ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 лютого 2019 року Справа № 915/238/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства «Шепіт», вул. Миру, 46, с. Садове, Арбузинський район, Миколаївська область, 55312, ,

до відповідача: Фермерського господарства «Ліспома», вул. 14 Героїв соціалістичної праці, 47, с. Садове, Арбузинський район, Миколаївська область, 55312,

про: визнання права постійного користування земельними ділянками, -

встановив:

14.02.2019 позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №95 від 13.02.2019 до відповідача про визнання права постійного кориcтування земельними ділянками з кадастровими номерами :04:000:0027 та :04:00:0026, виготовлені на підставі державного акту №489 від 10.04.1993 за фермерським господарством «Шепіт».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/238/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обовязок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобовязаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обовязку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам глави 1 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема, згідно приписів ч. 3 позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно вимог ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобовязані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви №95 від 13.02.2019, на підтвердження надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, додано опис вкладення до цінного листа, в якому зазначено про надіслання: копії позовної заяви №95 на 4-х арк., копії заяви про залучення третьої особи на 1-му арк., копії клопотання №97 на 1-му арк.

Зазначений опис вкладення не є належним доказом на підтвердження виконання вимог п.1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 ГПК України, оскільки не містить інформації про надіслання відповідачеві копій доданих до позовної заяви документів листом з описом вкладення.

Додані до позовної заяви №95 від 13.02.2019 копії описів вкладень до цінних листів від 12.11.2018 та від 27.11.2018, адресованих ФГ «Ліспома», свідчать про надіслання відповідачеві копії позовної заяви №69 з додатками та не стосується позовної заяви №95 від 13.02.2019.

Отже, позивачем не дотримано приписів п.1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 ГПК України, не додано до позовної заяви доказів надіслання відповідачеві копій доданих до позовної заяви №95 від 13.02.2019 документів листом з описом вкладення.

Крім того, відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт б/н від 14.02.2019, яким встановлено наступне: в переліку додатків вказано документ, який не додано до позовної заяви, а саме: копія розпорядження Арбузинської районної державної адміністрації про надання дозволу на державну реєстрацію СФГ «ОСОБА_1В.» від 14.04.1993 №164 на 1 арк.; до позовної заяви додано документ, який не вказано у переліку додатків, а саме: копію опису вкладення у цінний лист від 12.11.2018, копію накладної 381 від 12.11.2018, копію службового чеку №3 від 12.11.2018 на 1 арк., що є порушенням вимог п.8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Зазначені вище недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви з даними до неї належними доказами на підтвердження надіслання відповідачеві копій документів, доданих до позовної заяви №95 від 13.02.2019, внесення виправлень до переліку додатків до даної позовної заяви.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву №95 від 13.02.2019 Фермерського господарства «Шепіт» залишити без руху.

2.Надіслати позивачеві акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 14.02.2019 про виявлені недоліки у переліку додатків до позовної заяви №95 від 13.02.2019.

3.Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький