УХВАЛА

м. Київ

11.02.2019Справа № 910/1345/19

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Росток Агроінвест ЛТД, м. Лімасол, Кіпр

до: відповідача - 1 Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, м. Київ

відповідача - 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН» м. Кропивницький

про визнання недійсним рішення тендерного комітету та визнання недійсним договору управління,

ВСТАНОВИВ:

Росток Агроінвест ЛТД звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача-1 Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та визнання недійсним договору управління.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Частиною другою статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Частинами 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Одночасно з цим, частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Правовий аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що первинним документом, який є підставою для здійснення адвокатської діяльності, в тому числі представництва певної особи у суді, є договір про надання правової допомоги. При цьому у господарському процесі повноваження адвоката як представника можуть бути підтверджені довіреністю або ордером, виданими саме на підставі та на виконання договору про надання правової допомоги.

Крім того, положеннями статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Судом встановлено, що позовна заява підписана адвокатом - ОСОБА_2 як представником позивача. На підтвердження своїх повноважень останнім додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також копію ордеру серії КВ №759474, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № РА/18/18. Крім того, до позовної заяви додано копію Договору про надання правової допомоги № РА/18/18 від 12.10.2018.

Як вбачається з преамбули вищезазначеного договору про надання правової допомоги, його сторонами є: Клієнт - Компанія «Росток Агроінвест Лімітед» (м. Лімасол, Кіпр) та Адвокатське обєднання «Едванк» (м. Київ). При цьому, Клієнт - Компанія «Росток Агроінвест Лімітед» представлений в особі директора - ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту.

Разом з цим, жодних належних та допустимих доказів (в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України), які б підтверджували повноваження зазначеної особи - ОСОБА_3 на укладення та підписання договору про надання правової допомоги (який є первинним документом для подальшої видачі ордеру на здійснення адвокатської діяльності для представництва інтересів позивача), в тому числі самого Статуту Компанії «Росток Агроінвест Лімітед», матеріали позовної заяви не містять.

При цьому представником надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи, зареєстрованої в Україні, яке має назву Товариство з обмеженою відповідальністю «Росток-Холдинг», однак даний витяг так само не містить жодної інформації щодо перебування вищезазначеної особи у складі керівних органів позивача.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи факт того, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва Росток Агроінвест ЛТД, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 4 Господарського процесуального кодексу України та статті 7, 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 805/4297/17-а).

Відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при подані позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько