УХВАЛА

м. Київ

05.02.2019Справа № 910/6968/16

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1

до: Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про: стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів з порушенням термінів їх виплати

в межах справи № 910/6968/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин"

до Державного підприємства "Укрветсанзавод" (ідентифікаційний код 38519326)

про банкрутство

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У квітні 2016 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" у зв'язку з неможливістю останнього в порядку встновленому чинним законодавством погасити існуючу заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2016 № 910/6968/16 заяву Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 16.05.2016, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Талана Л.Г. зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326). Визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Державного підприємства "Укрветсанзавод" в розмірі 4 478 872,95грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) за номером 32720 від 19.06.2016р. Призначено розпорядником майна Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича (свідоцтво №26 від 08.02.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 08.08.2016.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 16.04.2018 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) та повноваження розпорядника майна Усачова О.М. Введено процедуру санації боржника - Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) строком на шість місяців. Керуючим санацією Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) призначено його керівника Заглоцького Сергія Павловича. Розпорядником майна Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) призначено арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича (свідоцтво № 362 від 27.02.2013 р.). Задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" про заміну кредитора. Замінено кредитора у справі №910/6968/16 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на суму 7 869 734,26грн. Визнано кредиторами по відношенню до боржника Державного підприємства "Укрветсанзавод":- Головне управління ДФС у тернопільській області з грошовими вимогами на суму 545 564,28грн., з яких 3200, 00грн.-вимоги першої черги, 542 364,28грн.-вимоги шостої черги задоволення, яка погашатиметься у ліквідаційній процедурі, зважаючи на пропуск строку для заявлення кредиторських вимог;- Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України з грошовими вимогами на суму 366 382,43грн.- вимоги шостої черги задоволення, яка погашатиметься у ліквідаційній процедурі, зважаючи на пропуск строку для заявлення кредиторських вимог;- ОСОБА_5 з грошовими вимогами на суму 115 414,30грн.-вимоги першої черги.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів з порушенням термінів їх виплати .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку у період з січня 2018 року по вересень 2018 року в межах справи № 910/6968/16, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

05.12.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого частково визнав позовні вимоги розмір, а саме середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у період у розмірі 7 988,33 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в розмірі 403,79 грн.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін по справі до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 заяву ОСОБА_1 задоволено частково.; стягнуто з Державного підприємства "Укрветсанзавод" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 9 261,24 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені, що складає 75 488,40 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів при її виплаті, та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати у розмірі 11 225,96 грн.; в іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, судом було встановлено вину відповідача щодо невиплати всіх сум, що належать позивачу, то звернення до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є правомірним.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зауважує щодо необхідності нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 31.01.2018 по 17.09.2018.

Стосовно початку періоду нарахування, суд відзначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 на користь ОСОБА_1 було стягнуто, в тому числі, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 75 488,40 грн. за 390 днів, тобто з урахуванням того, що початок періоду позивачем був визначений 12.07.2016, то 390 днів закінчується 30.01.2018, а тому правомірним є нарахування середнього заробітку з 31.01.2018.

Щодо дати фактичного розрахунку, суд дійшов наступного висновку.

Стягнення грошових коштів з рахунку відповідача Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на суму 184 582,61 грн. відбулось на підставі платіжної вимоги №51756426 від 11.09.2018, в призначенні платежу якої зазначені виконавчі документи (накази) по справам за якими проводиться стягнення, зокрема, за наказом від 20.07.2018 №910/6968/16 на користь ОСОБА_1 примусове списання коштів.

Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" визначено, що моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Як встановлено судом, відповідно до виписки банку з особового рахунку позивача, підтверджено фактичне перерахування грошових коштів у розмірі 95 975,60 грн. за виконавчими провадженнями №56986630/19 на рахунок позивача 28.09.2018.

Отже, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, правомірне нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку є у період з 31.01.2018 по 285.09.2018.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа організація повинні виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За структурою КЗпП України стаття 117, якою визначено підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відноситься до розділу VII "Оплата праці" вказаного Кодексу.

Таким чином, затримка розрахунку при звільненні за своєю природою пов'язана з трудовими відносинами, є оплатою праці та відноситься до структури заробітної плати.

Вказаний висновок кореспондується з позицією Верховного Суду України про те, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України про банкрутство (постанова Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі № 6-139цс12).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки і не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі №6-76цс14 суд дійшов висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є обставини невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Таким чином, чинним законодавством покладено на роботодавця, який перебуває у процедурах банкрутства, обов'язок щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Як роз'яснено п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки, з урахування визначення іншої діти початку нарахування, суд приходить до наступного висновку.

Середньоденна заробітна плата = 193,56 грн., встановлена в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.05.2018, яка набрала законної сили та не оскаржувалось в апеляційному порядку, а тому заперечення відповідача щодо розміру середньоденної заробітної плати, судом не приймається до уваги.

Середній заробіток = середня заробітна плата * на кількість робочих днів у період з 31.01.2018 по 28.09.2018 (період встановлений судом) (166 днів) = 32 130,96 грн.

Згідно п. 3 Порядку, всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України узгоджуються з вимогами Податкового кодексу України.

Твердження відповідача у відзиві на позовну заяву, що оскільки Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві стягнуто на користь позивача 75 488,40 без утримання сум податків, то перед ОСОБА_1 наявна дебіторська заборгованість, вказане судом не береться до уваги, оскільки в даному випадку не розглядається правомірність дій державного виконавця щодо списання коштів.

Тому, враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача 193,56 грн. вирахувана без виключення сум податків та інших обов'язкових платежів, то з утриманням з 32 130,96 грн. (середній заробіток), передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 26 026,88 грн.

Крім того, ОСОБА_1 у свої заяві заявив до стягнення компенсацію за невикористану відпустку відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" у розмірі 605,65 грн..

В силу п.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України за №159 від 21.02.2001 року, компенсації підлягає, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Розрахунок проіндексованої втрати частини заробітної плати здійснюється у відповідності з вимогами, викладеними у ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", згідно якої сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за яким виплачується доход, до уваги не береться).

Суд здійснив розрахунок з урахуванням, встановлених дат (з 31.01.2018 по 28.09.2018), а тому правомірним розміром індексації заробітної плати є 374,73 грн., що задовольняється судом.

На підставі викладеного, керуючись КЗпП України, ст.10, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Грінченка,1, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені, що складає 26 026 (двадцять шість тисяч двадцять шість) грн. 08 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати у розмірі 374 (триста сімдесят чотири) грн. 73 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя А.В. Яковенко