загальну суму 22.516,18 грн.; затяжка горизонтальних важелів 532.40.100-0сб у кількості 1 шт. на загальну суму 1.380, 00 грн.; валик 36х75 у кількості 2 шт. на загальну суму 64,32 грн. Вказана продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 131 від 10.01.2018, згідно платіжного доручення № 1140 від 19.02.2018, платіжного доручення № 520 від 22.01.2018, платіжного доручення № 6172 від 04.07.2017.

- на підставі договору поставки № 410/11 від 17.06.2011 та специфікації від 16.06.2017 року та специфікації від 08.11.2017 у TOB "AB метал груп" було придбано болти 12x50 ГОСТ 7798:2008 у кількості (24 шт.) 1,44 кг на загальну суму 44,10 грн., гайка М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 1,024 кг на загальну суму 28,59 грн. Кошти сплачені відповідно до платіжного доручення № 554 від 19.06.2017 та платіжного доручення № 111393 від 04.12.2017 на підставі виставленого рахунку № 500102091 від 06.11.2017;

- на підставі договору поставки № 22 від 08.06.2015 року та специфікацій № 22 від 08.06.2015 та від 24.01.2017 у TOB ТД "ТРУБОСТАЛЬ" було придбано трубу сталеву безшовну 27 Х 3, 2 Х 6000 мм ст. 10-20 ГОСТ 8734-75, грошові кошти за яку були сплачені згідно платіжного доручення № 2657 від 30.03.2017;

- на підставі договору поставки № МКП-155696/14/15 від 01.04.2015 та специфікації № 20 від 14.12.2017 у TOB "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" було придбано гарячекатний лист 4 Х 1250 Х 6000 мм - сталь Ст3пс- 5 ГОСТ 1990374 ГОСТ 14637-89 ДСТУ 2651:2005/ГОСТ 380-2005, грошові кошти за який були сплачені згідно платіжного доручення № 111845 від 18.12.2017.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Між позивачем, як замовником та відповідачем, як підрядником, укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням від 10.01.2018 № Дон/В-18041/НЮ, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів позивача: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів відповідача - вагонних депо (п. 4.7.), а позивач зобов'язується прийняти і оплатити вказані послуги.

У зв'язку із розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонтних робіт на якому і були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони (акт від 30.06.2018 № 6).

Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 33.387,76 грн.

Крім того, як вбачається із залізничних накладних №№ 50024132, 50024116, 50035989, 50046424, 50046432, 50036011, 49960925, 50046457, 50037373, 50080589, 50024124, 50100452, 50107002, 50179720, 50180108, 50199462, 50219443, за якими здійснювались перевезення по вказаних вище вагонах, загальна вартість витрат по транспортуванню розукомплектованих вагонів до структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" для виконання робіт по встановленню деталей на розукомплектовані вагони становить 1,619,76 грн. Зокрема, у графі № 34 "Усього сплачено відправником (прописом)" відповідної залізничної накладної, зазначено суму без ПДВ яку сплачено за перевезення по залізничній накладній. На підтвердження того, що витрати з транспортування пошкоджених вагонів в ремонт було сплачено позивачем, у графі 13 "Платник" залізничної накладної вказано платником - позивача.

Відтак, прямі збитки, які виникли у позивача у зв'язку із розукомплектуванням вагонів становить 91.412,55 (придбані деталі) + 33.387,76 грн. (технічне обслуговування) + 1.619,76 грн. (витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту) = 126.420,07 грн.

Згідно п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, сума збитків за пошкодження вагона складається з витрат на транспортування пошкодження вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів, залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрати на перевезення вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо від ремонту вати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надаються разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням, визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Так, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Встановлені в статті 1166 Цивільного кодексу України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, які входять до глави 82 Цивільного кодексу України у тій мірі в якій їх не відміняють спеціальні правила передбачені окремими статтями зазначеної глави.

В передбачених законом випадках на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодування шкоди і при відсутності в його діях вини.

Так, відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортного засобу (залізничний вагон є транспортним засобом). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди були завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України зазначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на момент розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу "в шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За приписами п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачеві суму грошових коштів, сплачену позивачем з метою ремонту вагонів на загальну суму 126.420,07 грн., з яких: 91.412,55 грн. (придбані деталі) + 33.387,76 грн., (вартість технічного обслуговування) та 1.619,76 грн. (вартість витрат на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту).

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, М.КИЇВ, ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, БУДИНОК 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНОВИЧА, будинок 46-46А, ідентифікаційний код: 30600592) збитки в сумі 126.420 (сто двадцять шість тисяч чотириста двадцять) грн. 07 коп. витрати по сплаті судового збору в сумі 1.896 (одна тисяча вісімсот дев'яносто шість) грн. 30 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац