номер провадження справи 17/28/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.02.2019 Справа № 908/224/19

м. Запоріжжя

Головуючий суддя - Корсун В.Л., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Асфель Груп” від 06.02.19 про забезпечення позову

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Асфель Груп”, 04211, м. Київ, вул. Приозерна, буд. 8-б

до відповідача: публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14

про стягнення 548 120,90 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

30.01.19 до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 28.01.19 звернулось товариство з обмеженою відповідальністю “Асфель Груп” (далі ТОВ “Асфель Груп”) з вимогами про стягнення до публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (надалі ПАТ “Запоріжжяобленерго”) 548 120,90 грн. за договорами про закупівлю товарів від 25.07.17 № 1150717 і 1160717 та за видатковою накладною від 08.09.17 № РН-0000181, а саме: 504 187,30 грн. основного боргу, 33 031,10 грн. втрат від інфляції та 10 902,50 грн. 3 % річних.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/224/19 між суддями від 30.01.19 вказану позовну заяву визначено для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 04.02.19 господарським судом Запорізької області (суддя Корсун В.Л.) прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ “Асфель Груп” від 28.01.19 та відкрито провадження у господарській справі № 908/224/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.02.19. Крім того, в п. 9 вказаної вище ухвали суд визнав обов’язковою явку в судові засідання учасників процесу.

Ухвалою від 05.02.19 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ “Асфель Груп” від 25.01.19 про проведення засідань в режимі відеоконференції у справі № 908/224/19.

08.02.19 до суду надійшла заява ТОВ “Асфель Груп” від 06.02.19 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти ПАТ “Запоріжжяобленерго” в розмірі ціни позову 548 120,90 грн. та судових витрат у розмірі 32 182,32 грн., які обліковуються на розрахункових рахунках ПАТ “Запоріжжяобленерго” (перелік яких вказано в прохальній частині вказаної заяви та має 159 рахунків) та заборонити ПАТ “Запоріжжяобленерго” вчиняти дії по відкриттю нових банківських рахунків.

В обґрунтування вимог вказаної заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Обставин, які свідчать про необхідність застосування забезпечення позову є:

- свідома відмова відповідача від здійснення завершення оплати позивачу за поставлений товар, незважаючи на численні перемовини сторін, що свідчить про порушення ПАТ «Запоріжжяобленерго» вимог ст. 265 ГК України та ст. 712 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених договором поставки;

- наявність у ПАТ «Запоріжжяобленерго» 159 банківських рахунків, що свідчить про сформовану відповідачем систему по ухиленню від виконання грошових зобов'язань перед контрагентами і мінімізації впливу судових рішень про арешт одного банківського рахунку - така кількість банківських рахунків робить неможливим виконання рішення господарського суду, якщо не вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на всіх банківських рахунках відповідача в розмірі боргу;

- наявність значної кількості виконавчих проваджень стосовно відповідача;

- розмір боргу, що підлягає стягненню із відповідача - для діяльності позивача є значним розміром коштів.

Крім того, позивач вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на грошові суми, що належать ПАТ «Запоріжжяобленерго», може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Також, заявник зазначає, що (дослівно): «…Позивач має підстави побоюватись, тому що існує велика ймовірність, що Відповідач проігнорує ухвалу суду про арешт грошових коштів на певному банківському рахунку (який вказаний у договорі) і просто почне користуватись іншими рахунками, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Крім того, звертаю увагу Суду на те, що забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який на час розгляду справи може приховати грошові кошти, перерахувавши їх на свій інший банківський рахунок або відкривши новий банківський рахунок у тому чи іншому банку. При цьому, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, яке полягає в тому, що Відповідач не бажає добровільно врегулювати спір, що змушує Позивача звернутися до суду із заявою про необхідність негайного вжиття заходів по забезпеченню позову, тому що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову - через вчинення відповідачем дій щодо переведення фінансових потоків із одного банківського рахунку на інші банківські рахунки або відкриття нових додаткових банківських рахунків - що зробить виконання судового рішення буде унеможливлено, тому що грошові кошти Відповідача, на які може бути звернуто стягнення для виконання судового рішення - це саме той розмір грошової заборгованості Відповідача, яке зазначене в цій заяві про забезпечення позову.

Накладення арешту на певну суму грошових коштів належних Відповідачу — ніяким чином не порушить права відповідача користуватись грошовими коштами, які перевищуватимуть суму арештованих грошових коштів, а самі заходи забезпечення мають тимчасовий характер до моменту виконання рішення суду.

Заборона на відкриття Відповідачем нових рахунків у банківських установах -перекликається із вищезазначеною вимогою про арешт грошових коштів Відповідача які знаходяться на численних банківських рахунках, тому що якщо навіть накласти арешт на грошові кошти Відповідача в банківських установах - Відповідач, для короткочасного здійснення розрахунків із контрагентами (до того моменту коли про це стане відомо іншим стягувачам) - зможе ігнорувати ухвалу суду.

Таким чином, застосування даного засобу забезпечення - заборона ПАТ «Запоріжжяобленерго» () вчиняти дії по відкриттю нових банківських рахунків - дозволить запобігти «банківсько-рахунковій каруселі» з боку Відповідача і надасть можливість фактично виконати судове рішення по справі і захистити права і інтереси Позивача».

Розглянувши матеріали заяви ТОВ “Асфель Груп” від 06.02.19 про забезпечення позову з наданими до неї документами судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

В п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу у позивача в ускладненні відновлення порушених прав без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження виникнення у заявника підстав для того, щоб просити суд забезпечити позов до подання позовної заяви до матеріалів справи № 908/1567/18 надано:

1) копію договору про закупівлю товару від 25.07.17 № 1150717 укладений між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ “Асфель Груп” (з додатками та додатковими угодами до вказаного договору); 2) копію договору про закупівлю товару від 25.07.17 № 1160717 укладений між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ “Асфель Груп” (з додатками та додатковими угодами до вказаного договору); 3) розрахунок втрат від інфляції та розрахунок 3 % річних від суми боргу; 4) видаткові накладні; 5) акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг); 6) рахунки-фактури; 7) довіреності; 8) платіжні доручення; 9) товарно-транспортні накладні.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Між тим, із змісту заяви не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. Самі лише посилання позивача на те, що існує загроза щодо невиконання майбутнього судового рішення в разі його задоволення, а також, щодо приховування відповідачем своїх грошових коштів на іншому банківському рахунку або відкривши новий банківський рахунок у тому чи іншому банку, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги вищевикладене, заява ТОВ “Асфель Груп” від 06.02.19 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Крім того, разом із заявою про забезпечення позову від 06.02.19 до суду від позивача надійшло клопотання від 06.02.19 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції, в якому представник позивача просить суд забезпечити проведення судових засідань по справі про розгляд заяви про забезпечення позову до ПАТ «Запоріжжяобленерго» у режимі відеоконференції та визначити суд відповідальний за проведення відеоконференції під час вищевказаних судових засідань – господарський суд Сумської області.

Враховуючи те, що заява ТОВ “Асфель Груп” про забезпечення позову від 06.02.19 розглядається ся судом у відповідності до ч. 1 ст. 140 ГПК України, а саме не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, вказане клопотання позивача щодо проведення судових засідань з розгляду клопотання про проведення судових засідань щодо розгляду заяви про забезпечення позову до відповідача у цій справі у режимі відеоконференції судом залишаеться без задоволення.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76, 77, 86, 136-141, 144, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю “Асфель Груп” у задоволенні заяви від 06.02.19 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в розмірі ціни позову 548 120,90 грн. та судових витрат у розмірі 32 182,32 грн., які обліковуються на розрахункових рахунках публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (перелік яких вказано в прохальній частині вказаної заяви та має 159 рахунків) та заборонення публічному акціонерному товариству “Запоріжжяобленерго” вчиняти дії по відкриттю нових банківських рахунків.

Клопотання ТОВ “Асфель Груп” щодо проведення судового засідання (судових засіданнь) про розгляд заяви про забезпечення позову до ПАТ «Запоріжжяобленерго» у режимі відеоконференції залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 235 ГПК України визначено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України закріплено, що окремо від рішення суду першої інстанції мажуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 11.02.19.

Суддя В.Л. Корсун