ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"13" лютого 2019 р. Cправа № 902/35/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику представників сторін матеріали заяви про забезпечення позову у справі

за позовом: публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (вул. Щорса, 36-б, м. Київ, 01133)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ПТК-Плюс" (вул. Братська, буд. 6, офіс 415, м. Київ, 04070)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Міксбудінвест" (вул. Миколи Оводова, буд. 51, м. Вінниця, 21050)

до: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білик Вікторії Василівни (вул. Богдана Хмельницького, 40, кв. 3, м. Одеса)

до: Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (вул. Грецька, 24, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700)

про визнання права іпотекодержателя за іпотечним договором, скасування рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію погашення права власності внаслідок виділу частки з об'єкта нерухомого майна та поновлення записів про реєстрацію іпотеки за іпотекодержателем,

В С Т А Н О В И В :

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "ПТК-Плюс", товариства з обмеженою відповідальністю "Міксбудінвест", приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білик Вікторії Василівни та Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання права іпотекодержателя за іпотечним договором, скасування рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію погашення права власності внаслідок виділу частки з об'єкта нерухомого майна та поновлення записів про реєстрацію іпотеки за іпотекодержателем.

Ухвалою суду від 17.01.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/35/19 в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 14.02.2019 р.

12.02.2019 р. на адресу суду від публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшла заява про забезпечення позову б/н від 08.02.2019 р. (вх. № 02.1-50/16/19 від 12.02.2019 р.), в якій позивач просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Міксбудінвест", а саме: нежитлову будівлю загальною площею 545,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова Миколи (вул. Козицького) буд. 51, корп. 1/1, реєстраційний номер об'єкта: 101, яка утворилась внаслідок виділу частки з об'єкта нерухомого майна - приміщення торгово-розважального комплексу площею 552,20 кв.м., а саме: приміщення в будівлі, позначеній на плані літерою "А", на ІІ поверсі приміщення № 6, № 5-18, № 20-№24, за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова Миколи (Козицького), номер 51, корпус 1.

Розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що відповідно інформації, наявної в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 38250885 від 19.09.2018 р. вбачається незаконність дій відповідачів щодо спірного майна та намагання такими діями уникнути відповідальності за зобов'язаннями взятими на себе перед АТ "Дельта Банк" як іпотекодержателем з повернення боргу за рахунок майна.

Крім того, як вказує позивач, з метою уникнення від відповідальності відбулась зміна юридичного статусу майна, шляхом виділу частки з об'єкту нерухомого майна загальною площею 552,20 кв.м., що розташований за адресою місто Вінниця, вулиця Козицького, номер 51, корпус І. Зокрема, була зменшена площа на 6,9 кв.м. та змінено адресу місцезнаходження нерухомості, в результаті чого утворився об'єкт нерухомості, а саме: нежитлова будівля загальною площею 545.З кв.м., що розташована за адресою: м. Вінниця, вулиця Оводова Миколи (вул. Козицького) буд 51, корпус 1 /1.

Вказані, на думку позивача, обставини, а саме: незаконне припинення обтяження, невідкладне вчинення правочину щодо дарування активу протягом чотирьох днів з подальшим даруванням протягом двох тижнів спірного майна третім особам, здійснення реєстраційних дій щодо виділу частки зі спірного майна, з метою його погашення та подальшої зміни власників, свідчить про те, що спірне майно, яке на сьогодні перебуває у власності ТОВ "Міксбудінвест" та іпотеці іншого банку, після пред'явлення позову, може бути також відчужене на користь третіх осіб або утворення інших об'єктів, шляхом виділу/поділу спірного об'єкта, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З огляду на вказане, за твердженням позивача, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. І навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову. До того ж оцінка дій відповідачів, на незаконності яких наголошує позивач, стосовно нерухомого майна, яке є предметом даної заяви, судом буде надана за результатом розгляду справи по суті на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, тоді як в даний час дана справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

Окремо слід відмітити, що усі вказані позивачем дії щодо виділу частки із майна, відчуження та перереєстрації вчинялися задовго до відкриття провадження у даній справі. Натомість в силу вимог положень процесуального закону що стосується забезпечення позову позивач має надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення після пред'явлення позову до суду. Зокрема, докази щодо реалізації чи підготовчі дії щодо реалізації майна тощо.

Проте, у поданій заяві позивача послався лише на потенційну можливість заявлених у заяві обставин.

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи інформаційної довідки № 138250885 від 19.09.2018 р., про що також зазначає позивач, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис № 26878092 про обтяження речових прав (заборона на нерухоме майно), внесений приватним нотаріусом Скутельник І.А. на підставі договору іпотеки від 03.07.2018 р., відповідно до якого обтяжувачем нерухомого майна за адресою: м. Вінниця, вулиця вул. Козицького буд 51, корпус 1 /1 значиться ПАТ "Державний ощадний банк України", а особою, майно якої обтяжується - ТОВ "Міксбудінвест".

Наведене свідчить, що майно, на яке просить накласти арешт позивач, вже знаходиться під обтяженням (обтяжувач ПАТ "Державний ощадний банк України"), в зв'язку з чим підстави для додаткового накладення арешту на майно, яке вже знаходиться під обтяженням, на думку суду, відсутні, оскільки наявне обтяження у свою чергу унеможливлює вчинення дій по відчуженню такого майна.

Враховуючи те, що позивач не обґрунтував належним чином необхідності вжиття заходів до забезпечення позову та перебування майна під обтяженням у ПАТ "Державний ощадний банк України", суд дійшов висновку про відхилення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову в повному обсязі.

При цьому, враховуючи відхилення заяви про забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення судом не розглядається.

Відхиляючи заяву заявника про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" б/н від 08.02.2019 р. (вх. № 02.1-50/16/19 від 12.02.2019 р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Міксбудінвест", а саме: нежитлову будівлю загальною площею 545,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова Миколи (вул. Козицького) буд. 51, корп. 1/1, реєстраційний номер об'єкта: 101, яка утворилась внаслідок виділу частки з об'єкта нерухомого майна - приміщення торгово-розважального комплексу площею 552,20 кв.м., а саме: приміщення в будівлі, позначеній на плані літерою "А", на ІІ поверсі приміщення № 6, № 5-18, № 20-№24, за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова Миколи (Козицького), номер 51, корпус 1 відхилити.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Копію ухвали надіслати учасникам процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та за наступними електронними адресами:

Дата складання повного тексту ухвали 13.02.2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. 7 прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу - вул. Щорса, 36-б, м. Київ, 01133; бульвар Дружби Народів, 38, м. Київ, 01014 (поштова адреса).

4 - відповідачу 1 - вул. Братська, буд. 6, офіс 415, м. Київ, 04070.

5 - відповідачу 2 - вул. Миколи Оводова, буд. 51, м. Вінниця, 21050.

6 - відповідачу 3 - вул. Богдана Хмельницького, 40, кв. 3, м. Одеса.

7 - відповідачу 4 - вул. Грецька (колишня Леона Попова), 24, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700.