ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Справа № 918/553/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Родоман Т.О.

відповідача: Якимчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 11.12.2018р., повний текст рішення складено 14.12.2018р., у справі № 918/553/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ"

про стягнення в сумі 42 178 829,23 грн.

В серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» про стягнення в сумі 42 178 829,23 грн., з яких: 18 150 385,80 грн. пені, 5 098 244,83 грн. 3 % річних, 18 930 198,60 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» зазначено про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу природного газу №16-443-Н від 28.10.2016 року щодо повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ, відтак просило стягнути з відповідача на користь позивача 18 150 385,80 грн. пені, 5 098 244,83 грн. 3% річних та 18 930 198,60 грн. інфляційних втрат /т.1 а.с. 2-8/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 року у справі № 918/553/18, у позові ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» про стягнення в сумі 42 178 829,23 грн., з яких: 18 150 385,80 грн. пені, 5 098 244,83 грн. 3 % річних, 18 930 198,60 грн. інфляційних втрат - відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо оплати відповідачем вартості поставленого природного газу частково шляхом перерахування коштів на рахунок позивача в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, частково за рахунок коштів державного бюджету, отриманих на підставі спільних протокольних рішень, щодо зміни сторонами порядку та строків проведення розрахунків при підписанні спільних протокольних рішень, щодо відсутності у відповідача можливості впливати на порядок, строки та розмір розрахунків, оскільки відповідач може здійснити такі розрахунки перед позивачем лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування, затвердженим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також з того, що зазначені обставини виключають застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, як і нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат /т.3 а.с. 127-133/.

Позивач ПАТ «НАК «Нафтогаз України», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 року у справі № 918/553/18 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає:

- у рішенні місцевого господарського суду не враховано жодного аргументу, доводу чи доказу позивача, не зазначено мотивів такого неврахування, чим порушено вимоги ст.ст.7, 86, 238 ГПК України, що призвело до прийняття неправильного рішення;

- на виконання спільних протокольних рішень здійснювалось погашення заборгованості за поставлений природний газ відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н від 28.10.2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи. Разом з тим, решта боргу у сумі 84 575 719,08 грн. було оплачена відповідачем власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована вищезначеними спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків;

- при прийнятті рішення у справі судом першої інстанції не врахована стала практика господарських судів про задоволення вимог позивача щодо стягнення неустойки, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суми заборгованості відповідача, які не охоплювалися (не є предметом регулювання) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, оскільки була погашена відповідачем власними коштами;

- при винесені рішення господарський суд Рівненської області взагалі не надав належної оцінки доказам та вимогам позивача щодо стягнення сум пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, зокрема не було в першу чергу досліджено саме на які кошти розраховувалися вищевказані суми вимог, яким чином дані кошти були сплачені відповідачем (власні кошти або державні субвенції), якими доказами керувався позивач звертаючись до суду та відповідно розраховуючи суми пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, а лише були здійсненні загальні посилання на положення постанови КМУ № 20, бюджетного законодавства;

- звільнення від відповідальності можливе лише відносно оплати, здійсненній у порядку встановленій спільними протокольними рішеннями;

- судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідачем здійснювалося ряд платежів у період з жовтня 2016 року по березень 2018 року у рахунок погашення заборгованості за Договором кошти у сумі 84 575 719,08 грн. - поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями;

- відповідно до розрахунку заборгованості нарахування інфляційних нарахувань та 3 % річних за поставлений природний газ за період постачання протягом жовтня 2016 року - березня 2018 року відбувалося у періоди прострочень оплат та на суми заборгованості, які не відшкодовувалися вищевказаними спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків. Отже, нарахування неустойки, інфляційних нарахувань та 3% річних здійсненні позивачем правомірно, у відповідності до чинного законодавства та умов договору купівлі-продажу газу, норм чинного законодавства, що регулюють виконання договорів;

- умови Договору, а саме п.6.3 прямо встановлює, що відповідач не обмежується в здійсненні розрахунків із позивачем лише рахунками з спеціальним режимом використання відповідача, сплачувати власними коштами, в строки, передбачені п.6.1 Договору;

- суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відповідач вчинив всі залежні від нього дії для належного виконання умов договору в частині оплати вартості природного газу, однак внаслідок незалежних від нього обставин був позбавлений можливості розрахуватись за поставлений позивачем газ;

- згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, крім того, відповідно до ст.42 ГК України господарська діяльність здійснюється на власний ризик. Отже, відповідач не обмежений у способах та шляхах виконання своїх зобов'язань, зокрема шляхом перенесення оплати, залучення кредитних коштів, зменшення власних витрат тощо.

Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 11.12.2018 року у справі № 918/553/18 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для справи, а тому відповідно до приписів ст.277 ГПК України підлягає скасуванню /т.3, а.с.143-150/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 року у справі № 918/553/18, призначено справу до розгляду на 06.02.2019 року об 12:00 год. /т.3 а.с. 139-140/.

23.01.2019 року ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 3023/19 від 23.01.2019 року), в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги та просить оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін /т.3 а.с. 160-169/.

30.01.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» надійшов лист від 28.01.2019 року, в якому відповідач на підтвердження своє правової позиції викладеної у відзиві на апеляційну скаргу, звертає увагу на прийнятті рішення в аналогічних справах, а саме у справах № 906/278/18, № 908/885/18, 924/297/18 та 924/296/18 /т.3 а.с. 180/.

В судовому засіданні 06.02.2019 року представник ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідно до част.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) та ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати покупцеві у 2016-2017 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2 Договору, природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Відповідно до п.2.1 Договору, продавець передає покупцеві з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року (включно) природний газ обсягом до 403 300,000 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями (тис.куб.метрів): жовтень 2016 року 29 000,000; листопад 2016 року 44 000,000; грудень 2016 року 73 000,000; січень 2017 року 107 000,000; лютий 2017 року 81 000,000; березень 2017 року 69 000,000.

В пункті 3.2 Договору сторони узгодили оформлення приймання-передачі природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, актом приймання-передачі.

Згідно з п.5.1 Договору, ціна за 1 000 куб. метрів природного газу, який передається за цим договором, без урахування податку на додану вартість у розмірі 20 відсотків, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обов'язками (включно) становить 4953,40 грн. за 1 000 куб. метрів природного газу, крім того податок на додану вартість у розмірі 20 відсотків.

У разі зміни ціни природного газу або порядку її визначення (пункт 5.1 цього договору) нова ціна застосовується сторонами під час складання актів приймання-передачі природного газу та проведення розрахунків за цим договором з моменту набрання чинності відповідним рішенням Кабінету міністрів України (п.5.2 Договору).

Загальна сума вартості природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу (п.5.3 Договору).

Відповідно до п.6.1 Договору, оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (Офіційний вісник України, 2005 р., № 2, ст.88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90 (дев'яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (Офіційний вісник України, 2005 р., № 2, ст. 88), має бути здійснений до закінчення 90 (дев'яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів який перевищують цей 5 денний строк.

Згідно з п.6.2 Договору, оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, за наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Відповідно до п.7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі невиконання покупцем пункту 6.1 Договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення (п.7.2 Договору).

Пунктом 11.1 Договору визначено, цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2016 року, і діє в частині продажу природного газу до 31.03.2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток юридичних осіб /т.1 а.с.14-19/.

На виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н від 28.10.2016 року ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року передано, а ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» прийнято природний газ на загальну суму 1 572 419 520,98 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2016 року за жовтень 2016 року на суму 137 065 158,90 грн., від 30.11.2016 року за листопад 2016 року на суму 246 825 437,38 грн., від 31.12.2016 року за грудень 2016 року на суму 312 343 952,18 грн., від 31.01.2017 року за січень 2017 року на суму 367 943 105,16 грн., від 28.02.2017 року за лютий 2017 року на суму 293 756 172,06 грн., від 31.03.2017 року за березень 2017 року на суму 214 485 695,30 грн. /т.1 а.с. 24-30/.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» від 11.01.2005 року № 20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської облдержадміністрації, ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України та проведені відповідні оплати, а саме:

1. Спільне протокольне рішення №2924 від 18.11.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 33 217 173,47 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №57 від 28.11.2016р. на суму 33 217 173,47 грн. /т.2 а.с. 187-192/;

2. Спільне протокольне рішення №2925 від 18.11.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 99 651 520,51 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №58 від 28.11.2016 року на суму 99 651 520,51 грн. /т.2 а.с. 192-197/;

3. Спільне протокольне рішення №3255 від 16.12.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 170 784 407,49 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №68 від 21.12.2016 року на суму 170 784 407,49 грн. /т. 2 а.с.199-203/;

4. Спільне протокольне рішення №3256 від 16.12.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 62 189 234,13 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №69 від 21.12.2016 року на суму 62 189 234,13 грн. /т.2 а.с. 204-209/;

5. Спільне протокольне рішення №646 від 26.01.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 100 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №10 від 06.02.2017 року на суму 100 000 000,00 грн. /т. 2 а.с. 210-215/;

6. Спільне протокольне рішення №647 від 26.01.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 100 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №11 від 06.02.2017 року на суму 100 000 000,00 грн. /т. 2 а.с. 216-221/;

7. Спільне протокольне рішення №1164 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 50 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №23 від 28.02.2017 року на суму 50 000 000,00 грн. /т. 2 а.с. 222-227/;

8. Спільне протокольне рішення №1170 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 86 317 539,07 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №15 від 01.03.2017 року на суму 86 317 539,07 грн. /т. 2 а.с. 228-233/;

9. Спільне протокольне рішення №1168 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 50 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №16 від 01.03.2017 року на суму 50 000 000,00 грн. /т. 2 а.с. 234-239/;

10. Спільне протокольне рішення №1166 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 46 883 286,05 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №21 від 01.03.2017 року на суму 46 883 286,05 грн. /т 2 а.с. 240-245/;

11. Спільне протокольне рішення №1169 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 50 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №22 від 01.03.2017 року на суму 50 000 000,00 грн. /т. 2 а.с. 246-249, т. 3 а.с. 1-2/;

12. Спільне протокольне рішення №1974 від 21.03.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 5 080 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №41 від 27.03.2017 року на суму 5 080 000,00 грн. /т. 3 а.с. 3-8/;

13. Спільне протокольне рішення №1975 від 21.03.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 23 164 252,49 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №42 від 27.03.2017 року на суму 23 164 252,49 грн. /т.3 а.с. 9-14/;

14. Спільне протокольне рішення №1976 від 21.03.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 92 286 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №40 від 11.04.2017 року на суму 92 286 000,00 грн. /т. 3 а.с. 15-20/;

15. Спільне протокольне рішення №2546 від 13.05.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 132 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №58 від 21.12.2017 року на суму 55 292 015,97 грн. /т. 3 а.с. 21-26/;

Крім того у відповідності до Постанови № 256 від 04.03.2002 року з позивачем проведені розрахунки в сумі 386 270 388,69 грн. згідно платіжних доручень № 1 від 06.02.2018 року на суму 195 178 501,87 та № 7 від 28.02.2018 на суму 191 091 886,82 /т. 3 а.с. 27-28/.

При зверненні до господарського суду із даним позовом, позивач вказував на те, що оплату вартості переданого природного газу відповідач здійснив в порядку, встановленому договором, але з порушенням строків оплати, визначених п.6.1 Договору, що призвело до виникнення заборгованості.

У цьому зв'язку на підставі п.7.2 Договору та керуючись положеннями ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 18 150 385,80 грн. пені, 5 098 244,83 грн. 3 % річних, 18 930 198,60 грн. інфляційних втрат згідно з проведеним розрахунком /т.1 а.с.20-23/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п.п.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст.625 ЦК України передбачено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання Договору купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н від 28.10.2016 року позивач передав відповідачу за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року природний газ на загальну суму 1 572 419 520,98 грн. для постачання побутовим споживачам, що підтверджується підписаними двома сторонами актами приймання-передачі природного газу, копії яких наявні в матеріалах справи.

З метою оплати вартості переданого природного газу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської облдержадміністрації, ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» складені та підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на загальну суму 1 101573 413,21 грн.

Крім того, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року відповідачем здійснена оплата за переданий природний газ у сумі 386 270 388,69 грн.

На переконання позивача, решта суми заборгованості у розмірі 84 575 719,08 грн. відповідачем здійснювалась поза межами строків, передбачених Договором купівлі-продажу природного газу №16-443-Н, у період з жовтня 2016 року по березень 2018 року.

Згідно з ст.12 ГК України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є, зокрема, регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.05.2005 року було затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, яким визначено механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, тощо за рахунок надходження до загального державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вуглевидобувними підприємствами.

З 01.01.2018 вартість пільг компенсувалася згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року.

Так, укладаючи спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

У відповідності до пунктів 1.1-1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (надалі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.п.2.1-2.3 Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, підписання сторонами Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20, свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за природний газ за договором купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н.

Отже, сторонами змінено порядок проведення остаточного розрахунку, та їх відносини були підпорядковані вимогам Спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів, зокрема постанові Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 № 20.

Водночас, приймається до уваги, що за протокольними рішеннями оплачено лише частину поставленого газу. Інша частина оплачувалась коштами ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» та порядок таких розрахунків визначений умовами договору.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України. Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов'язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурні підрозділи передбачають у відповідному договорі про відкриття банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, подається уповноваженим банком до Регулятора на затвердження та доводиться до відома всіх учасників розрахунків.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, протягом 10 робочих днів інформують споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурні підрозділи у двомісячний строк укладають із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, виключно на такий рахунок. Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурними підрозділами. Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурними підрозділами згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Регулятором, виключно на:

1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового продавця, що здійснює продаж природного газу такому постачальнику на виконання спеціальних обов'язків, покладених на такого продавця;

2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи;

3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи;

4) поточний рахунок постачальника природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки.

У договорі про постачання природного газу, укладеному між постачальником та споживачем, визначаються умови оплати за реалізований та поставлений природний газ, а також відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов'язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1) обов'язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов'язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2) обов'язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3) обов'язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4) обов'язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5) обов'язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 792 затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ (далі - Порядок), згідно з пунктом 1 якого постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов'язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов'язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, у порядку, визначеному Національним банком України.

Згідно з п.п.4, 5 Порядку, уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв'язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Газопостачальні підприємства інформують протягом 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2516 (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин між сторонами) затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, який установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на котрих покладені спеціальні обов'язки, що надходять (кошти) за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Пунктом 1 Алгоритму встановлено порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Розділом 2 Алгоритму встановлено Порядок розподілу та перерахування коштів, що надійшли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання газопостачального підприємства та його структурних підрозділів, та механізм розрахунку газопостачальним підприємством нормативів перерахування коштів.

За п.п.4, 6 Порядку, газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій «населення» та «ТКЕ - населення», згідно з положеннями цього Алгоритму.

Таким чином, рахунок зі спеціальним режимом використання передбачає, що кошти, які надходять на нього за спожитий газ розподіляються уповноваженим банком за відповідним алгоритмом (процедурою).

Пунктом 6.2 Договору № 16-443-Н від 28.10.2016 року передбачено, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідно постановою НКРЕКП.

Підписавши договір № 16-443-Н (в тому числі п.6.2, який передбачає рахунок з спеціальним режимом використання) НАК «Нафтогаз України» тим самим дав згоду на розподіл коштів при розрахунках за поставлений газ згідно Алгоритму, передбаченого постановою від 30.09.2015 року. Тобто, позивач погодився з порядком списання коштів уповноваженим банком, а відтак і з періодами, коли ці кошти будуть перераховані йому. Тому, всі прострочення, які відображені позивачем у розрахунку судом оцінюються не як прострочення, а як оплата в порядку Алгоритму.

Окремо слід звернути увагу на те, що у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за послуги транспортування природного газу, гарантований постачальник отримує грошовий ресурс для розрахунку з газотранспортним підприємством за послуги з транспортування лише після здійснення споживачами природного газу (населенням) повних розрахунків за весь обсяг спожитого газу. Таким чином, відповідач може здійснити розрахунок перед позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховуються на рахунок позивача.

У цьому зв'язку вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат щодо прострочення оплати вартості газу в сумі 84 575 719,08 грн. є безпідставними.

Заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі не спростовують наведених висновків суду, а тому відхиляються за безпідставністю.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року у справі № 918/553/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 918/553/18 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "11" лютого 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.