ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. Справа№ 920/190/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Білик С.І.;

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: не з'явились;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство теплових мереж"

на рішення Господарського суду Сумської області від 06.09.2018

у справі № 920/190/18 (суддя Котельницька В. Л.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Підприємство теплових мереж",

до 1) Державного підприємства "СЕТАМ",

2) Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Поцелуйко Тетяни Вікторівни, м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Ходуна Олексія Олексійовича, м. Суми

про визнання недійсними електронних торгів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "Підприємство теплових мереж" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Державного підприємства "СЕТАМ" та Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання недійсними електронних торгів з продажу Автокрана МАЗ 5337, модель КС 3577, 1992 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2, що відбулись 15.03.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ПАТ "Підприємство теплових мереж" перебуває в процедурі банкрутства на стадії санації, а тому лише керуючий санацією боржника має право відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" здійснювати відчуження майна боржника. Крім того, позивач наголошує на протиправності арешту спірного автокрану, оскільки в межах провадження по справі № 6/6 про банкрутство ПАТ "Підприємство теплових мереж" було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відтак, на думку позивача, будь-які дії щодо накладення обтяжень чи відчуження майна боржника поза межами справи про банкрутство є незаконними. Також, позивач посилається на порушення Порядку реалізації арештованого майна, в частині не зазначення повної інформації про майно, що реалізується на торгах.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 23.03.2018 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Поцелуйко Т.В.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.04.2018 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго".

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.08.2018 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Ходуна О.О.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 06.09.2018 у справі № 920/190/18 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позов у даній справі подано позивачем лише до організаторів електронних торгів - Державного підприємства "СЕТАМ" та Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, а покупця - переможця торгів позивач не визначив відповідачем у справі.

Також суд зазначив, що спірні торги в цілому відбулися з дотриманням Порядку реалізації арештованого майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 06.09.2018 року та прийняти нове, яким електронні торги визнати недійсними.

Апеляційна скарга мотивована тим, що накладення арешту та продаж автокрана МАЗ 5337 суперечить інтересам конкурсних кредиторів у розумінні ч. 4 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також на думку апелянта лише керуючий санацією, а не ВДВС, може виступити організатором або замовником торгів. Окрім іншого, апелянт вказав, що ДП «Сетам» порушено п. 5 і 6 Порядку, а саме не надано інформації про права третіх осіб, об'єму двигуна, виду пального, пробігу, типу кузова, трансмісії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 920/190/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Дикунська С. Я., Мальченко А. О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство теплових мереж" на рішення Господарського суду Сумської області від 06.09.2018 у справі № 920/190/18 залишено без руху.

При цьому, Публічному акціонерному товариству "Підприємство теплових мереж" встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом сплати судового збору у розмірі 2 643,00 грн.

Публічним акціонерним товариством "Підприємство теплових мереж" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху були усунені недоліки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Підприємство теплових мереж" на рішення Господарського суду Сумської області від 06.09.2018 у справі № 920/190/18.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити в приміщенні Господарського суду Сумської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року призначено справу № 920/190/18 до розгляду в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

24.01.2019 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній підтримав вимоги апеляційної скарги позивача та просив її задовольнити.

30.01.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач 1, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вказав, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання 30.01.2019 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 30.01.2019 р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як зазначає відповідач 2 та не заперечується сторонами у справі, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження (АСВП № 55811779) з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ПАТ "Підприємство теплових мереж" на користь групи стягувачів заборгованості, до складу якого входить 139 виконавчих документів про стягнення заборгованості на загальну суму 1 850 494,81 грн.

В рамках здійснення зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 18.12.2017 проведено опис та арешт рухомого майна боржника, а саме: автокрану МАЗ 5337 КС 3577, 1992 року випуску, днз НОМЕР_1, шасі №0016657.

04.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні з метою проведення експертної оцінки описаного та арештованого майна.

Після надходження до ВДВС звіту з незалежної оцінки майна, державним виконавцем 22.02.2018 було складено та направлено до СФ ДП "СЕТАМ" заявку на реалізацію арештованого майна, а саме: автокрану МАЗ 5337 КС 3577, 1992 року випуску, днз НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2.

Згідно з протоколом № 321703 проведення електронних торгів від 15.03.2018 торги по лоту № 267239 за стартовою ціною 109 994,00 грн. відбулись, переможцем визначено Поцелуйко Т.В.

Спір у справі виник у зв'язку з незгодою позивача з результатами електронних торгів, проведених 15.03.2018, у зв'язку з тим, що ПАТ "Підприємство теплових мереж" перебуває в процедурі банкрутства на стадії санації, а тому лише керуючий санацією боржника має право відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" здійснювати відчуження майна боржника

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За приписом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Частиною 4 ст. 656 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Враховуючи, що відчуження майна з аукціону належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 26.08.2014р. та від 25.02.2015р. Верховного Суду України по справах №3-36гс14, №4/178/2011/5003.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відзначає, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

А тому, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов'язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Таким чином, відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів залучається також особа, визнана їх переможцем.

Звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, позивач пред'явив позов лише до однієї із сторін правочину - продавців: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області та організатора електронних торгів - ДП «Сетам». Переможець конкурсу Поцелуйко Т.В. був залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Разом з тим, діючий Господарський процесуальний кодекс України, зокрема ст. 48 не надає суду першої інстанції право залучати до участі у справі співвідповідача чи замінювати первісного відповідача належним відповідачем без відповідного клопотання позивача.

Такого клопотання позивачем до суду першої інстанції подано не було.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, рішення про визнання правочину недійсним створює правові наслідки для усіх сторін такого правочину, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що позов у даній справі пред'явлено до неналежного складу відповідачів.

Такі висновки суду підтверджуються правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.06.2018 у справі №910/856/17, а також висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 06.02.2018 року у справі №911/845/17 та від 14.03.2018 у справі №910/1454/17.

В той же час, стаття 20 ГПК України передбачає перелік справ, що підвідомчі господарським судам, до якого в контексті позовних вимог відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті відносяться справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів за певними виключеннями.

За змістом положень статей 2 та 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Юрисдикційність справ про оскарження електронних торгів визначається з огляду на склад сторін правочину. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на наведене та характер спірних правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, розглянувши даний спір по суті, допустився порушень вимог процесуального права, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а має розглядатись загальними судами в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц (провадження № 14-3цс18) та в постанові Великої Палати Верховного суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Розглядаючи справу про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із рішенням суду першої інстанції та вважає незаконним, що має наслідком скасування цього рішення та закриття провадження у даній справі на підставі п. ч. 1 ст. 231 ГПК України, в той же час як апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Підприємство теплових мереж", з огляду на її вимоги та доводи, підлягає залишенню без задоволення.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство теплових мереж" на рішення Господарського суду Сумської області від 06.09.2018 у справі № 920/190/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 06.09.2018 у справі № 920/190/18 скасувати.

3. Закрити провадження у справі № 920/190/18.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

5. Матеріали справи № 920/190/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому нормами ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.02.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко