ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

12.02.2019

Справа № 910/1535/19

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Реал-Естейт»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого центру «Старк»

про

стягнення 1005386,60 грн,

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Реал-Естейт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого центру «Старк» грошових коштів, сплачених в якості попередньої оплати (авансу), у розмірі 1005386,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду на виконання робіт №01/10/18 від 01.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/1535/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 14.03.2019.

11.02.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Реал-Естейт» надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого центру «Старк» в межах суми позову у розмірі 1005386,60 грн з урахуванням судових витрат позивача, а саме:

- на рахунку №00 у Київське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 321842;

- на рахунку №00 у Київське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 321842;

- на рахунку №0085 у Київське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 321842;

- на рахунку №4023 у Казначейство України (ел.адм.подат.);

- на рахунку №0594 у Київське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 321842;

- на рахунку №9907 у Київське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 321842.

Заява мотивована тим, що відповідач виконав передбачену договором підряду №01/10/18 від 01.10.2018 роботу неякісно і обґрунтованість зауважень позивача відповідачем визнано. Проте, як зазначає позивач, жодних дій з метою усунення недоліків виконаної роботи підрядник (не зважаючи на надання ним офіційного повідомлення про усунення недоліків за власний рахунок) не вчинив, а після розірвання договору підряду безпідставно ухиляється від повернення частини грошових коштів у розмірі 1005386,60 грн, сплачених йому позивачем в якості авансу. На думку позивача, такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого центру «Старк» дають підстави вважати про відсутність у відповідач наміру виконувати свої зобов’язання перед позивачем, а в подальшому і в ухиленні від виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, у зв’язку з чим виникає необхідність застосувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, звертаючи до суду із даною заявою, позивач не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов'язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач. Зокрема, позивачем не надано жодних доказів того, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Реал-Естейт» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136 – 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Реал-Естейт» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя                                                                                  Ю.М. Смирнова