ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5676/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙАС", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЯДА ПЛЮС", смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 1 932,20 грн. за договором поставки № 06/07/15-2 від 06.07.2015 року.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙАС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЯДА ПЛЮС" заборгованість у розмірі 1 932,20 грн. за договором поставки № 06/07/15-2 від 06.07.2015 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 06/07/15-2 від 06.07.2015 року.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 162, 164,172 Господарського процесуального кодексу України, що є достатнім для прийняття її до розгляду і відкриття провадження у справі.

Враховуючи малозначність справи, вбачаються підстави для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2018 відкрито провадження у справі № 904/5676/18. Справу № 904/5676/18 розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.01.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачу було встановлено строк ухвалою суду від 07.12.2018 для надання відповіді на відзив на позовну заяву, однак останній не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2018, відповідь на відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙАС" (далі-продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАЯДА ПЛЮС" (далі-покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 06/07/15-2 від 06.07.2018.

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов'язується передати у власність товар, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його вартість відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Постачальник зобов'язаний не пізніше 60 календарних днів з дня набрання чинності цим договором передати покупцю товар (п. 2.1. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 12 234,78 грн., що підтверджується видатковою накладною № Б-00000011 від 13.07.2015.

Відповідно до п. 2.2. договору покупець зобов'язаний прийняти товар і розрахуватися за нього протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання письмової вимоги від постачальника, але не пізніше 31.12.2015.

Проте, відповідач лише частково розрахувався з позивачем за отриманий товар, у розмірі 10 302,58 грн., у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем розмірі 1 932,20 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відзиві на позовну заяву № 17/01 від 17.01.2019 відповідач зазначив, що погоджується із обставинами викладеними у позовній заяві та підтверджує заборгованість перед позивачем за поставлений товар у загальному розмірі 1 932,20 грн., але підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі та не має можливості погасити заборгованість у розмірі 1 932,20 грн.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач не надав заперечень проти позову. Більш того, у клопотанні про розгляд справи без участі його представника зазначив, що гарантує виплати вказаних в позові сум. Тобто, визнав позовні вимоги.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЯДА ПЛЮС" (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙАС" (61112, м. Харків, вул. Руслана Приходько, 15, ) - 1 932,20 грн. основного боргу та 1 762,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2019

Суддя ОСОБА_1