Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. м. Житомир Справа № 906/812/18

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ордер серія ВЛ № 000,005739 від 27.11.2018, посвідчення адвоката України від 18.08.2011 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги, представлення інтересів та процесуальне представництво №7 від 07.11.2018; ордер ЖТ №40897 від 07.11.2018;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Маневицьке лісове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Промкомплект"

про стягнення 28559,52 грн

Державне підприємство "Маневицьке лісове господарство" звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Промкомплект" про стягнення 28559,52грн, із яких 23799,60грн коштів, які підлягають поверненню за поставку товару неналежної якості, 4759,92грн штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним здійснено оплату товару згідно договору купівлі-продажу №02/08-2018 від 02.08.2018, однак відповідач надіслав позивачу товар, що не відповідає умовам договору, відмовив у заміні товару та відшкодуванні вартості продукції.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст. 526, 610, 673, 678 Цивільного кодексу України, ст.ст.231, 269 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 20.09.2018 позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу та строку їх усунення.

Ухвалою суду від 04.10.2018 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 08.11.2018 відкладено розгляд справи по суті на 22.11.2018.

19.11.2018 на адресу суду від позивача надійшло клопотання №8/2658 від 14.11.2018 (а.с. 71-78) про долучення до матеріалів справи наступних документів:

- оригіналу дефектного акту огляду мотора-барабану від 09.08.2018;

- оригіналу договору купівлі-продажу №02/08-2018 від 02.08.2018;

- оригіналу видаткової накладної №П-00000049 від 06.08.2018;

- довіреності №8/2578 від 08.11.2018;

- переписки по електронній пошті з ТзОВ "Житомир-Промкомплект".

20.11.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив з додатками (вх№18623/18), в якому зазначено, що позивачем не дотримано умови договору щодо направлення претензії по якості, в зв'язку з цим вимога щодо повернення коштів є безпідставною. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 80-88).

Ухвалою суду від 22.11.2018 відкладено розгляд справи по суті на 28.11.2018.

27.11.2018 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив №8/2754 від 27.11.2018, згідно якої позивач вважає що у відзиві не наведено належних та достатніх доказів, які б спростовували обставини, викладені в позовній заяві. Окрім того, позивач просить відмовити відповідачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу (а.с.103-109).

Ухвалою суду від 28.11.2018 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.12.2018.

Ухвалою суду від 20.12.2018 підготовче засідання відкладено на 10.01.2019.

10.01.2019 відповідачем через загальний відділ (канцелярію) суду подано заяву, згідно якої відповідач просить стягнути із позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00грн. До заяви додано акт виконаних робіт та наданих послуг від 10.01.2019 та копію квитанції до прибуткового касового ордера №10 від 10.01.2019 (а.с.173-175).

Ухвалою суду від 10.01.2019 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.02.2019.

04.02.2019 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання від 04.02.2019 №8/228 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (а.с 204-206).

Позовні вимоги представник позивача в судовому засіданні підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив задовольнити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь до відзиву на позовну заяву. Просив задовольнити заяву про стягнення із позивача витрат на професійну правову допомогу.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Як встановлено судом за матеріалами справи, 02.08.2018 між Державним підприємством «Маневицьке лісове господарство» (Покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир-Промкомплект» (Продавець, відповідач) укладений Договір купівлі-продажу №02/08-2018 (далі - Договір) (а.с.73-75), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю запчастини (мотор-барабан 600Х320Х4Квт) в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити даний Товар на умовах договору.

Розділами 2-7 Договору сторони погодили умови поставки товару, порядок приймання товару, порядок розрахунків, обов`язки сторін та їх відповідальність, термін дії тощо.

Вказаний Договір підписаний представниками продавця та покупця, засвідчений печатками сторін.

02.08.2018 відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру на оплату товару №П-00000070 на 23799,60грн (а.с. 21). Згідно видаткової накладної №П-00000049 від 06.08.2018 товар на суму 23799,60грн поставлено продавцем (а.с. 22). Як вказує позивач в позовній заяві, товар отримано покупцем 08.06.2018.

Оплату товару здійснено позивачем згідно платіжного доручення №3055 від 02.08.2018 на суму 23799,60 грн (а.с.24).

09.08.2018 складений дефектний акт огляду мотора-барабана, затверджений директором ДП "Маневицьке лісове господарство" (а.с. 72).

17.08.2018 на поштову адресу відповідача надісланий лист №1/2000 про повернення сплачених коштів в сумі 23799,60 грн (а.с. 25).

22.08.2018 на поштову адресу відповідача повторно надісланий лист №1/2026 про повернення сплачених коштів в сумі 23799,60 грн на зазначені в листі банківські реквізити і крім того, повідомлено про намір повернення товару (а.с. 26).

2. Норми права, які застосував господарський суд, та висновок суду за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Зокрема, в п. 1.1 Договору визначено загальні характеристики товару, що поставляється покупцю, а саме: мотор-барабан 600Х320Х4Квт.

Розрахунки за поставлений Покупцем товар здійснюються на умовах 100% попередньої оплати або у інший строк, попередньо домовлений між сторонами (п. 2.5 Договору).

У разі виявлення недоліків щодо кількості і якості Товару, яка передається, Покупець має право вимагати усунення дефектів, заміни або відшкодування вартості Продукції від продавця (п. 2.6 Договору).

Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах: при поставці автомобільним транспортом FCA смт.Маневичі, Волинська обл., вул. Андрія Снітка, 31 у відповідності норм «Інкотермс-2010», або іншими перевізниками за рахунок Покупця (п. 2.7 Договору).

Датою переходу прав власності на товар вважається момент підписання представниками Покупця видаткової накладної на товар, що постачається (п.2.8 Договору).

Так, в матеріалах справи містяться рахунок-фактура на оплату товару №П-00000070 від 02.08.2018 (а.с.21).

Як встановлено судом за матеріалами справи та підтверджено представниками сторін в судових засіданнях, на виконання умов Договору відповідач 06.08.2018 відправив мотор-барабан 600Х320Х4Квт перевізником "Нова пошта" за номером експрес-накладної №3994 (а.с. 23) на адресу позивача на суму 23799,60 грн, що підтверджується видатковою накладною №-00000049 від 06.08.2018 (а.с. 22).

Згідно ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі - продажу.

Відповідно до ч.1 ст.680 Цивільного кодексу України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами п.6.3 Договору у разі виявлення Товару з дефектом або браком, чи Товар не підходить вимогам Покупця Продавець зобовязаний замінити бракований товар на протязі трьох днів з моменту отримання претензії з боку Покупця.

Після отримання товару позивачем жодних претензій з його боку відповідач не отримував. Докази направлення претензій на адресу відповідача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої суми.

Від позивача відповідач отримав лист на повернення коштів №1/2000 від 17.08.2018, в якому вказано, що при отриманні мотору-барабану 600Х320Х4Квт виявлено, що його потужність не відповідає заявленим характеристикам потужності продавця, у зв'язку з цією невідповідністю подальша експлуатація мотору-барабану неможлива, таким чином позивач просив повернути сплачені кошти в сумі 23799,60грн.

22.08.2018 позивачем на адресу відповідача надіслано лист №1/2026, в якому вказано, що після повної діагностики мотору-барабану 600Х320Х4Квт виявлено, що зазначений товар не відповідає заявленим вимогам, та подальша експлуатація його стає неможливою, про що відповідача було повідомлено листом №1/2000 від 17.08.2018.

До вказаних листів не було додано доказів на підтвердження викладених у них обставин.

Судом встановлено, що позивач не відмовився від договору, про невідповідну якість товару відповідача у встановлений договором строк не попередив.

В матеріалах справи наявний дефектний акт огляду мотору-барабану від 09.08.2018, затверджений директором ДП «Маневицьке лісове господарство». В якому зазначено, що при замірах мото-барабану було виявлено, що на вихідному валу потужність складає 4 кВт, проте дана потужність виникає при проходженні механічних передач через редуктор даного мотор-барабану. При замірах номінальних напруг по кожній фазі, які споживає електродвигун, було отримано показник 5,5 ампер, що відповідає електродвигуну 2,2 кВт. Для електродвигуна потужністю 4 кВт номінальна напруга по кожній фазі повинна була б коливатися в межах 8-9 ампер. Постачальнику було чітко наголошено поставити мотор-барабан з електродвигуном 4 кВт, щоб при проходженні через редуктор мотору-барабану вихідна потужність валу складала 7 кВт, проте наведені додаткові характеристики в Договорі не визначено.

Водночас, судом встановлено, що в дефектному акті не зазначено дату огляду, спосіб ідентифікації та обладнання, за допомогою якого здійснювався огляд мотору-барабану 600Х320Х4Квт. Також відсутні відомості про спеціальність, кваліфікацію та стаж роботи членів комісії, що брали участь у його складанні. До огляду товару не були залучені спеціалісти, експерти, які можуть надавати незалежну оцінку щодо якості поставленого мотору-барабану, в тому числі представники виробника товару. Позивачем не доведено, що відповідач був повідомлений про складання дефектного акту. Згідно із матеріалами справи, вказаний акт на адресу відповідача не направлявся.

Відповідно до Наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" затверджено типові форми з обліку сировини та матеріалів.

Дефектний акт огляду мотору-барабану від 09.08.2018 таким вимогам не відповідає.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає за необхідне та правомірне відмовити в задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.

3. Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції за порушення договору поставки №02/08-2018 від 02.08.2018 у розмірі 4759,92 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Враховуючи, що вказана вимога є похідною від вимоги про стягнення 23799,60грн коштів, які підлягають поверненню за поставку товару неналежної якості, в задоволені якої судом відмовлено, вона також не підлягає задоволенню.

4. Розподіл судових витрат між сторонами.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.129 ГПК України.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати та професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Відповідачем заявлено до стягнення із позивача у випадку відмови у задоволенні позову 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; підлягають відшкодуванню не лише фактично сплачені кошти за надані адвокатом послуги (виконані роботи), а й відшкодування коштів, що підлягають до сплати іншою стороною або третьою особою; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем надано суду копію договору про надання правової допомоги, представлення інтересів та процесуальне представництво №7 від 07.11.2018, укладений між ТОВ "Житомир-Промкомплект" та адвокатом ОСОБА_2 (а.с.97), ордер на надання правової допомоги серія ЖТ №40897 від 07.11.2018 (а.с.207) та акт виконаних робіт та наданих послуг від 10.01.2019, згідно якого сторони погодили фактичний обсяг правової допомоги, наданої адвокатом, та встановили її вартість у розмірі 10000,00 грн (а.с.174), копію квитанції до прибуткового касового ордера №10 від 10.01.2019 (а.с.175).

Адвокат забезпечував представництво інтересів відповідача в судових засіданнях, які проходили: 22.11.2018; 28.11.2018; 20.12.2018; 10.01.2019; 05.02.2019, що підтверджується протоколами судових засідань та ухвалами Господарського суду Житомирської області.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав клопотання від 04.02.2019 №8/228 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Просив відмовити в задоволенні заяви про стягнення з ДП "Маневицьке лісове господарство" на користь ТОВ "Житомир-Промкомплект" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00грн.

Суд враховує критерії того, що дана справа є нескладною в розумінні ст.12 ГПК України, при цьому виконані адвокатом роботи (надані послуги) не пов'язані із застосуванням значного обсягу законодавства, у зв'язку з цим, дійшов висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу на суму 4000,00грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В позові Державного підприємства "Маневицьке лісове господарство" (44602, Волинська обл., смт. Маневичі, вул. Андрія Снітка, буд. 31, ідентифікаційний код 00991545) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Промкомплект" (10024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 41244671) відмовити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Маневицьке лісове господарство" (44602, Волинська обл., смт. Маневичі, вул. Андрія Снітка, буд. 31, ідентифікаційний код 00991545) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Промкомплект" (10024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 41244671) 4000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.02.19

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати: 1 - в справу ; 2 - позивачу (рек. з пов.);

3, 4 - відповідачу за двома адресами (рек. з пов.): - (10024, АДРЕСА_2);

- (10002, м.Житомир, площа Смолянська, буд.3, офіс 5);

5 - адвокату ОСОБА_2 (рек. з пов.) (10000, АДРЕСА_3)