ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/4644/15

Провадження № 12-114гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Рогач Л. І.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянула у судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року (суддя Грабован Л. І.) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року (судді Лашин В. В. - головуючий, Лавриненко Л. В., Філінюк І. Г.) у справі № 916/4644/15 за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд» (далі - ТОВ «Південбуд») про визнання банкрутом,

за участю секретаря судового засідання Салівонського С. П., учасників справи:

представника кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Форінт» - Кравченко В. П.,

1. Короткий зміст заявлених вимог та заперечень

1.1. У провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа про банкрутство ТОВ «Південбуд», порушена ухвалою місцевого господарського суду від 11 січня 2016 року в загальному порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

1.2. 12 лютого 2016 року ОСОБА_3 подала до Господарського суду Одеської області заяву з грошовою вимогою до боржника у розмірі 26 574 902,60 грн (з урахуванням заяви про збільшення грошових вимог), в якій просила визнати ці грошові вимоги та включити їх до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Південбуд».

1.3. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_3 вказала, що 8 січня 2006 року між нею та боржником було укладено договори № 67-5-3, № 70-5-3 про співпрацю з інвестування і будівництва житлового будинку, на виконання умов яких вона сплатила боржникові 364 230, 00 грн, однак боржник своїх зобов'язань за цими договорами не виконав, строк закінчення будівництва за цими договорами сплинув. Грошові вимоги у заяві визначено, виходячи з суми коштів, сплачених на виконання договорів, з урахуванням їх еквіваленту до курсу долара США, процентів річних та інфляційних втрат відповідно до наданого розрахунку.

1.4. 3 березня 2016 року ОСОБА_4 подала до Господарського суду Одеської області заяву про визнання грошових вимог до ТОВ «Південбуд» у сумі 2 828 497,81 грн та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

1.5. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_4 вказала, що 7 грудня 2005 року між нею та боржником був укладений договір № 107-8-1-3 про пайову участь у будівництві житлового будинку, на виконання умов якого вона здійснила оплату у повному розмірі; 10 січня 2006 року між нею та боржником був укладений договір № 104-7-3 про співпрацю з інвестування та будівництва, на виконання умов якого було сплачено вартість будівництва в повному обсязі; 9 вересня 2011 року між нею та боржником був укладений договір № 1-ГАР купівлі-продажу майнових прав, на виконання умов якого вона здійснила оплату у повному обсязі. Умови укладених інвестиційних договорів ТОВ «Південбуд» не виконало, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 2 828 497,81 грн. Грошові вимоги у заяві визначено, виходячи з суми коштів, сплачених на виконання договорів, з урахуванням процентів річних та інфляційних втрат відповідно до наданого розрахунку.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12 липня 2017 року замінено у цій справі про банкрутство кредитора АТ «Райффайззен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форінт».

2.2. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року відмовлено ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 у задоволенні заяв про грошові вимоги та про збільшення грошових вимог до ТОВ «Південбуд» у повному обсязі.

2.3. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року залишено без змін.

2.4. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у визнані кредиторських вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вказали, що відносно боржника введено процедуру розпорядження майном, яка не припиняє його підприємницьку діяльність, і, як наслідок, зобов'язання боржника за договорами з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягають виконанню в натурі, а боржник зобов'язаний передати у власність цим фізичним особам як інвесторам квартири після введення будинку в експлуатацію.

2.5. У заяві з грошовими вимогами кредитори посилались на невиконання боржником зобов'язань з будівництва об'єкта та передачі квартири, отже, у кредиторів є вимоги до боржника щодо передачі квартири, а кредитори з речово-правовими вимогами не можуть звертатися до боржника та брати участь у справі про банкрутство.

2.6. Апеляційний господарський суд додатково вказав, що в судовому засіданні інвестори та пайовики підтвердили, що вони не заперечують проти отримання квартир після здачі будинку в експлуатацію та відхилив посилання скаржників на частину другу статті 23 Закону про банкрутство, оскільки фізичні особи заявляли саме грошові вимоги, а не майнові, виражені у грошовому еквіваленті.

3. Вимоги касаційних скарг та короткий зміст наведених у них доводів

3.1. У жовтні 2017 року ОСОБА_3 подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 916/4644/15 в частині відмови у задоволенні її заяви про грошові вимоги до ТОВ «Південбуд».

3.2. ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування та порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 254, 509, 525, 526, 611, 612, 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 23 Закону про банкрутство, та зазначає, що надала суду необхідні документи, які підтверджують наявність кредиторських вимог. На думку скаржника, суди мали застосувати в цьому випадку положення частини другої статті 693 ЦК України, яка визначає зобов'язання сторони договору повернути одержану передоплату у випадку невиконання зобов'язання з передачі майна, і таке зобов'язання є грошовим за своєю правовою природою.

3.3. У листопаді 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 916/4644/15 у частині відмови в задоволенні її заяви про грошові вимоги до ТОВ «Південбуд».

3.4. ОСОБА_4 посилається на помилкове застосування та порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 2, 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», частини другої статті 693 ЦК України, статей 1, 15, 16, 23, 38 Закону про банкрутство. Скаржник зазначає, що кредитор з майновими вимогами має право звернутися до боржника з грошовими вимогами, якщо відповідно до норм цивільного законодавства кредитор вправі обрати спосіб захисту свого цивільного права та заявити вимогу про повернення коштів, унесених ним як передоплату за виконання певних робіт, передачу майна.

4. Надходження касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду

4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 916/4644/15 у частині відмови в задоволенні її заяви про грошові вимоги до ТОВ «Південбуд».

4.2. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 916/4644/15 у частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_4 про грошові вимоги до ТОВ «Південбуд»; призначено касаційну скаргу до розгляду в судовому засіданні; повідомлено учасників справи про право подати відзив на касаційну скаргу.

4.3. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року об'єднано касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4

4.4. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 квітня 2018 року справу № 916/4644/15 щодо розгляду заяв ОСОБА_3 й ОСОБА_4 з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство ТОВ «Південбуд» передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

4.5. Підставами передачі є висновки суду про те, що ця справа містить виключну правову проблему, яка полягає у відсутності єдиного підходу до вирішення спорів та встановлення правової природи вимог (грошових або майнових), які виникають у справах про банкрутство, щодо звернення фізичних осіб - вкладників (інвесторів) у справі про банкрутство забудовника, тоді як укладені між боржником та кредитором інвестиційні договори продовжують діяти і щодо боржника ще не введено ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

4.6. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10 травня 2018 року прийнято до розгляду справу № 916/4644/15 (провадження № 12-114гс18) та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

5. Позиція учасників справи

5.1. Розпорядник майна ТОВ «Південбуд» ОСОБА_29 у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що договори про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку боржником не виконані, однак ці договори не розірвано та не припинено. Введена відносно боржника процедура розпорядження майном не припиняє його підприємницьку діяльність, тому зобов'язання боржника за чинними договорами про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку підлягають виконанню в натурі, а отже, вимоги заявника є майновими, а не грошовими. Крім того, у судовому засіданні інвестори підтвердили, що не заперечують проти отримання квартир після завершення будівництва будинку.

5.2. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форінт» проти задоволення касаційної скарги також заперечило, указавши на відсутність доказів відмови інвесторів та пайовиків від виконання зобов'язань боржником в натурі.

6. Фактичні обставини справи, встановлені судами

6.1. 8 січня 2006 року ТОВ «Південбуд» та ОСОБА_3 уклали договір № 67-5-3 про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, та договір № 70-5-3 про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку, розташованого за тією ж адресою.

6.2. 10 січня 2006 року ТОВ «Південбуд» і ОСОБА_4 уклали договір № 104-7-3 про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

6.3. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 обох договорів про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку, які є ідентичними, предметом цих договорів є інвестування будівництва квартир, розташованих в АДРЕСА_1, що будується на замовлення ТОВ «Південбуд», з метою отримання у власність квартири відповідно до цих договорів. Будівництво квартир здійснюється за рахунок грошових коштів інвестора та інвестицій, залучених ТОВ «Південбуд».

6.4. За змістом пунктів 2.1.3, 2.2.1 цих договорів інвестор має право: розірвати договір у порядку, передбаченому цими договорами; у випадку розірвання договору в односторонньому порядку отримати раніше внесені грошові кошти в розмірі та в терміни, передбачені пунктом 2.3.2 договору. Інвестор зобов'язаний здійснити інвестування будівництва квартири шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Південбуд» на умовах, передбачених у пункті 3.3 цих договорів.

6.5. Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договорів ТОВ «Південбуд» зобов'язане виконати будівельно-монтажні роботи в зазначеному будинку і всі необхідні заходи із введення в експлуатацію згідно із затвердженою проектною документацією. У випадку розірвання договору з ініціативи інвестора - забезпечити повернення грошових коштів інвестору, що надійшли на рахунок ТОВ «Південбуд» як оплата за вказаним договором. Повернення грошових коштів здійснюється на особистий рахунок інвестора в національній валюті України, відкритий у будь-якому банку України або шляхом поштового переказу. Інший спосіб повернення грошових коштів зазначається в додаткових угодах. При цьому ТОВ «Південбуд» забезпечує повернення грошових коштів інвестору, що надійшли на рахунок цього товариства як оплата за вказаними договорами за умови надходження грошових коштів від іншого інвестора, з яким буде укладено подібний договір інвестування.

6.6. Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договорів за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. У разі неперерахування інвестором початкового внеску в розмірі та в терміни, зазначені в пункті 3.3 цих договорів, ТОВ «Південбуд» має право в односторонньому порядку розірвати договір з інвестором та укласти договір з іншим інвестором на зазначену в правочині суму. Сторони звільняються від відповідальності на невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором, якщо це невиконання або неналежне виконання є наслідком непереборної сили (форс-мажор).

6.7. Пунктами 6.2, 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 договорів передбачено, що зобов'язання за договором вважаються виконаними ТОВ «Південбуд» з моменту передачі інвестору свідоцтва про право власності на квартиру або з моменту підписання акта прийому-передачі квартири. Цей договір може бути розірваний достроково з ініціативи ТОВ «Південбуд» в односторонньому порядку у випадках, передбачених пунктами 4.1, 4.2 договору. Цей договір також може бути розірваний достроково з ініціативи інвестора у випадку його відмови від подальшої участі інвестування будівництва будинку за умови письмового повідомлення ТОВ «Південбуд» не менше ніж за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання. Договір може бути розірваний достроково за взаємною письмовою згодою сторін. Цей договір також може бути розірваний за рішенням суду.

6.8. Також 7 грудня 2005 року ТОВ «Південбуд» і ОСОБА_4 уклали договір № 107-8-1-3 про пайову участь в будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 цього договору пайовик зобов'язується взяти пайову участь у будівництві та стати власником визначеної частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. ТОВ «Південбуд» зобов'язується побудувати житловий будинок та після здачі житлового будинку в експлуатацію передати у власність пайовику квартиру, вартість якої пропорційна сумі пайової участі ТОВ «Південбуд» у будівництві житлового будинку та відповідає вимогам, зазначеним у пункті 2 договору.

6.9. Пунктами 2.1, 3.1 договору № 107-8-1-3 передбачено, що ТОВ «Південбуд»зобов'язується після здачі житлового будинку в експлуатацію передати у власність пайовику квартиру, яка відповідає вказаними вимогам. На виконання узятих на себе зобов'язань з пайової участі в будівництві житлового будинку пайовик зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок ТОВ «Південбуд»або внести в касу ТОВ «Південбуд» взаємопогоджену грошову суму у гривнях.

6.10. Відповідно до пункту 4.1 договору № 107-8-1-3 ТОВ «Південбуд» зобов'язане протягом тридцяти робочих днів з моменту введення житлового будинку в експлуатацію державній прийомній комісії передати у власність пайовику квартиру при умові виконання пайовиком зобов'язань щодо внесення грошових коштів у повному обсязі.

6.11. За змістом пунктів 5.1, 5.2 договору № 107-8-1-3 у випадку невиконання або неналежного виконання його умов однією зі сторін винна сторона зобов'язана відшкодувати іншій стороні завдані збитки. Сума та терміни відшкодування збитків визначаються на підставі попередніх переговорів. У випадку відмови пайовика від виконання грошових зобов'язань або зобов'язань прийняти квартиру за договором, або за наявності обставин, які свідчать про небажання пайовика продовжувати договірні відносини, ТОВ «Південбуд» має право розірвати цей договір у односторонньому порядку з поверненням пайовику внесених ним грошових коштів, зменшених на суму штрафу, що складає 20 % від оплаченої суми. Повернення грошових коштів здійснюється в національній валюті України упродовж 60 робочих днів з моменту подання заявки. Відшкодування пайовику будь-яких збитків при цьому не здійснюється, квартира пайовику не передається.

6.12. У випадку невиконання (несвоєчасного виконання) сторонами взятих на себе зобов'язань договір може бути продовжено на термін, визначений обома сторонами, а також розірваний у порядку, передбаченому цим договором, з ініціативи сторін відповідно до чинного законодавства, стороною, що належним чином виконує свої обов'язки. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (пункти 8.1, 9.1 договору № 107-8-1-3).

7. Мотиви, з яких виходить Велика Палата Верховного Суду, та застосовані нею положення законодавства

7.1. Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (в редакції, чинній на момент звернення заявників із заявами про визнання грошових вимог) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, установлених Законом про банкрутство.

7.2. За приписами частини першої статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

7.3. Відповідно до частини першої статті 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

7.4. Відповідно до частини другої статті 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі ті, щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

7.5. Отже, завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

7.6. Як уже зазначалось, звертаючись з грошовими вимогами до ТОВ «Південбуд», скаржники посилались на невиконання боржником зобов'язань за договорами про співпрацю з інвестування та будівництва житлового будинку та про пайову участь в будівництві житлового будинку.

7.7. За змістом статті 1 Закону про банкрутство кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

7.8. Грошовим зобов'язанням відповідно до вказаної норми є зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, які виникають унаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

7.9. Отже спеціальний Закон про банкрутство регулює правовідносини грошового характеру та пов'язує можливість участі особи у справі про банкрутство в статусі кредитора, за наявності у неї вимог до боржника саме грошового характеру.

7.10. Відповідно до статті 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (у редакції, чинній на момент укладання договорів), що визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, зокрема, об'єкти житлового будівництва, інші об'єкти власності, а також майнові права (стаття 2 Закону).

7.11. За змістом статті 7 цього Закону (у відповідній редакції) всі суб'єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

7.12. Основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності (стаття 9 Закону).

7.13. Інвестиційний договір, як окремий вид цивільно-правових договорів може містити положення різних видів цивільно-правових договорів залежно від предмету та цілей інвестування (договору про спільну діяльність, капітального будівництва, кредитування, купівлі-продажу, довірчого управління майном). Відтак, зазначений договір передбачає як грошові, так майнові права (обов'язки) сторін договору.

7.14. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

7.16. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що внаслідок укладення інвестиційного договору між боржником та скаржниками виникли виключно майнові зобов'язання, а їх вимоги мають речово-правовий характер, оскільки це спростовується як змістом заяв про визнання вимог, так і наведеним вище аналізом норм права про правову природу інвестиційного договору, який поєднує положення низки різних договорів, передбачених ЦК України, та може бути підставою виникнення у його сторін також грошових зобов'язань.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

8.1. За частиною третьою статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

8.2. Таким чином, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ним обставин та в межах доводів касаційних скарг, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали та постанови в частині відмови у задоволенні заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про грошові вимоги до ТОВ «Південбуд» з направленням справи на новий розгляд в частині розгляду заяв скаржників до суду першої інстанції.

8.3. Оскільки справа направляється на новий розгляд, розподіл коштів, сплачених за подання касаційної скарги, має бути здійснено після вирішення спору в цій справі відповідно до його результатів.

Керуючись статтями 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року та ухвалу Господарського суду Одеської області від 6 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд» у справі № 916/4644/15 скасувати.

Справу № 916/4644/15 в частині розгляду заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд» направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв
Суддя-доповідач Л. І. Рогач
Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук І. В. Саприкіна
Д. А. Гудима О. М. Ситнік
В. І. Данішевська В. Ю. Уркевич
О. С. Золотніков О. Г. Яновська
Л. М. Лобойко