ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/2501/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго", 03022, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Козацька, буд. 120/4, літера "Є" в особі

Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго", 08720, Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Промислова, буд. 1

до Фізичної особи-підприємця Никоненко Вікторії Вікторівни, АДРЕСА_1

про стягнення 5364,06 грн. за договором про відшкодування витрат за використану електроенергію в орендованому приміщенні №21/1/4 від 01.08.2017

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі Трипільської теплової електричної станції звернулось до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Никоненко Вікторії Вікторівни про стягнення 3785,22 грн. основного боргу, 1056,72 грн. пені за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018, 420,13 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018 та 101,99 грн. 3% річних за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про відшкодування витрат за використану електроенергію в орендованому приміщенні №21/1/4 від 01.08.2017 в частині повної та своєчасної оплати використаної електроенергії.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач про наявність заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, відзив на позов не подав.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

01.08.2017 між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" в особі Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (Власник) та Фізичною особою-підприємцем Никоненко Вікторією Вікторівною (Споживач) укладено договір про відшкодування витрат за використану електроенергію в орендованому приміщенні №21/1/4 (Договір), відповідно до пункту 1.1. якого предметом Договору є відшкодування Споживачем витрат за використану електроенергію в орендованій частині їдальні в перетинці БГТ селища, інв. № 1916, площею 109,90 м3, що належить Власнику та знаходиться за адресою Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності 13, за встановленими тарифами Обухівським РЕМ в термін, передбачений цим Договором.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору вартість відшкодування за використану електроенергію визначається за щомісячними тарифами, які встановлені для «Власника» відповідно Договору з Обухівським РЕМ. Кількість спожитої Споживачем електроенергії визначається по фактичним показникам електролічильника, встановленого в орендованому приміщенні за адресою м. Українка, вул. Юності 13.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору передбачено, що зняття показників лічильника здійснюється щомісячно не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за розрахунковим, уповноваженими представниками Власника в присутності уповноваженого представника Споживача. Обсяг спожитої Споживачем електроенергії за місяць оформляється двостороннім Актом використаної електроенергії, що підписується уповноваженими представниками Власника та Споживача.

Відповідно до пункту 4.1. Договору Споживач відшкодовує Власнику витрати у відповідності до Акту використаної електроенергії за розрахунковий місяць в грошовій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Власника не пізніше 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Згідно пункту 5.4.1. Договору Споживач зобов'язаний щомісячно відшкодовувати витрати за користування електроенергією в приміщенні Власника за встановленими тарифами.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 12.06.2018. Даний Договір вважається продовженим у разі продовження строку дії договору оренди №21/3/7 від 12.06.2014 на строк дії договору оренди. Сторони Договору домовились, що умови Договору поширюються на правовідносини, що фактично склалися з 12.07.2017 до дня підписання даного Договору і які знаходяться в рамках умов даного Договору (пункт 8.1. та 8.2. Договору).

На виконання умов договору сторонами підписано акти зняття показів лічильника від 14.08.2017 та від 13.09.2017, на підставі яких здійснено розрахунок розміру відшкодування використаної електроенергії, та підписано в двосторонньому порядку акти виконаних робіт по відшкодуванню витрат за використану електроенергію 14.08.2017 на суму 2409,91 грн. та від 13.09.2017 на суму 1875,31 грн.

31.01.2018 сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на дату підписання акта за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 4285,22 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем здійснено лише часткову оплату вказаної заборгованості на суму 500 грн, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість в розмірі 3785,22 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з попередженням №22-933 від 03.03.2018 в якому вимагав сплатити вищевказану заборгованість.

Оскільки відповіді на вказане повідомлення відповідач не надав та не сплатив заборгованість в розмірі 3785,22 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що заборгованість за договором про відшкодування витрат за використану електроенергію в орендованому приміщенні №21/1/4 від 01.08.2017 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази її оплати відсутні, вимоги про стягнення з відповідача 3785,22грн основного боргу підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання за договором про відшкодування витрат за використану електроенергію в орендованому приміщенні №21/1/4 від 01.08.2017 позивачем заявлено до стягнення 1056,72 грн пені за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що за несвоєчасну компенсацію витрат за використану електроенергію Споживач сплачує Власнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок пені, суд встановив що, позивачем не враховано положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України щодо нарахування пені в межах шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У зв'язку викладеним судом за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга Закон» було здійснено власний розрахунок пені, відповідно до якого розмір пені становить 620,36 грн.

Розрахунок суми пені за актом від 14.08.2017

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2409.9111.09.2017 - 14.09.2017412.5000 %0.068 %*6.60
2409.9115.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %0.068 %*69.33
2409.9127.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*87.35
2409.9115.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*80.42
2409.9126.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*73.95
2409.9102.03.2018 - 11.03.20181017.0000 %0.093 %*22.45

Розрахунок суми пені за актом від 13.09.2017

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1875.3111.10.2017 - 26.10.20171612.5000 %0.068 %*20.55
1875.3127.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*67.97
1875.3115.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*62.58
1875.3126.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*57.54
1875.3102.03.2018 - 11.04.20184117.0000 %0.093 %*71.62

Крім цього, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 420,13 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018 та 101,99 грн. 3% річних за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що вони не суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 420,13 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018 та 101,99 грн. 3% річних за сукупний період з 11.09.2017 по 01.11.2018 підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3785,22 грн. основного боргу, 620,36 грн. пені, 420,13 грн. інфляційних втрат та 101,99 грн. 3% річних. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно до частини дев'ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Никоненко Вікторії Вікторівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08720, Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Промислова, буд. 1, ідентифікаційний код 00131334) 3785 (три тисячі сімсот вісімдесят п'ять) грн. 22 коп. основного боргу, 620 (шістсот двадцять) грн 36 коп. пені, 420 (чотириста двадцять) грн 13 коп. інфляційних втрат, 101 (сто одна) грн 99 коп. 3% річних та 1762 (одна тисяча шістсот сімдесят дві) грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 11.02.2019.