РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/892/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави,

вул. Шевченка, 46, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500

в особі: Борзнянської міської ради Чернігівської області, вул. Пантелеймона Куліша, 107, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Леском-Салдинг»,

вул. Незалежності, 124, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400

предмет спору: про стягнення заборгованості по орендній платі за землю в сумі 16438,82грн

за участю:

від прокуратури: Оліфір А.В. - прокурор відділу Прокуратури Чернігівської області, посвідчення № 046632 від 10.11.2017;

від позивача: Тарасенко Г.М., довіреність від 07.02.2019 за № 1, представник;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 11.02.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керівником Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леском-Салдинг» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю в сумі 16438,82грн за період з лютого по вересень 2018 року на підставі договору оренди землі від 01.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані статтями 526, 610, 611, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), статтею 218 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), статтями 80, 93, 96, 206 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), а також нормами статей 1, 15, 21, 24, 25 Закону України «Про оренду землі».

21.12.2018, Господарським судом Чернігівської області, після усунення прокурором недоліків позовної заяви за № 7529вих18 прийнято її до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/892/18, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 16.01.2019, про що винесено ухвалу від 21.12.2019.

У підготовче судове засідання 16.01.2019 прибув прокурор. Позивач та відповідач до суду не прибули, явку повноважних представників не забезпечили.

Судом відкладено проведення підготовчого судового засідання на 24.01.2019, про що в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони повідомлені ухвалою суду від 16.01.2019.

24.01.2019, у підготовче судове засідання прибув прокурор, позивач та відповідач повторно до суду не прибули, явку повноважних представників не забезпечили.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчих судових засідань 16.01.2019 та 24.01.2019, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень № 746 та 745.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.12.2018 та ухвала суду від 16.01.2019 про повідомлення сторін про відкладення підготовчого судового засідання направлялись відповідачу за адресою його державної реєстрації, а саме: вул. Незалежності, 124, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, повернуті відділенням поштового зв'язку на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язку щодо пересилання поштового відправлення». Додатково, на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області, 16.01.2019, опубліковано оголошення про повідомлення відповідача про відкладення підготовчого судового засідання на 24.01.2019.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідач двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання у справі, однак своїми процесуальними правами не скористався, участь повноважного представника не забезпечив, відзив на позов у строк, встановлений ухвалою суду від 21.12.2018 не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Керуючись приписами частини 3 статті 202 ГПК України, враховуючи, що явка представників сторін у підготовче судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд провів підготовче судове засідання 24.01.2019 за їх відсутності.

За результатами підготовчого судово засідання 24.01.2019, у відповідності до п. 3 частини 2 статті 185 ГПК України, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.02.2019, про що виніс відповідну ухвалу.

Прокурор у судовому засіданні 11.02.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві. Додатково усно обгрунтував правові підстави представництва інтересів держави в особі Борзнянської міської ради в межах даної справи.

Письмові пояснення Керівника Бахмацької місцевої прокуратури від 08.02.2019 за № 19вих-км19 разом з доданими до нього документами судом залучено до матеріалів справи, однак суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 2 статті 207 ГПК України зміст зазначених документів при винесені рішення по суті спору братись до уваги не буде, оскільки їх подано прокуратурою після закриття підготовчого провадження. Прокурором не зазначено причини подачі відповідних документів на стадії розгляду справи по суті; не доведено поважність причин пропуску процесуальних строків для подачі до суду заяв по суті спору.

Позивач, у судовому засіданні 11.02.2019, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, у судове засідання 11.02.2019, не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомленний належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 523.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 2 частини 3 зазначеної статті встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що згідно статей 42, 43 ГПК України сторони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, відтак неприбуття відповідачем у судове засідання, неподання ним відзиву на позов, не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у відповідності до статей 178, 202 ГПК України.

Зокрема, суд вважає за необхідне зазначити, що клопотання позивача від 14.01.2019 за № 16 та від 21.01.2019 за № 35 направлені на електронну адресу суду, з повідомленням про підтримання позову в повному обсязі, та проханням розглянути справу за відсутності його повноважного представника, судом до розгляду не прийняті, оскільки, з вказаних клопотань не вбачається за можливе ідентифікувати особу, що їх підписала. Документи надіслані у вигляді файлу, який не скріплено електронним цифровим підписом, всупереч вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши прокурора та представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка площею 1,0822га з кадастровим номером НОМЕР_1, розміщена за адресою: АДРЕСА_1, належить до комунальної власності, власником якої є Борзнянська міська рада. Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

За рішенням Борзнянської міської ради (п'ятої сесії сьомого скликання) від 18.02.2016 №8-е-V/VII Товариству з обмеженою відповідальністю «Леском-Салдинг» (надалі - ТОВ «Леском-Салдинг») (в особі директора Кройтору Оксани Анатоліївни) передано в оренду земельну ділянку площею 1,0822га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою м. Борзна, вул. Незалежності, 124, строком на 5 років, за цільовим призначенням: промисловість.

01.03.2016, на підставі зазначеного рішення, між Борзнянською міською радою (надалі - Орендодавець) та ТОВ «Леском-Салдинг» (надалі - Орендар) укладено договір оренди землі (надалі - Договір) за умовами якого, зокрема, п. 1., Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням: промисловість; за цільовим використанням (видом діяльності): 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до п. 2. Договору в оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 1,0822га, в тому числі: забудовані землі - 1,0822га.

За умовами п. п. 3-5, 8 Договору на земельній ділянці знаходяться виробничі приміщення, а також під'їзна дорога, електрозабезпечення, газопостачання, водопостачання. Земельна ділянка передається в оренду разом з виробничими приміщеннями. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 566957,05грн. Договір укладено на 5 років - до 01.03.2021.

Розмір та порядок сплати орендної плати визначений сторонами у п. п. 9.-13. Договору.

Згідно п. 9. Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі 23812,20грн, місячна плата 1984,35грн, із урахуванням індексу інфляції на 2015 рік. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно в грошовій формі в національній валюті. Грошова плата вноситься на поточний рахунок власника землі: місцевий бюджет м. Борзна, р/р 0058, МФО 853592, код 18010600, ГУДКС в Чернігівській області м. Чернігів.

У розмір орендної плати входить податок на землю.

При цьому, п.10. Договору сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка нараховується додатково до вищевказаного розміру орендної плати.

Орендна плата вноситься щомісяця; розрахунок закінчується не пізніше 30 числа наступного місяця (п. 11. Договору).

Договір після підписання його сторонами набув чинності. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Леском-Салдинг» 16.04.2016, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (частини 1 та 2 статті 11 ЦК України).

За визначенням частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 ГК України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За визначенням наведеним статтею 1 Закону України «Про оренду землі» та частиною 1 статті 93 ЗК України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За визначенням наведеним статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому, відповідно до статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом «в» частини 1 статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно статті 22 Закону України «Про оренду землі» розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

За змістом статей 1, 13, 24 Закону України «Про оренду землі» право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати кореспондується з обов'язком орендаря земельної ділянки своєчасно проводи розрахунки за послуги з її оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди земельної ділянки від 01.03.2016, строком дії до 01.03.2021, відповідно до умов якого відповідач отримав в оренду земельну ділянку загальною площею 1,0822га за кадастровим номером НОМЕР_1 та зобов'язався сплачувати орендну плату за її користування у порядку та розмірі, встановленим у Договорі.

Відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою у строки, обумовлені Договором, внаслідок наведеного у останнього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 16438,82грн за період з лютого по вересень 2018 року. Зазначені обставини відповідачем не заперечено.

Суд, перевіривши розрахунок, проведений позивачем, встановив, що розмір орендної плати у спірному періоді визначений ним правомірно, виходячи з розміру місячної орендної плати - 1984,35грн, встановленого п. 9. Договору, з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що з огляду на умови п. 10. Договору, нараховується додатково до погодженого сторонами розміру орендної плати.

Відповідач доказів погашення наявної заборгованості зі сплати орендної плати за користування у період з лютого по вересень 2018 року земельною ділянкою площею 1,0822 га за кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: Чернігівська область, м. Борзна, вул. Незалежності, 124, отриманою в оренду за Договором, до суду не надав, проти заявленого позову не заперечив.

Відповідно до статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 ГК України та статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, не допускається.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов п. 11. Договору строк оплати вартості послуг з оренди землі у період лютого по вересень 2018 року є таким, що настав, зокрема, за послуги з оренди землі за лютий 2018 року відповідач мав розрахуватись не пізніше 30.03.2018 (гранична дата оплати); за березень 2018 року - 30.04.2018; за квітень 2018 року - 30.05.2018; за травень 2018 року - 02.07.2018 (з урахуванням вимог частини 5 статті 254 ЦК України); за червень 2018 року - 30.07.2018; за липень 2018 року - 30.08.2018; за серпень 2018 року - 01.10.2018 (з урахуванням вимог частини 5 статті 254 ЦК України) та за вересень 2018 року - 30.10.2018.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено факт прострочення сплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою у спірному періоді, беручи до уваги, що заявлений до стягнення розмір орендної плати визначений позивачем вірно, виходячи з умов Договору, а саме пунктів 9-10, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, що були понесені при звернені до суду, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 42, 53, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги керівника Бахмацької місцевої прокуратури (вул. Шевченка, 46, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500) в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області (вул. Пантелеймона Куліша, 107, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леском-Салдинг» (вул. Незалежності, 124, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400, ) про стягнення заборгованості по орендній платі за землю в сумі 16438,82грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леском-Салдинг» (вул. Незалежності, 124, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400, ) на користь держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області (вул. Пантелеймона Куліша, 107, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 16438,82грн, яка підлягає зарахуванню на р/р 0058 ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 18010600, отримувач: місцевий бюджет м. Борзна.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леском-Салдинг» (вул. Незалежності, 124, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області, 16400, ) на користь Прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, , р/р 6008, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) 1762,00грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 11.02.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко