ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2019 р. м. Рівне Справа № 918/73/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши матеріали позовної заяви від 06.02.2019 року

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус - Груп"

про стягнення 1 040 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус - Груп" в якій просить, посилаючись на порушення умов Договору генпідряду № 12/06/2017 від 12.06.2017 року, стягнути з останнього 1 040 000,00 грн.

Суд відмовляє у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Згідно до ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 звернувся в господарський суд з позовною заявою до ТОВ "Статус - Груп", як фізична особа.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, визначено саме право на звернення до господарського суду фізичні особи, які не є підприємцями за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, статтею 48 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

До юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Водночас, Договір генпідряду № 12/06/2017 від 12.06.2017 року, укладений ТОВ "Статус Груп" та ОСОБА_1, не як підприємцем, а як фізичною особою, у зв'язку з чим останній не може набути статусу сторони (позивача) у справі, що може розглядатися за правилами господарського судочинства.

При цьому, ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на ст.ст. 29, 30 ГПК України, зазначаючи про те, що на думку останнього даний спір підвідомчий Господарському суду Рівненської області, оскільки об'єкт нерухомості знаходиться в Здолбунівському районі (с. Здовбиця), Рівненської області.

Натомість, як вбачається з позовної заяви, предметом даного спору є стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 1 040 000,00 грн. за неналежне виконання умов Договору генпідряду № 12/06/2017 від 12.06.2017 року.

Крім того, суд зазначає, що статті 29, 30 ГПК України встановлюють територіальну юрисдикцію (підсудність), а не предмет та суб'єктну юрисдикцію (підвідомчість) господарських судів, яка встановлена ст. 20 ГПК України.

Враховуючи вищезазначене, та те, що ОСОБА_1 є фізичною особою, тобто склад учасників спору не відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Статус Груп" про стягнення 1 040 000,00 грн. не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частинами 2, 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 19, 20 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Оскільки згідно зі статтею 20 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Аналогічна правова позиція висвітлена в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013 року.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд констатує, що позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Статус Груп" про стягнення 1 040 000,00 грн. підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Статус - Груп" про стягнення 1 040 000,00 грн.

2. Повернути позовну заяву від 06.02.2019 року та додані до неї документи ОСОБА_1.

Додаток (для позивача): позовна заява та додані до неї документи на 16 арк.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано "12" лютого 2019 року

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.