номер провадження справи 32/169/16-22/93/18-5/166/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2019 Справа № 908/3209/16

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова Кирила Валеріановича, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" № 06-02-1014 від 11.02.2019 (вх. № 08-08/2916/19 від 11.02.2019) про відвід судді Проскурякова К.В. у справі № 908/3209/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39Д; )

До відповідача: Відділу урядового Фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Запоріжжі (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 4; )

За участю: Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, 2; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6; )

про стягнення 2 749 201,39 грн..

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/3209/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до Відділу урядового Фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Запоріжжі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України, за участю Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України про 2 749 201,39 грн.

Розпорядженням керівника апарату суду №П-840/18 від 17.12.2018р., на підставі доповідної записки помічника судді, для розгляду справи, враховуючи перебування з у відпустці судді-доповідача у справі Ярешко О.В. в період з 17.12.2018р. по 10.01.2019р., відповідно до п.п. 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/3209/16.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2018р., справу №908/3209/16 передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.12.2018 справу №908/3209/16 прийнято до провадження судді у порядку загального позовного провадження, справі присвоєно номер провадження - 32/169/16-22/93/18-5/127/18, підготовче засідання призначено на 21.01.2019р. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов'язковою.

14.01.2019 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення №63/10-72 від 09.01.2019.

17.01.2019 від ПАТ АКБ "Індустріалбанк" до суду надійшло письмове клопотання № 8-02-359 від 17.01.2019 (вх. № 08-08/969/19 від 17.01.2019) про призначення судової експертизи безпеки життєдіяльності, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні 21.01.2019 судом відкрито підготовче провадження та вирішено питання відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 21.01.2019, представник позивача підтримав клопотання про призначення судової експертизи безпеки життєдіяльності. Представник відповідача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив у його задоволенні, про що зазначено безпосередньо у протоколі судового засідання від 21.01.2019 та мотивувальній частині ухвали суду від 21.01.2019, прийнятої за результатами проведення судового засідання 21.01.2019 про відкладення розгляду справи на 12.02.2019 о 15 год. 00 хв., про що присутні представники сторін повідомлені під розписку.

Зазначена ухвала винесена на підставі ст. ст. 183, 202, 234 Господарського процесуального кодексу України. Так, пунктом 3 резолютивної частини ухвали зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

30.01.2019 до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" надійшла апеляційна скарга № 08-02-550 від 25.01.2019 (вх. № 08-17/96/19 від 30.01.2019) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 по справі № 908/3209/16, відповідно до якої скаржник просить скасувати ухвалу суду від 21.01.2019 в частині відмови у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи безпеки життєдіяльності та направити справу № 908/3209/16 до господарського суду Запорізької області для вирішення питання про призначення судової експертизи безпеки життєдіяльності.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.01.2019, на підставі ст. ст. 234, 235, 255, п. 17.11 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" № 08-02-550 від 25.01.2019 (вх. № 08-17/96/19 від 30.01.2019) з додатками до неї на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 по справі № 908/3209/16 повернуто ПАТ АКБ "Індустріалбанк".

11.02.2019 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" надійшла письмова заява № 06-02-2014 від 11.02.2019 (вх. № 08-08/2916/19 від 11.02.2019) про відвід судді Проскурякову К.В.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статях 35, 36, 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно зі ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Також, суд зазначає, що частиною 9 ст. 240 ГПК України передбачено, що ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, оскільки розгляд заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" про відвід судді Проскурякова К.В. здійснюється без виклику представників сторін, ухвала суду за результатами розгляду заяви про відвід підписується в повному обсязі із зазначенням дати підписання без її проголошення.

Суд, ознайомившись із заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" про відвід судді Проскурякова К.В., дійшов висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

В обґрунтування відводу судді Проскурякову К.В. ПАТ АКБ "Індустріалбанк" посилається на те, що 07.02.2019 на адресу заявника надійшла ухвала господарського суду Запорізької області від 31.01.2019 про повернення позивачу апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.01.2019, якою відмовлено у призначенні судової експертизи безпеки життєдіяльності. Підстава повернення: ухвала про відмову у призначенні експертизи у відповідному переліку ст. 255 ГПК України не міститься.

Так, на думку заявника, тлумачення судом п. 11, ч. 1 ст. 225 ГПК України не відповідає правовій позиції Конституційного суду, яка викладена в рішенні від 25.04.2012 у справі № 1-12/2012: «В аспекті конституційного звернення положення п. 20 ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 111-13 ГПК України у взаємозв'язку з положеннями п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України слід розуміти так, що апеляційному та касаційному оскарженню підлягають ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційної інстанції як про зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови, так і про відмову у змінах способу та порядку їх виконання».

Також, на думку заявника, відмова у призначенні експертизи, а потім повернення апеляційної скарги на цю відмову, може бути зумовлена заздалегідь сформованою думкою (упередженістю) суду стосовно вказаної справи. Остання пов'язана зі справою № 908/3293/16 за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до Відділу урядового Фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Запоріжжі. Справа № 908/3293/16 відрізняється від цієї справи тільки назвою позивача та сумою позовних вимог. При розгляді справи № 908/3293/16 в господарському суді Запорізької області приймав участь суддя Проскуряков К.В. В подальшому рішення господарського суду Запорізької області від 07.06.2017 було скасоване Верховним судом (постанова від 10.05.2018) з передачею справи на новий розгляд.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При розгляді вказаної заяви про відвід судді, ПАТ АКБ "Індустріалбанк" просить також врахувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 по справі № 910/360/17 за позовом АТ «Сбербанк» до Головного управління урядового Фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, якою задоволено заяви суддів про самовідвід.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1). Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стосовно доводів викладених у заяві ПАТ АКБ "Індустріалбанк" № 06-02-1014 від 11.02.2019, що тлумачення судом п. 11, ч. 1 ст. 225 ГПК України не відповідає правовій позиції Конституційного суду, яка викладена в рішенні від 25.04.2012 у справі № 1-12/2012, суд зазначає, що в статті 225 ГПК України міститься вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 225 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Ухвала про відмову у призначенні експертизи або про відкладення розгляду справи у відповідному переліку ст. 225 ГПК України не міститься.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 255 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повернення судом апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду є прямою вказівкою п. 17.11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суд повторно звертає увагу ПАТ АКБ "Індустріалбанк", якщо останній не згодний з тими чи іншими процесуальним діями судді при розгляді справи, він не позбавлений права зазначити про це в апеляційній скарзі за результатами розгляду справи по суті у разі його оскарження.

Щодо посилання ПАТ АКБ "Індустріалбанк" на рішення Конституційного суду від 25.04.2012 у справі № 1-12/2012 суд зазначає, що вказане рішення не стосується та в ньому не досліджуються питання щодо оскарження ухвал про відмову в призначенні експертизи на підставі ст. 255 ГПК України в редакції, що діє з 17.12.2017.

Крім цього суд зазначає, що застосування процесуального закону за аналогією не допускається.

Доводи заявника на участі судді Проскурякова К.В. при розгляді (аналогічної) справи № 908/3293/16 також не може бути підставою для відводу судді згідно ст. 35 ГПК України.

Стосовно посилання заявника на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі № 910/360/17 за позовом АТ «Сбербанк» до Головного управління урядового Фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, якою задоволено заяви суддів Михальської Ю.Б. та Іоннікової І.А. про самовідвід суд зазначає, що підставами для самовідводу суддів Північного апеляційного господарського суду від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Сбербанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 у справі №910/360/17 став той факт, що вищевказані судді брали участь у розгляді саме цієї справи №910/360/17 у Київському апеляційному господарському суді, за результатами якої було прийнято постанови від 08.06.2017 (головуючий суддя: Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.) та від 13.03.2018 (головуючий суддя: Коротун О.М., судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.), які в подальшому були скасовані Вищим господарським судом України (постанова від 12.10.2017) та Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду (постанова від 28.08.2018) з передачею справи на новий розгляд, що прямо передбачено частиною 3 статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи № 908/3209/16, суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков К.В. не приймав участі при розгляді вказаної справи до скасування постановою Верховного Суду України в складі суддів Касаційного господарського суду від 18.04.2018 № 908/3209/16 постанови Донецького апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2017 у справі №908/3209/16 та передання справи №908/3209/16 на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Інших обставин, які б свідчили про упередженість судді Проскурякова К.В. заявником на наведено.

Виходячи із положень ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд має завжди бути "встановлений Законом". Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів. Вислів "встановлений Законом" стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі "Булуй проти Австрії" від 22.02.1996 р. та інші.

Термін "Закон", про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі "Коєм та інші проти Бельгії".

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" в заяві № 06-02-1014 від 11.02.2019 про відвід судді Проскурякова К.В. у справі № 908/3209/16, не є такими обставинами у розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, за наявності яких можна дійти висновку про упередженість судді, оскільки вони є процесуальними діями судді при здійснені судочинства.

Свою незгоду з процесуальними діями суду першої інстанції заявники не позбавлені права викласти в апеляційній скарзі на майбутнє остаточне судове рішення по справі у разі його оскарження.

Як зазначено вище, обставини, за яких суддя може бути відведений від розгляду справи, визначені ст.ст. 35, 36 ГПК України.

Статтею 39 ГПК України встановлено порядок вирішення питання про відвід та самовідвід.

У разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу (ч. 1 ст. 40 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов'язаних із подальшим розглядом справи.

Пунктом 5 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

За таких обставин, розгляд справи слід зупинити до вирішення питання про відвід іншим складом колегії суддів, які не входять до складу суду, що розглядає дану справу.

На підставі викладеного, керуючись 35, 39, 195, 227, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованою заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" № 06-02-1014 від 11.02.2019 (вх. № 08-08/2916/19 від 11.02.2019) про відвід судді Проскурякова К.В. у справі № 908/3209/16.

Зупинити провадження у справі № 908/3209/16 до вирішення питання про відвід судді іншим складом суду, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Суддя К.В. Проскуряков