УХВАЛА

08 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 924/486/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М., суддів Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Виконавчий комітет Славутської міської ради

про стягнення боргу в розмірі 107 937,45 грн по відшкодуванню витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 924/486/18, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" у задоволенні позову про стягнення з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради 107 934,45 грн.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною 5 статті 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 ГПК України визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як свідчать матеріали оскаржуваних судових рішень предметом позову у справі № 924/486/18 є вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 107 937,45 грн. Зазначена сума є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 (1 921,00 грн.* 100 = 192 100,00 грн), тому у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України ця справа є малозначною.

При цьому скаржник не наводить обставин, які, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, належать до випадків за яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у цій справі Суд відмовляє.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №924/486/18.

2. Матеріали касаційної скарги № 24-17/248 від 15.01.2019 з додатками на 15 (тринадцяти) аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 10.01.2019 № 7 на суму 3 238,12 грн та акт Верховного Суду №29.1-09/42 від 04.02.2019, повернути Управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак