РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2019Справа № 910/13329/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про стягнення 7 772 949,84 грн.

за участю представників:

позивача: Глущенко В.В.

відповідача: Роєнко Є.В.

ВСТАНОВИВ:

Аціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 7 772 949,84 грн., у тому числі 7 026 321, 97 грн. - основного боргу, 687 297, 96 грн. - пені, 59 329, 91 грн. - 3 % річних .

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за надані послуги транспортування газу за договором від 30.07.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13329/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 13.11.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 13.11.2018 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з наміром укласти мирову угоду.

У судовому засіданні 13.11.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та задоволено подане відповідачем клопотання, у зв'язку з чим оголошено перерву до 11.12.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.12.2018 представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів та письмові пояснення, в яких зазначив про безпідставність нарахування штрафних санкцій.

У судовому засіданні 11.12.2018 представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом.

Заявлене відповідачем клопотання судом задоволено, у зв'язку з чим у судовому засіданні з 11.12.2018 до 15.01.2019 оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 15.01.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/13329/18 до судового розгляду по суті на 12.02.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2019 підтримав вимоги про стягнення пені та 3 % річних, просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 12.02.2019 представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні 12.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (відповідач) 30.07.2012 укладено договір № BOY/2012/9.26-1/12-1303, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а останній внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 річний обсяг транспортування природного газу відповідача складає чотирнадцять мільйонів триста п'ятдесят тисяч метрів кубічних.

Додатковою угодою № 8 від 04.12.2017 пункт 1.2 договору сторони доповнили абзацом, виклавши його в наступній редакції: річний плановий обсяг транспортування природного газу відповідача протягом 2018 року складає 36 100 куб.м.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Строк дії договору відповідно до пункту 11.1 сторони встановили з моменту підписання до 31.12.2012. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно пункту 3.1 договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012 послуги з транспортування газу оформлюються позивачем і відповідачем актами наданих послуг.

Вартість фактично наданих позивачем послуг відповідачу за звітний місяць відповідно до пункту 5.4 договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012 визначається на підставі акта наданих послуг.

На виконання умов договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012 позивач, у період з березня 2018 року по липень 2018 року надав, а відповідач прийняв послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на загальну суму 8 722 259, 95 грн., що підтверджується актами надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 03-18-/BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 31.03.2018 на суму 4 320 209, 71 грн., № 04-18-/BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.04.2018 на суму 1 643 451, 49 грн., № 05-18-/BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 31.05.2018 на суму 1 072 370, 26 грн., № 06-18-/BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.06.2018 на суму 896 710, 25 грн., № 07-18-/BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 31.07.2018 на суму 789 518,24 грн., копії яких долучено до матеріалів справи, а оригінали оглянуто у судовому засіданні.

У письмових поясненнях відповідач зазначив, що в матеріалах справи відсутній договір, за яким надавались послуги згідно актів.

Твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься копія договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012, відповідно до якого позивач надав, а відповідач прийняв послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на загальну суму 8 722 259, 95 грн. Будь-яких інших договорів, за якими прийнято відповідачем послуги суду не надано та матеріали справи не містять. Крім того, у судовому засіданні cудом з'ясовано, що будь-які інші договори про транспортування магістральними трубопроводами природного газу сторонами не укладались.

Відповідно до пункту 5.5 договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012 оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Відповідач самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані послуги у звітному місяці проводиться відповідачем до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Втім, в порушення умов договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012 відповідач у повному обсязі не сплатив вартість послуг з транспортування магістральними трубопроводами природного газу, у зв'язку з чим на момент звернення позивача до суду з позовом виникла заборгованість в розмірі 7 026 321, 97 грн.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, як встановлено судом та підтверджено поданими доказами, відповідач у повному обсязі під час розгляду справи сплатив суму основного боргу, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок, у зв'язку з чим ухвалою суду від 12.02.2019 провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 7 026 321, 97 грн. закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач вчинив господарське правопорушення, яке полягало у невиконанні прийнятих на себе зобов'язань за господарським договором в частині сплати заборгованості за транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов'язання сталось не з його вини.

За змістом положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.3 договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012 передбачено, у разі порушення відповідачем строків оплати, стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок позивача, позовна вимога про стягнення 687 297, 96 грн. пені (період з 21.04.2018 по 24.09.2018 окремо по кожному акту та враховуючи пункт 5.5 договору) визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що три відсотки річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначену позовну вимогу обгрунтованою.

З урахуванням наведеного, позовна вимога про стягнення 3 % річних у розмірі 59 329, 91 грн. (період з 21.04.2018 по 24.09.2018) підлягає задоволенню.

Посилання відповідача щодо відсутності доказів направлення вимоги в порядку статті 530 Цивільного кодексу України та неможливість встановити дату прострочення виконання зобов'язання до уваги судом не приймається, оскільки строки оплати за надані послуги передбачені пунктом 5.5 договору № BOY/2012/9.26-1/12-1303 від 30.07.2012.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір виник з вини відповідача, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов акціонерного товариства "Укртрансгаз" до товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 7 772 949,84 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, місто Київ, вулиця Пожарського, будинок 3, ідентифікаційний код 30160757) на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, вулиця Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 687 297 (шістсот вісімдесят сім тисяч двісті дев'яносто сім) грн. 96 коп. - пені, 59 329 (п'ятдесят дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 91 коп. - 3 % річних та 116 594 (сто шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 25 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.02.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк