РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2019Справа № 910/15514/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., при секретарі судового засідання Рєпкіна Ю.Є., розглянувши господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група компаній "Вірамакс" (вул.Бугаївська, 21, м.Одеса, 65005, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТ" (вул.Симиренка, буд.36, м.Київ, 03134, )

про стягнення 301 480,72 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група компаній "Вірамакс" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТ" про стягнення заборгованості у розмірі 301 480,72 грн за договором № ВК/А/235/95 оренди обладнання від 20.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 відкладено підготовче засідання до 15.01.2019.

Ухвалою від 15.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони своїх представників у засідання суду не направили, 06.02.2019 позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника, відповідач письмового відзиву на позов у визначеному порядку не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 15.01.2019 отримана відповідачем - 21.01.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Вірамакс" (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріст" (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди обладнання №ВК/А/235/99 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець передає орендарю у тимчасове платне користування (оренду) обладнання, кількість, характеристики, ідентифікуючі ознаки і оціночна вартість якого вказується у додатках (специфікаціях) до цього договору та актах прийому-передачі обладнання в оренду.

Згідно з п. 2.1. договору, передача обладнання в оренду здійснюється на підставі акта прийому-передачі обладнання в оренду, що підписується уповноваженими представниками сторін.

01.12.2017 між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої було змінено орендну ставку до 31 470,00 грн. за місяць.

Відповідно до п. 2.3. договору, орендар зобов'язаний забезпечити свого представника довіреністю з повноваженнями на отримання обладнання в оренду та підписання відповідних документів (акт прийому-приймання та ін.). Не допускається отримання в оренду обладнання та підписання відповідних документів водієм залученої транспортної компанії/перевізником.

Згідно з п. 2.4. договору, акт прийому-передачі обладнання в оренду підписуються між сторонами цього договору (або уповноваженими представниками сторін) в місці передачі обладнання - на складі орендодавця за адресою: м. Одеса, вул. Остапа Вишні, 1.

Якщо Орендар (його представник) в момент передачі обладнання не пересвідчиться у його комплектності, обладнання вважається таким, що передано Орендарю у комплектному стані. Справжність обладнання перевіряється Орендарем упродовж 3-х календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передавання обладнання. Якщо після вищевказаного строку Орендар не направив Орендодавцю письмового повідомлення про несправність отриманого в оренду обладнання, вважається, що таке обладнання передано у справному стані.

Як встановлено судом позивачем в оренду відповідачу було передано будівельне обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.12.2017.

Орендар підписанням Акту приймання-передавання обладнання в оренду підтверджує, що обладнання є в належній комплектності, претензії до обладнання відсутні, або приймає обладнання у оренду із відповідними застереженнями.

Місцем використання (оренди) обладнання, згідно п.2.6. договору є адреса: м. Одеса, пров. Газовий, 4.

Будь-які застереження з боку відповідача щодо якості та комплектності отриманого в оренду обладнання були в матеріалах справи, відсутні.

Отже, орендодавець належним чином виконав свої зобов'язання за договором оренди та передав відповідачу у оренду визначене цим договором обладнання.

Відповідно до п. 2.8.1 договору, орендна плата до кінця першого розрахункового періоду вноситься після укладання цього договору та до дати фактичної передачі майна в оренду.

За другий та кожний наступний розрахунковий періоди, орендна плата вноситься за п'ять днів до початку розрахункового періоду (п. 2.8.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.18, а в частині виконання зобов'язань до моменту їх повного виконання (п.8.1.договору).

Згідно Актів здачі-приймання робіт, а саме: №ОУ-0000156 за грудень 2017 року - на суму 31740,00 грн.; №ОУ-0000103 за січень 2018 року - на суму 31740,00 грн.; №ОУ-0000238 за лютий 2018 року - на суму 31740,00 грн.; №ОУ-0000377 за березень 2018 року - на суму 28 05031740,00 грн.; №ОУ-0000543 за квітень 2018 року - на суму 31740,00 грн.; №ОУ-0000697 за травень 2018 року на суму 31740,00 грн.; №ОУ-0000946 за червень 2018 року - на суму 31740,00 грн., №ОУ-0001144 за липень 2018 року - на суму 31201,48,00 грн. №ОУ-0001396 за серпень 2018 року - на суму 4855,68 грн. №ОУ-0001590 за вересень 2018 року - на суму 4516,00 грн. №ОУ-0001633 за жовтень 2018 року - на суму 1165,42,00 грн. позивач надав орендарю послуги з оренди будівельного обладнання.

Таким чином, відповідач мав сплатити за користування майном загальну суму у розмірі 258 237,16 грн., проте сплатив лише 139 280,00 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку ТОВ "Вірамакс", у зв'язку з чим сума боргу складає 126 204,46 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтями 762, 530 Цивільного Кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлено договором найму. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене та встановлене судом, вимога позивача про стягнення з відповідача 126 204,46 грн. заборгованості з орендної плати за користування обладнанням за договором за період з грудня 2017 по жовтень 2018 включно доведена суду належними засобами доказування та визнається судом обґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає задоволенню судом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково повернув на склад позивача орендоване обладнання, внаслідок чого складено акт прийому дефектного товару №ВМ-00301 від 08.10.2018 на загальну суму 144476,40 грн. недостачі елементів.

Відповідно до п. 3.7.2. при виявленні дефектного (поламаного) обладнання, стан якого не дозволяє використовувати його за прямим призначенням, або відсутнього обладнання, орендодавцем в день повернення обладнання, або упродовж 3-х робочих днів, виготовляється Акт прийому дефектного товару. В Акті прийому дефектного товару описуються недоліки устаткування і міститься фотографія таких недоліків.

Акт прийому дефектного товару призначений для виявлення і підсумовування вартості пошкодженого і відсутнього обладнання та його елементів, що підлягають оплаті Орендарем,

виходячи з вартостей цього обладнання, зазначеним в Актах прийому-передачі обладнання при отриманні обладнання в оренду. Акт прийому дефектного товару підлягає підписанню обома сторонами цього договору. Не допускається безпідставне ухилення від підписання Акту прийому дефектного товару.

Відповідно до 3.7.3. Договору якщо представник Орендаря ухиляється від підписання Акту прийому дефектного товару, відмовляється від внесення коментарів по суті виявлених недоліків і відсутніх елементів, Орендодавець протягом 3-х робочих днів з моменту оформлення направляє такий Акт прийому дефектного товару з супровідним листом і Рахунком на оплату за місцезнаходженням (юридичною адресою) Орендаря.

У випадках відмови від отримання кореспонденції від Орендодавця (повернення кореспонденції), не підписання Акту прийому дефектного товару протягом 3-х робочих днів з моменту отримання такого Акту або не направлення Орендарем протягом 3-х робочих днів з моменту отримання такого Акту аргументованих заперечень по суті виявлених дефектів і недостач (недоліків), вважається, що Орендар згоден як з обсягом виявлених дефектів / недостач так і з сумою, що підлягає сплаті Орендодавцю за пошкоджене або відсутнє обладнання (його частини). Така згода Орендаря дозволяє Орендодавцю стягнути належні суми в судовому порядку.

На адресу відповідача було направлено претензію вих. № 183/10 від 08.10.218 та акт прийому дефектного товару №ВМ-00301, що підтверджується відповідними поштовими квитанціями та описами вкладення до них.

Відповідно до п. 4.7. орендар несе повну матеріальну відповідальність за отримане за цим договором орендоване обладнання, відшкодовуючи його вартість, зазначену в додатках специфікаціях), що є невід'ємними частинами цього договору та в Акті прийому передачі.

Відповідачем було підписано Акт прийому передачі дефектного товару та акт звірки взаєморозрахунків на загальну суму заборгованості 270 680,86 грн. (126 204,46 грн основна заборгованість +144 476,40 грн сума розміру дефектного обладнання), чим підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем.

Отже, позовні вимог в частині стягнення 144 476,40 грн суми дефектного обладнання, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ) ( ст. 610 ЦК України ).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, останньому нараховані 12 842,33 грн. 24% річних.

Згідно з п. 6.3. договору, у разі прострочення виконання орендарем зобов'язання зі сплати, на останнього покладається відповідальність у вигляді сплати на користь орендодавця 24 (двадцять чотири) % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за оренду не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Розрахунок 24% річних судом перевірено та визнано арифметично вірним. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 842,33 грн. 24% річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 17 957,53 грн. пені.

Відповідно до п. 6.2. договору, у разі не виконання орендарем умов щодо оплати за цим договором орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що обчислюється за весь період дії такого порушення зобов'язання.

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення 17 957,53 грн. пені по кожному акту, після перевірки розрахунку та враховуючи вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України та Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14, задовольняються судом частково у сумі 17 231,40 грн. пені.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову, покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86,129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТ" (вул.Симиренка, буд.36, м.Київ, 03134, ) на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група ВІРАМАКС» (65005, г. Одеса, вул. Бугаївська, буд.21, офіс 606, ) 126 204 (сто двадцять шість тисяч двісті чотири) грн. 46 коп. основного боргу, 144 476 (сто сорок чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 40 коп. сума розміру дефектного обладнання, 17 231 (сімнадцять тисяч двісті тридцять одну) грн. 40 коп пені, 12 842 (дванадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 33 коп. 24 % річних та судовий збір у розмірі 4 511 (чотири тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 00 коп.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 14.02.2019.

Суддя Н.І. Ягічева