Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" лютого 2019 р. Справа № 906/45/19.

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом: Фізичної особи-підприємця Литвиненко Віри Володимирівни

до: Житомирської міської ради

про визнання недійсним та скасування п.3 рішення Житомирської міської ради від 18.12.2018 №1313

за участю представників сторін:

від позивача: Литвиненко В. В. - підприємець;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ФОП Литвиненко В. В. звернулася з позовом до суду про визнання недійсним та скасування п. 3 рішення Житомирської міської ради №1313 від 18.12.2018, оскільки вказаним рішенням припинено право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 22-б.

Ухвалою від 15.01.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 05.02.2019.

05.02.2019 від позивача через загальний відділ (канцелярію) суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Житомирській міській раді вчиняти дії щодо подання документів для здійснення державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди №174 від 25.10.2016.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що спірна земельна ділянка за цільовим призначенням передбачає можливість зведення будівель і споруд. За доводами позивача, підприємець реалізувала права не лише як землекористувача, а й замовника будівництва, що підтверджується затвердженими Містобудівними умовами та обмеження земельної ділянки від 28.08.2018 №59-1/18. Вказане надало можливість розпочати проектування майбутнього об'єкта будівництва. Крім того, в структурі органів місцевого самоврядування створені та діють особи, які наділені повноваженнями державних реєстраторів, які можуть здійснити державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки. А тому, на думку позивача, існують реальні підстави стверджувати, що дії міської ради спрямовані на припинення права користування земельною ділянкою, в тому числі внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно, можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач в засіданні суду пояснила, що припинення реєстрації права користування земельною ділянкою є підставою для припинення дії містобудівних умов та обмежень, що призведе до зупинення проектування об'єкта. За період оскарження рішення міської ради, земельна ділянка може бути передана в користування іншому землекористувачу, який реалізує право забудови земельної ділянки, що значно ускладнить можливість її повернення до попереднього стану.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 37 ГПК України визначає заходи забезпечення позову, серед яких заборона відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням (ч. 3 ст. 140 ГПК України).

Заслухавши пояснення позивача, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву за таких підстав.

Частинами 1,2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. "г" ч. 3 ст. 152 ЗК України).

З набранням чинності Законом України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" №1051 від 17.10.2012 право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову, в розумінні статті 136 ГПК України, є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність користування іншої особи.

На думку суду, задоволення заяви позивача є цілком достатнім та адекватним заходом для забезпечення позову. Суд враховує позовні вимоги, а також можливість вчинення дій щодо скасування реєстрації права користування земельною ділянкою ФОП Литвиненко В. В.. Невжиття відповідних заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у вказаній справі в разі задоволення позову.

Тобто, забезпечення позову у справі є таким, що перебуває у зв'язку з предметом позовної вимоги, є адекватним заявленим вимогам, тобто співвідноситься з правом, про захист якого просить позивач.

Здійснивши оцінку обґрунтованості заяви позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про задоволення заяви ФОП Литвиненко Віри Володимирівни про вжиття заходів забезпечення позову, та накладення заборони Житомирській міській раді вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди №174 від 25.10.2016, до набрання судовим рішенням у справі №906/45/19 законної сили.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Литвиненко Віри Володимирівни про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити Житомирській міській раді (10014, м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова, 4/2, ідентифікаційний код 13576954) вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :08:033:0003) на підставі договору оренди №174 від 25.10.2016.

3. Ухвала господарського суду є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Фізична особа-підприємець Литвиненко Віра Володимирівна (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Боржник: Житомирська міська рада (10014, м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова, 4/2, ідентифікаційний код 13576954)

4. Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років, до 05.02.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає апеляційному оскарженню протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Повний текст ухвали складено: 06.02.2019

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу;

2,3 - сторонам;

4- Департаменту реєстрації міської ради (м. Житомир, вул. Б. Лятошинського, 15-Б) - для відома

Відправити рекомендованою кореспонденцією