ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

05.02.2019 Справа № 920/134/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 300 від 01.02.2019)

за позовом Селянського фермерського господарства «Діброва» (41700,

м. Буринь, Сумська область, вул.. Першотравнева, № 106,

код 22594035)

до відповідачів: 1 Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

(40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, № 108, код 39765885);

2. Буринська міська рада (41700, м. Буринь, Сумська область, вул.

Першотравнева, 1, код 22594035)

про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та встановлення права постійного користування земельною ділянкою

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 фермерське господарство «Діброва» звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просить:

1. Визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо внесення 19.11.2018 року до Державного земельного кадастру відомостей стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення як такої, що перебуває у власності або у користуванні - протиправними та скасувати цей запис.

2. Визнати дії Буринської міської ради в частині затвердження та включення 18.01.2019 до переліку земельних ділянок право оренди, на які виставляються на земельні торги окремими лотами - не правомірними та зобовязати виключити її з переліку земельних ділянок право на яких виставляється на земельні торги окремими лотами.

3. Визнати земельну ділянку сільськогосподарського призначення як таку, що перебуває у користуванні селянського (фермерського) господарства «Діброва» на праві постійного користування для ведення селянського (фермерського) господарства та зобов'язати кадастрового реєстратора внести про це відомості до Державного земельного кадастру.

Розглянувши подану позовну заяву, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, враховуючи наступне:

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Згідно ч. 12 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо розгляд таких вимог віднесений до юрисдикції господарського суду, розглядаються господарським судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

У позовній заяві позивач зазначає лише вимоги немайнового характеру: визнання дій щодо внесення даних до Державного земельного кадастру протиправними та скасування цього запису, визнання дій щодо виставлення земельної ділянки на земельні торги не правомірними.

У позовній заяві не зазначено вимоги щодо майна (визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, тощо). Вимога позивача про визнання земельної ділянки сільськогосподарського призначення як такої, що перебуває у користуванні селянського (фермерського) господарства «Діброва» на праві постійного користування для ведення селянського (фермерського) господар не є вимогою щодо майна, в зазначеній редакції дана вимога є вимогою про встановлення факту користування, що не є тотожніми.

Зазначені вище норми Господарського процесуального кодексу України передбачають, що вимоги щодо визнання дій щодо внесення даних до Державного земельного кадастру протиправними та скасування цього запису, визнання дій щодо виставлення земельної ділянки на земельні торги не правомірними відносяться до юрисдикції господарських судів, якщо вони є похідними від вимоги щодо такого майна.

Як зазначалось вище, у позовній заяві не міститься вимоги щодо майна (визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, тощо), тому зазначені позовні вимоги не відносяться до юрисдикції господарських судів.

Більше того зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржують ся дії та рішення субєктів владних повноважень.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Вимоги щодо визнання дій стосовно внесення даних до Державного земельного кадастру протиправними та скасування цього запису, визнання дій щодо виставлення земельної ділянки на земельні торги не правомірними (без майнової вимоги щодо майна) відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Окрім цього, позивачем разом з позовною заявою було подано до суду Заяву про забезпечення позову. Враховуючи, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі за даним позовом, суд приходить до висновку про безпідставність розгляду заяви про забезпечення позову.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі, заявнику до ухвали додаються позовні матеріали та матеріали заяви про забезпечення позову.

Ухвала підписана 06.02.2018 та набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_2