Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1179/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представника позивача: ОСОБА_1В, дов. № 904/23 від 27.12.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради

до Приватного підприємства "Шеріфф"

про стягнення 2550,00 грн.

Процесуальні дії по справі.

Позивачем подано позов про стягнення з Приватного підприємства "Шеріфф" про стягнення 2550,00 грн.штрафу за порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 27.06.2018.

Ухвалою від 02.01.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.01.2018.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов тимчасового договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №61/Т/11 від 27.06.2018.

Позивач зазначає, що п. 8 Положення про Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 21.12.2016 № 496, визначено, що Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради має право проводити відповідно до законодавства перевірку роботи суб'єктів підприємницької діяльності усіх форм власності, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів різними видами транспорту із залученням представників органів контролю у сфері автомобільного транспорту.

Розпорядженням міського голови від 01.06.2017 № 423 "Про затвердження складу рейдової групи з контролю за дотриманням договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира" з метою забезпечення дотримання вимог надання послуг з перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті загального користування міста Житомира створено рейдову групу щодо контролю за дотриманням договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира; затверджено акт про порушення умов договору на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира. Координація роботи рейдової групи та узагальнення інформації щодо виконання розпорядження покладено на Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради.

Згідно з наказом управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради від 27.06.2018 № 15 "Про здійснення позапланового контролю за дотриманням автоперевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт та умов договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у липні - вересні 2018 року" передбачено, що посадові особи управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради зобов'язані здійснити плановий контроль на лінії за дотриманням авто перевізниками, що здійснюють перевезення на міських автобусних маршрутах загального користування вимог законодавства про автомобільний транспорт та умов договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Відповідно до наказу від 15.06.2017 № 17 "Про забезпечення функціонування "Диспетчерського пункту" КП "Житомиртранспорт" Житомирської міської ради", для здійснення моніторингу роботи міського пасажирського транспорту покладено функції "Диспетчерського пункту" на КП "Житомиртранспорт" Житомирської міської ради.

19 липня 2018 року позивачем складено акт № 23 про порушення відповідачем умов договору на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира.

За порушення відповідачем умов договору на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира, що були виявлені під час перевірки 19.07.2018 відповідачу згідно умов договору нараховано штраф в розмірі 2550,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

В судове засідання відповідач повноважного представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29).

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов'язковою, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

27.06.2018 між Управлінням транспорту і зв'язку Житомирської міської ради (позивач, організатор) та Приватним підприємством "Шеріфф" (відповідач, перевізник) укладено тимчасовий договір № 61/т/11(3-10) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування (а.с. 9-14).

Відповідно до п. 1.1. договору, організатор надає право перевізнику здійснювати перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №11 "Красовського -Паперова фабрика" щоденно, у режимі маршрутного таксі згідно договору та Додатку до даного Договору, а перевізник бере на себе зобов'язання надавати транспортні послуги з перевезення пасажирів, на умовах, передбачених чинним законодавством та цим Договором, використовуючи автобуси, зазначені у Додатку до Договору, який є невід'ємною його частиною.

Згідно п. 2.1.2, 2.1.3, договору, організатор погоджує перевізнику розклад руху автобусів на маршруті. Здійснює внесення змін до маршруту та/або графікам руху у відповідності до вимог чинного законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 2.17 договору сторони погодили, що організатор має право вимагати від перевізника надання необхідної інформації та подання звітності.

У пункті 2.2. договору сторони визначили обов'язки перевізника.

Так, п.п 2.2.3.11 передбачено обов'язок перевізника забезпечувати виконання затверджених організатором розкладів руху автобусів.

Підпунктом 2.2.3.17 перевізник зобов'язався сплачувати фінансові санкції у разі порушення ним умов Договору в порядку визначеному організатором.

Відповідно до п.п. 2.2.5 договору, перевізник зобов'язаний повідомляти організатора про неможливість виконання перевезень через несприятливі погодні та дорожні умови, інші форс-мажорні обставини, що унеможливлюють виконання перевезень не пізніше ніж протягом однієї робочої години з моменту настання таких обставин, шляхом направлення факсограми або телефонограми.

ОСОБА_2 зобов'язаний особисто виконувати та зобов'язати водіїв та інших працівників перевізника виконувати вимоги представників організатора, які стосуються перевірки виконання перевізником умов Договору та усунення виявлених недоліків (п.п. 2.2.8 договору).

За умовами п.п. 2.2.14 договору, перевізник взяв на себе обов'язок до початку здійснення перевезень на маршруті по даному Договору, обладнати всі автобуси засобами GPS-моніторингу (трекери), забезпечувати належну експлуатацію та постійну роботу встановлених засобів GPS-моніторингу, а також їх ремонт, модернізацію та заміну.

ОСОБА_2 також зобов'язався надати доступ для забезпечення постійної, цілодобової, безперебійної передачі даних про стан руху транспортних засобів та даних системи АСОП Організатору та/або уповноваженому ним "Диспетчерському пункту", який має відповідне програмне забезпечення для прийняття та обробки даних (п.п. 2.2.15),

Згідно п.п. 2.2.19 договору, перевізник зобов'язаний забезпечувати чітке дотримання водіями визначеного маршруту графіків руху на маршруті у відповідності до затвердженого паспорту маршруту. Відхилення по часу на контрольних точках (зупинках) не може перевищувати п'яти хвилин.

Пунктом 2.2.20 договору передбачено обов'язок перевізника не використовувати на маршруті транспортні засоби, відмінні від визначених у додатку до цього Договору та без згоди організатора; не змінювати кількість, тип та класс рухомого складу на маршруті.

Умовами п.п. 2.2.27 передбачено обов'язок перевізника у дводенний термін з'явитися для ознайомлення з актом перевірки дотримання умов Договору до Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради. Повідомлення направляється поштою на юридичну адресу або факсом та/або на електронну адресу перевізника.

Відповідно до п. 3.2. договору передбачено право організатора здійснювати контроль та перевірки дотримання перевізником умов цього Договору, в т.ч. із залученням представників різних контролюючих органів, міських служб та інших уповноважених організатором осіб.

Розділом 5 договору сторонами погоджено умови здійснення контролю за виконанням умов договору.

Так, погоджено, що для проведення перевірки перевізника організатор видає наказ. Виявлені під час перевірок порушення умов Договору (невиконання або неналежне виконання зобов'язань ОСОБА_2 за цим Договором) фіксуються в ОСОБА_2 проведення перевірки. Акт перевірки складається у двох примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників ОСОБА_2 перевірки підписується особами, які проводили перевірку перевізником. ОСОБА_2 має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту ОСОБА_2 перевірки. Ці пояснення і зауваження додаються до цього ОСОБА_2 і є його невід'ємною частиною (п.п 5.1-5.3 договору).

Згідно п. 5.4 договору, наступного дня за останнім днем проведення перевірки, організатор надсилає копію ОСОБА_2 з пропозиціями про усунення виявлених порушень умов Договору у випадку виявлення першого або другого порушення, допущеного протягом одного року з складання першого ОСОБА_2.

За умовами п. 5.6 договору, акт перевірки, в якому зазначені виявлені порушення умов договору автоматично тягне за собою накладення на перевізника фінансових санкцій згідно даного Договору та вимог законодавства України.

Приписами п. 5.8 договору встановлено, що контроль за виконанням умов Договору, здійснюється безпосередньо організатором та/або визначеними організатором особами, у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 5.13 договору, підставою для проведення позачергової перевірки можуть бути скарги та звернення громадян, факти порушень або неналежного надання послуг з перевезення пасажирів, викладених у ЗМІ та соціальних мережах тощо.

Перевірки дотримання умов цього Договору здійснюється Організатором:

- у місцях зберігання транспортних засобів перевізника та їх випуску на маршрут (власних або орендованих виробничо-технічних базах); на маршруті; безпосередньо у транспортних засобах під час здійснення перевезень пасажирів; за допомогою автоматизованої системи GPS-моніторингу; іншими доцільними методами.

Згідно п. 5.17 договору сторони погодили, що під час здійснення перевірки перевізник (уповноважені представники) має право знайомитись з наказом про перевірку, робити з нього копію, бути присутнім при проведені перевірки, давати пояснення по суті перевірки, підписати або відмовитись від підписання ОСОБА_2, про що робиться відповідний запис в ОСОБА_2. Не підписаний ОСОБА_2 перевірки вважається дійсним і зберігає юридичну силу.

У разі незгоди з ОСОБА_2 перевірки перевізник може оскаржити його у законодавчому порядку у десятиденний термін з моменту його складання (п. 5.19 договору).

За приписами п. 10.1 договору, в разі порушення перевізником умов Договору, до нього можуть бути застосовані фінансові санкції.

Підставою для сплати фінансових санкцій є акт перевірки, у якому зазначені порушення умов Договору (п. 10.2).

Умовами п. 10.4 договору передбачено, що фінансові санкції застосовуються у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян - за кожне порушення умов договору.

В результаті проведеної позивачем 19.07.2018 перевірки щодо умов дотримання відповідачем умов договору на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування № 61/Т/11(3-10), укладеного сторонами 27.06.18, було складено акт № 23 (а.с.20).

Так, в результаті здійсненої перевірки позивачем встановлені наступні порушення відповідачем умов укладеного договору, а саме: п. 2.2.3.11, згідно якого не забезпечено виконання затверджених Організатором розкладів руху автобусів (відсутність повної кількості автобусів на лінії); п. 2.2.15, згідно якого не забезпечено постійну цілодобову передачу даних про стан руху автобусів; п. 2.2.20, згідно якого не забезпечується використання транспортних засобів, що вказані у додатку до договору. В акті вказано, що перевірка проводилась з 20.00 до 20.40 на зупинці "Паперова фабрика".

Позивач направив відповідачу повідомленням від 27.07.2018 № 510/23, в якому повідомив про порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 27.06.2018 № 61/Т/11 (3-10) та зазначив, що до відповідача застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 2550,00 грн. Повідомлено, що штраф необхідно сплатити впродовж 10 днів з моменту отримання даного повідомлення (а.с. 22).

Позивач вказує, що відповідач штраф за виявлені порушення в розмірі 2500,00 грн. не сплатив, що стало підставою звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі тимчасового договору № 61/Т/47(1-8) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який за своєю правовою природою є договором перевезення.

Відповідно до ч. 6 ст. 306 ГК України відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Зокрема, відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України " Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ст.7 Закону України "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Предметом спору в даному випадку є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення штрафу в розмірі 2500,00 грн. за порушення умов укладеного між сторонами договору.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Свої вимоги позивач ґрунтує на акті № 23 про порушення умов договору на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира від 19.07.2018 (а.с. 20).

Акт - це офіційний документ, який підтверджує факти, події, вчинки, пов'язані з діяльністю установ, підприємств, організацій та окремих осіб.

Акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання, є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто, офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Дослідивши зміст акту про виявлені порушення перевізником під час виконання умов договору, суд встановив, що даний акт є неповним та не містять необхідної інформації про беззаперечні факти, докази та посилання на первинні вихідні дані, які б вказували, що відповідачем дійсно порушено умови договору щодо порушення розкладів руху автобусів, не забезпечено постійної цілодобової передачі даних про стан руху автобусів, не забезпечено використання транспортних засобів, що вказані у додатку до договору.

Позивачем, як доказ того, що відповідачем не забезпечено використання транспортних засобів, вказаних у додатку до договору додано лише копію фотознімку, на якому розміщений автомобіль з номерним знаком АА 1678АА. Однак суд не вважає такий фотознімок належним доказом порушення відповідачем умов договору, оскільки з останнього не вбачається, коли та за яких обставин було здійснено фотозйомку. Крім того в акту не вказано, що під час перевірки здійснювалась фотофіксація.

Зокрема, суд зауважує, що з доданого до позовної заяви акту не вбачається, яка саме перевірка здійснювалась чергова чи позачергова перевірка.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачені випадки, за яких може здійснюватись позачергова перевірка перевізника. Так, визначено, що підставою для проведення такої перевірки можуть бути скарги та звернення громадян, факти порушень або неналежного надання послуг з перевезення пасажирів, викладених у ЗМІ та соціальних мережах.

Про проведення чергової перевірки виконання умов Договору організатор попереджає перевізника не пізніше як за десять календарних днів до затвердженої дати проведення перевірки, шляхом оприлюднення інформації на офіційному веб-сайті Житомирської міської ради.

Проте жодних таких доказів, які б слугували проведенню позивачем перевірок, позивачем до матеріалів справи не додано та в актах про виявлені порушення не наведено.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач повідомив відповідача про складення акту № 23 від 19.07.2018 та доказів направлення відповідачу повідомлення про накладення штрафу.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. ст. 78, 79 ГПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини суд, оцінивши надані позивачем докази, дійшов висновку, що позивачем належними, достовірними та достатніми доказами не доведено факту порушення відповідачем умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 61/Т/11(3-10) від 27.06.2018.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2500,00 грн. штрафу за порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування є непідтвердженими та недоведеними належними доказами, відтак суд відмовляє у позові.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.02.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.)