ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Справа № 924/811/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Гудак А.В.,

Суддя Петухов М.Г.,

Суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача: Олійник Ю.П. адвокат

відповідача: Собецька Г.В. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Миропольського Сергія Володимировича на рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 у справі № 924/811/18 (суддя Гладій С.В., м.Хмельницький, повний текст складено 11.12.2018)

за позовом фізичної особи - підприємця Миропольського Сергія Володимировича с. Пашківці, Старокостянтинівського району, Хмельницької області

до Сатанівської селищної ради смт. Сатанів, Городоцького району, Хмельницької області

про стягнення 1075571,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Миропольський С.В. звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом до Сатанівської селищної ради про стягнення 1075571,00грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 у справі №924/811/18 в позові Фізичної особи - підприємця Миропольського Сергія Володимировича до Сатанівської селищної ради про стягнення 1075571,00 грн., відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що позивач не надав, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів прийняття (набуття) або збереження відповідачем додаткових робіт щодо будівництва та капітального ремонту вул. Заводської в смт. Сатанів, вартість яких становить 1075571,00грн., що з огляду на умови застосування ст.1212 ЦК України, виключає можливість задоволення позовних вимог. З огляду на недоведення позивачем набуття та збереження відповідачем майна позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 1075571,00 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Миропольський Сергій Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 по справі №924/811/18 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким позов позивача до відповідача про стягнення 1075571,00 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 1075571,00 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна.

Вважає, що відповідач фактично відмовився укладати додаткові угоди, що підтверджується листами №700/02-25 від 04.08.2017, №87202-25/2018 від 14.08.2018, а отже зміни сторонами в договір підряду не внесені.

Крім того, скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме: акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 та скріншот із сайту Держархбудінспекції, що на думку позивача підтверджує складання і підписання відповідачем як замовником Декларації про готовність об`єкту до експлуатації щодо об`єкту «Капітальний ремонт вулиці Заводської в смт.Сатанів Городоцького району Хмельницької області».

Разом з тим, скаржник звертає увагу на те, що до предмету спору в даній справі відносяться виключно проведені позивачем роботи і викладені ним матеріали по вулиці Заводській в смт.Сатанів, Городоцького району Хмельницької області по улаштуванню 2540 кв.м. дорожнього покриття, улаштування 108,3225 кв.м. тротуару. Враховуючи те, що дане дорожне покриття та тротуар використовуються на земельній ділянці Сатанівської селищної ради по вулиці Заводській в смт.Сатанів Городоцького району Хмельницької області, яка перебуває у володінні, користуванні і розпорядженні відповідача, а правової підстави використовувати зазначене майно відсутнє, відповідно позивач переконаний в наявності факту набуття майна відповідачем без достатньої правової підстави.

Ухвалою Північно-апеляційного господарського суду від 08.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Миропольського Сергія Володимировича на рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.18р. у справі № 924/811/18 та розгляд апеляційної скарги призначено на 06 лютого 2019 року.

04.02.2019 на адресу суду від Сатанівської селищної ради надійшов відзив в якому просить суд апеляційну скаргу ФОП Миропольського С.В. залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 без змін.

Адвокат позивача в судовому засіданні 06.09.2019 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а тому просив суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 по справі №924/811/18 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким позов позивача до відповідача про стягнення 1075571,00 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 1075571,00 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна.

Адвокат відповідача в судовому засіданні 06.02.2019 апеляційну скаргу заперечила в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та наданих пояснень. Просила суд апеляційну скаргу ФОП Миропольського С.В. залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 без змін.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення адвокатів позивача та відповідача в судовому засіданні 06.02.2019, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Миропольського Сергія Володимировича слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 у справі № 924/811/18 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2016 між замовником Сатанівською селищною радою Городоцького району Хмельницької області та підрядником Фізичною особою - підприємцем Миропольським Сергієм Володимировичем укладено договір №92 на виконання підрядних робіт (далі за текстом - договір)(а.с. 13-16), згідно п.1.1 якого предметом договору є виконання робіт по капітальному ремонту вулиці Заводська в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області.

Згідно п. 1.2 договору, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначається кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною договору та погодженою із замовником динамічною договірною ціною.

У відповідності до п. 2.1 даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2016 року або до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Договірна ціна послуг (робіт), що доручається підряднику по цьому договору складає 1463032,00грн. без ПДВ. Сума авансу складає 50% від суми договору: 731516,00грн. без ПДВ. У випадку зміни обсягу фінансування у 2016 році, вартість договору може бути скоригована шляхом укладення додаткової угоди. Договірна ціна робіт визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною договору. Уточнення приблизної договірної ціни буде здійснюватися в міру виконання робіт за фактичними витратами підрядника. Додаткові послуги, що не були передбачені кошторисом та не ввійшли до договірної ціни включаються у додатковий кошторис та оформляються додатковою угодою до цього договору, з відповідним уточненням договірної ціни (п.п. 4.1, 4.3- 4.4 договору).

У відповідності до п. 6.1 договору, кінцеві розрахунки за виконанні роботи здійснюються після виконання всього об'єму робіт, передбачених кошторисною документацією (проектом).

Згідно п. 7.1 договору закупівлю, одержання, складування, збереження необхідних для надання послуг (виконання робіт) матеріалів, устаткування та інших ресурсів здійснює підрядник. Він відповідає за кількість, якість і комплектність постачання цих ресурсів, на ньому лежить ризик їх випадкової втрати та пошкодження, і до моменту відшкодування їх вартості замовником вони залишаються власністю підрядника.

Після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт замовник зобов'язаний негайно розпочати їх приймання (п. 10.1 договору).

Договір підписано уповноваженими представниками та завірено печатки сторін.

Договірна ціна на будівництво Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області, що здійснюється в 2016 році становить 1463,053 тис. грн.(а.с.17-19).

У відповідності до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1(а.с.20-21) та зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва на капітальний ремонт вул. Заводської(а.с.22), складених в поточних цінах станом на 04.06.2016, підписаних позивачем та затверджених Сатанівською селищною радою, вартість робіт становить 1463,032 тис. грн. До складу робіт, серед іншого, включено улаштування одношарових основ товщиною 15 см із щебеню фракції 40-70 мм з межею міцності на стиск понад 98,1 МПа, улаштування покриттів товщиною 4 см із гарячих асфальтобетонних сумішей площею 2704,0 м.кв., а також встановлення плитів бетонних тротуарних товщиною 0,045 см площею 408 м.кв.

За результатами виконаних робіт складено акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 на суму 1463032,00 грн.(а.с. 24-25)

Згідно платіжних доручень №22 від 13.06.2016(а.с. 31), №28 від 09.08.2016(а.с.32) відповідач оплатив проведені позивачем роботи за договором №92 від 10.06.2016 на суму 1463032,00грн.

Разом з тим, матеріали справи містять підсумкову відомість ресурсів по вищевказаному об'єкту (витрати - за прийнятими нормами) за грудень 2016 року (а.с.52-54) та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на суму 1075571,00 грн.(а.с. 55-57), які складені та підписані підрядником ФОП Миропольським С.В..

03.05.2017 проведено контрольні заміри на об'єкті „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області", про що складено акт контрольних замірів(а.с. 36), згідно якого площа асфальтованого покриття становить по акту виконаних робіт КБ-2в 2704 кв.м., фактичні заміри - 5731,57 кв.м. (різниця 3027,57 кв.м.), площа поребрика згідно акту становить 432 м, фактична площа - 492,46 (різниця 60,46 м), площа бордюра згідно акту 430 м, фактична площа бордюра становить 483,7 м (різниця 53,7 м). Акт контрольних замірів підписано, у тому числі і позивачем та селищним головою та його заступником.

30.06.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №1(а.с. 33), в якому зазначив, що згідно проектно - кошторисної документації та договору на виконання робіт №92 від 10.06.2016р. по об'єкту „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області" визначено улаштування 2704 м.кв. дорожнього покриття. Та підрядником фактично виконано ремонт 5731,57 кв.м. Різниця становить 3027,57 кв.м. А улаштування тротуару передбачено 408 м.кв., фактично виконано роботи на 467 м.кв., різниця - 59 м.кв. У зв'язку із цим позивач просив виготовити проектно - кошторисну документацію на різницю по виконаних роботах та оплатити фактично виконаний обсяг роботи.

Листом від 04.08.2017 №700/02-25 (а.с. 34) відповідач повідомив позивача про те, що оплата коштів за виконані роботи по об'єкту «Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області» була здійснена відповідно до договору №92 від 10.06.2016, укладеного на основі розрахунків відповідно до проектно - кошторисної документації. Додаткових асигнувань по об'єкту «Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області» в бюджеті не передбачено, тому додаткових зобов'язань на оплату робіт понад обсяги, визначені відповідно до проектно - кошторисної документації, селищна рада брати не може.

15.12.2017 експертом Голдобреєм М.П. відокремленого підрозділу у Хмельницькій області ВГО „Асоціація експертів у будівельній галузі" на виконання договору між останнім та ФОП Миропольським С.В. складено експертний звіт(а.с. 37) за результатами проведення контрольного обміру фактично виконаних будівельних робіт на об'єкті будівництва „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів, Городоцького району Хмельницької області". Вищевказаний звіт складається з акту контрольного обміру фак4тично виконаних будівельних робіт на об'єкті будівництва «Капітальний ремонт вул.Заводської в смт.Сатанів Городоцького району Хмельницької області», яки містить три таблиці: таблиця №1 - відомість об'ємів робіт згідно робочого проекту та які оплачені замовником, таблиця №2 - відомість додаткових об'ємів робіт, які виникли в результаті зміни проектного рішення замовником та які не оплачені замовником та таблиця №3 - зведена відомість фактично виконаних робіт.

За результатами проведення контрольного обміру фактично виконаних будівельних робіт на об'єкті будівництва „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів, Городоцького району Хмельницької області" експертом складено висновок, згідно якого вказано, що складений підрядником акт приймання виконаних робіт №КБ-2в на загальну суму 1075571,00 грн. відповідає вимогам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 „Правила визначення вартості будівництва", ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 „Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва" та іншим Настановам в галузі будівництва. Крім того у висновку зазначено, що вартість фактично виконаних додаткових робіт по об'єкту будівництва становить 1075571,00 грн. в поточних цінах станом на грудень 2016 року. Підлягає оплаті підряднику сума грошових коштів за фактично виконані додаткові роботи по вищевказаному об'єкту будівництва в розмірі 1075571,00 грн. в поточних цінах станом на грудень 2016 року.

На підтвердження виконання робіт, у тому числі права власності на витрачені матеріали, у зв'язку із проведенням ремонтних робіт „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області " позивач надав суду першої інстанції наступні документи, а саме: видаткові накладні №СП-0000872 від 26.07.2016 на суму 33250,80 грн. (а.с. 58) та №РН-000197 від 26.07.2016 на суму 225043,50 грн. (а.с. 60), №РН-000237 від 13.08.2016 на суму 189089,44 грн.(а.с. 62), №К-00002325 від 24.06.2016 на суму 5699,88 грн. (а.с. 65), №К-00002979 від 26.07.2016 на суму 3480,12 грн.(а.с. 65), №0000599 від 29.07.2016 на суму 77836,27 грн.(а.с. 66), №74 від 29.07.2016 на суму 94500,00грн.(а.с. 67), №10369 від 01.07.2016 на суму 8602,00 грн.(а.с.82), №4 від 14.07.2016 на суму 126900,00грн.(а.с. 98), №6 від 18.07.2016 на суму 173175,00грн.(а.с. 99), №8 від 19.07.2016 на суму 171550,00грн.(а.с. 100), №15 від 22.08.2016 на суму 50000,00грн.(а.с. 101), №РН-0000406 від 08.07.2016 на суму 21003,60 грн.(а.с. 102), №РН-000407 від 08.07.2016 на суму 21186,00 грн.(а.с. 103), №РН-0000400 від 07.07.2016 на суму 25118,88 грн.(а.с. 104), №РН-0000383 від 01.07.2016 на суму 26941,44 грн.(а.с. 105), №РН-0000340 від 24.06.2016 на суму 20790,00 грн.(а.с. 106), №РН-0000327 від 23.06.2016 на суму 24120,00грн.(а.с. 107), №РН-0000417 від 12.07.2016 на суму 22053,24 грн.(а.с. 108); товарні чеки від 17.06.2016 на суму 594,00 грн.(а.с. 109 зворотня сторінка), від 23.06.2016 на суму 960,00 грн.(а.с. 110 зворотня сторінка, 112 зворотня сторінка), від 24.06.2016 на суму 1000,00 грн.(а.с. 113 зворотня сторінка), від 25.06.2016 на суму 1000,00 грн. (112 зворотня сторінка) від 27.06.2016 на суму 880,00 грн.(а.с. 110 зворотня сторінка, 114), від 05.07.2016 на суму 6000,00 грн.( а.с. 109 зворотня сторінка), від 08.07.2016 на суму 600,00 грн.(а.с. 110, 111 зворотня сторінка), від 09.07.2016 на 1000,00 грн.(а.с. 109), від 11.07.2016 на суму 1200,00 грн.(а.с.109), від 12.07.2016 на суму 1600,00 грн.(а.с.110, 111 зворотня сторінка, 112 зворотня сторінка), від 13.07.2016 на суму 1000,00 грн.(а.с. 110, 111 зворотня сторінка), від 14.07.2016 на суму 1000,00 грн. (а.с. 110, 111 зворотня сторінка), від 15.07.2016 на суму 750,00 грн.(а.с.114), від 19.07.2016 на суму 2800,00 грн.(а.с. 111, 112), від 12.08.2016 на суму 972,00 грн. (а.с. 113), від 01.10.2016 на суму 486,00 грн. (а.с. 113); акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №СП-0000001 від 26.07.2016 на суму 25200,00 грн. (а.с. 59), акти здачі - прийняття робіт від 05.08.2016 на суму 114001,20грн.(а.с. 68) та 31.08.2016 на суму 93100,98 грн.(а.с. 69), акти здачі - прийняття робіт (надання послуг): №К-00000486 від 24.06.2016 на суму 5184,00 грн.(а.с.70), №К-00000487 від 25.06.2016 на суму 2592,00 грн.(а.с. 71), №К-00000676 від 26.07.2016 на суму 2592,00 грн.(а.с. 72), акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року №95 на суму 5901,60грн.(а.с. 73), за липень 2016 року №69 на суму 20009,00грн.(а.с. 83-88), за серпень 2016 року №99 на суму 12889,00 грн.(а.с.89-93); товарно - транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів №2607-2 від 26.07.2016(а.с. 61), №270 від 13.08.2016 (а.с. 63).; акти надання послуг №629 від 29.07.2016 на суму 12250,00 грн.(а.с.78), №642 від 03.08.2016 на суму 15190,00 грн.(а.с. 79), №709 від 18.08.2016 на суму 13335,00 грн.(а.с. 80), №724 від 22.08.2016 на суму 2800,00 грн.(а.с. 81), №952 від 02.07.2016 на суму 3600,00грн.(а.с. 94), №1013 від 11.07.2016 на суму 2880,00грн.(а.с. 96); платіжні доручення №570 від 31.07.2018 на суму 20867,16 грн.(а.с. 115), №123 від 15.06.2016 на суму 50000,00 грн. (а.с. 116)., №146 від 26.07.2016 на суму 204807,70 грн. (а.с. 117), №156 від 11.08.2016 на суму 236486,30 грн. (а.с. 118), №141 від 25.07.2016 на суму 63490,00 грн. (а.с. 119), №126 від 16.06.2016 на суму 140346,00 грн. (а.с. 120), №125 від 16.06.2016 на суму 11220,00 грн.(а.с. 121), №128 від 17.06.2016 на суму 2400,00 грн. (а.с. 122), №147 від 26.07.2016 на суму 31974,36 грн. (а.с. 123), №149 від 28.07.2016 на суму 5901,60 грн.(а.с. 124), №212 від 08.11.2016 на суму 100000,00 грн.(а.с. 125), №193 від 21.09.2016 на суму 30000,00 грн. (а.с. 126), №215 від 09.11.2016 на суму 3102,95 грн.(а.с. 127), №160 від 11.08.2016 на суму 114001,20 грн. (а.с. 128), №150 від 29.07.2016 на суму 12250,00 грн. (а.с. 129), №189 від 16.09.2016 на суму 10000,00 грн. (а.с. 130), №155 від 11.08.2016 на суму 7190,00 грн.(а.с. 131), №175 від 26.08.2016 на суму 6135,00 грн.(а.с. 132), №153 від 11.08.2016 на суму 8000,00 грн. (а.с. 133), №136 від 30.06.2016 на суму 27122,22 грн.(а.с. 134), №158 від 11.08.2016 на суму 87836,27 грн. (а.с. 135), №124 від 16.06.2016 на суму 7200,00 грн. (а.с.136), №135 від 23.06.2016 на суму 10883,88 грн.(а.с. 137); прибуткові касові ордера №4 від 15.08.2016(а.с. 138), №6 від 17.08.2016 (а.с. 139), №9 від 22.08.2016 (а.с. 139), №14 від 02.09.2016 (а.с. 140), №8 від 19.08.2016 (а.с. 140), №12 від 31.08.2016 (а.с. 141), №11 від 30.08.2016 (а.с. 141), №7 від 18.08.2016 (а.с. 142), №5 від 16.08.2016 (а.с. 142), №10 від 23.08.2016 (а.с. 143), №16 від 08.09.2016 (а.с. 143), №13 від 01.09.2016 (а.с. 144) та №15 від 07.09.2016 (а.с. 144) на загальну суму 534125,00грн.

10.08.2018 ФОП Миропольський С.В. звернувся до Сатанівської селищної ради з листом(а.с.145), в якому зазначив, що у зв'язку із виконанням підрядником робіт, які не передбачені умовами договору від 10.06.2016 та проведені за згодою замовника, на земельній ділянці останнього (перебуваючи у його володінні користуванні і розпорядженні) використовується 2540 кв.м. дорожнього покриття та 108,3225 кв.м. тротуару, які влаштовані внаслідок будівельних робіт і матеріалів підрядника та які належать йому на праві власності. Здійснюючи посилання на статті 1212 та 1213 ЦК України, позивач просив повернути йому в натурі безпідставно набуте відповідачем майно або відшкодувати вартість безпідставно набутого майна у сумі 1075571,00грн.

Листом №87202-25/2018 від 14.08.2018 (а.с.146) відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до договору №92 від 10.06.2016, що укладений між сторонами проведена оплата за виконання робіт по ремонту вулиці в сумі 1463032,00 грн. Так, як додаткової угоди до договору не було укладено відповідач не погоджувався на виконання додаткових робіт і не зобов'язаний їх оплачувати.

Враховуючи те, що відповідач, в листі від 14.08.2018 повідомив про те, що він не зобов'язаний оплачувати не погоджені із ним виконані додаткові роботи, позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області із даним позовом.

Позивач, на підтвердження позовних вимог подав суду першої інстанції нотаріально посвідченні заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6(а.с. 147-148), які повідомили, що у червні - липні 2016р. вони працювали за трудовим договором у ФОП Миропольського С.В. У цей час здійснювався капітальний ремонт дороги по вул. Заводській у смт. Сатанів Городоцького району. Голова Сатанівської селищної ради Собков А.І. та особа, яка здійснювала технічний нагляд за ремонтними роботами просили збільшити ширину дороги по всій довжині вулиці поза договором від 10.06.2016р. Також йшла мова про те, що після закінчення розширення поза договором, будуть проведені заміри дороги й про подальшу оплату робіт по розширенню й укладення додаткової угоди до договору, що був укладений. В результаті було збільшено дорожнє полотно майже у два рази та тротуар приблизно на 107 кв.м.

Також, позивач подав суду першої інстанції скріншот із сайту Держархівбудінспекції, який містить інформацію про наявність декларації про готовність об'єкта до експлуатації, при цьому, об'єктом визначено капітальний ремонт вул. Заводської Хмельницької області Городоцького району смт. Сатанів, замовником якого вказано Сатанівську селищну раду(а.с. 166).

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України слідує, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є факт набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. Наприклад, продавець надав покупцеві здачу в більшому розмірі, ніж потрібно, або передав неоплачений товар;

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- по-третє, обов'язково має бути наявною відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК).

Отже, вимоги про повернення коштів на підставі статті 1212 ЦК України можуть висуватися лише у випадку відсутності між сторонами правочину або будь-якої іншої підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків.

Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Стаття 181 ГК України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2016 між Сатанівською селищною радою Городоцького району Хмельницької області та фізичною особою - підприємцем Миропольським Сергієм Володимировичем укладено договір №92 на виконання підрядних робіт, предметом якого є виконання робіт по капітальному ремонту вулиці Заводська в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області.

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначається кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною договору та погодженою із замовником динамічною договірною ціною.

Згідно локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 та зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва на капітальний ремонт вул. Заводської, складених в поточних цінах станом на 04.06.2016, підписаних позивачем та затверджених Сатанівською селищною радою, вартість робіт становить 1463,032 тис. грн.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегією суддів встановлено, що позивачем виконані підрядні роботи, передбачені кошторисною документацією. За результатами виконаних робіт складено акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року на суму 1463032,00 грн. Відповідачем проведена оплата робіт на суму 1463032,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та не заперечується позивачем.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи встановлено припинення правовідносин між сторонами визначених договором на виконання підрядних робіт №92 від 10.06.2016.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що предметом даного спору є вимога ФОП Миропольського С.В., як власника спірного майна, стягнути з Сатанівської селищної ради 1075571,00 грн. у відшкодування вартості безпідставно набутих 2704 кв.м. дорожнього покриття, 408 кв.м. тротуару за адресою: вул.Заводська в смт. Сатанів, Городоцького району, Хмельницької області та вартості робіт та витрат, які пов'язані з улаштуванням вищевказаного покриття та тротуара.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.06.2016 між сторонами було укладено договір на виконання підрядних робіт №92, предметом якого було виконання робіт по капітальному ремонту вулиці Заводської в смт. Сатанів, вартість підрядних робіт 1463032,00грн. Вказані підрядні роботи були виконані, за що відповідачем сплачено позивачу зазначені кошти. Між сторонами, також, крім вищевказаних договірних, виникли і позадоговірні зобов'язання, оскільки за усною згодою відповідача, позивачем проведено будівельні роботи по капітальному ремонту вул. Заводської в смт. Сатанів по улаштуванню 2540 кв.м. дорожнього покриття, улаштування 108,3225 кв.м. тротуару зі своїх матеріалів. При цьому, дорожнє покриття та тротуар, які влаштовані внаслідок будівельних робіт і з матеріалів підрядника, використовуються на земельній ділянці відповідача, перебуваючи у його володінні, користуванні і розпорядженні. Правова підстава використовувати зазначене майно у відповідача відсутня, оскільки між позивачем і відповідачем відсутній будь-який правочин. Відповідно, наявний факт набуття майна відповідачем без достатньої правової підстави. Також, позивач звертає увагу суду, що виконанні додаткові роботи, а також сума заявлених позовних вимог підтверджується експертним звітом від 15.12.2017, проведеним відокремленим підрозділом у Хмельницькій області ВГО „Асоціація експертів у будівельній галузі" за результатами контрольного обміру фактично виконаних будівельних робіт на об'єкті будівництва „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області". Даним висновком встановлено додаткові об'єми робіт щодо улаштування дорожнього покриття та використані додаткові матеріали - камені бетоні бортові, асфальтобетон, гранітний відсів, цемент, плитки бетонні тротуарні, поребрики бетонні. Позивач, звертався до відповідача з листом від 10.08.2018 про повернення на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України в натурі безпідставно набутого відповідачем майна або відшкодування його вартості. Враховуючи, що відповідач, в листі від 14.08.2018 повідомив про те, що він не зобов'язаний оплачувати не погоджені із ним виконані додаткові роботи, позивач звернувся до суду із даним позовом. Правовими підставами свого позову позивач вказує ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову повністю суд першої інстанції мотивував своє рішення приписами статей 1212, 1213 ЦК України та встановленими по справі обставинами, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не надав, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів прийняття (набуття) або збереження відповідачем додаткових робіт щодо будівництва та капітального ремонту вул. Заводської в смт. Сатанів, вартість яких становить 1075571,00грн., що з огляду на умови застосування ст.1212 ЦК України, виключає можливість задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявлених ФОП Миропольським С.В. позовних вимог, враховуючи наступне.

Загальні підстави щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави, зазначеної у ст. 1212 ЦК України, розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Разом з тим, враховуючи специфічну природу спірного майна (щебінь, бітум, тощо), власником якого є позивач, а отже - взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі, правова підстава здійснення будівельних робіт на об'єкті будівництва „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів, Городоцького району Хмельницької області" у даному випадку фактично не відпала, оскільки 30.06.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №1(а.с. 33), в якому зазначив, що згідно проектно - кошторисної документації та договору на виконання робіт №92 від 10.06.2016 по об'єкту „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області" визначено улаштування 2704 м.кв. дорожнього покриття. Та підрядником фактично виконано ремонт 5731,57 кв.м. Різниця становить 3027,57 кв.м. А улаштування тротуару передбачено 408 м.кв., фактично виконано роботи на 467 м.кв., різниця - 59 м.кв. У зв'язку із цим позивач просив виготовити проектно - кошторисну документацію на різницю по виконаних роботах та оплатити фактично виконаний обсяг роботи.

Тобто, колегією суддів встановлено, що позивач в даному спорі хоче стягнути з відповідача кошти (різницю) за улаштування неузгодженого сторонами 2704 м.кв. дорожнього покриття та 408 м.кв. тротуару під час здійснення ремонту по вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області в контексті виконання умов договору на виконання робіт №92 від 10.06.2016.

За правилами ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

У вiдповiдності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та iншi правочини.

Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося у не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правовідносинам, які склалися між сторонами, в результаті яких позивач просить стягнути з відповідача 1075571,00 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого майна, притаманні ознаки, які характерні для підрядних робіт.

Згідно п.4.4 договору від 10.06.2016 року передбачено, що додаткові послуги, що не були передбачені кошторисом та не ввійшли до договірної ціни включаються у додатковий кошторис та оформляються додатковою угодою до цього договору, з відповідним уточненням договірної ціни. Однак, такі докази матеріали справи не містять.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що кінцеві розрахунки за виконані роботи здійснюються після виконання всього об'єму робіт, передбачених кошторисною документацією(проектом).

У відповідності до ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Матеріалами справи встановлено, що по закінченню виконання вищевказаного договору замовник(відповідач) повністю оплатив підряднику(позивачу) обсяг робіт визначений проектно-кошторисною документацією за ціною визначеною договором №92 на виконання підрядних робіт від 10.06.2016.

Проте, після виконання вищезгаданих зобов'язань позивач майже через рік звернувся до відповідача з листом від 30.06.2017 в якому повідомив, що підрядником виконано значно більший обсяг робіт ніж передбачено проектно-кошторисною документацією, відповідно сума робіт додатково зросла на 1075571 грн. В зв'язку з цим просив оплатити вартість додатково виконаних робіт, згідно акту контрольних замірів від 03.05.2017.

У відповідності до частин 3, 4 ст.877 ЦК України, підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов'язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності. Якщо підрядник не виконав обов'язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв'язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об'єкта будівництва.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що додатковий обсяг робіт, про які зазначає позивач в позовній заяві був виконаний станом на грудень 2016 року, що підтверджується актом приймання-виконання будівельних робіт за грудень 2016 року, який був підготовлений підрядником, а лист з пропозицією відповідачу внести зміни до проекту позивач направив лише 30.06.2017, тобто після виконання вищезгаданих робіт, а не до початку їх виконання як встановлено ст.877 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме недотримання позивачем приписів ст.877 ЦК України та положень договору від 10.06.2016 року призвело до виникнення тих обставин, які стали підставою для подання позову у даній справі.

Колегія суддів враховує, що для виникнення кондикційного зобов'язання необхідним є сам факт безпідставного збагачення, а не відповідна підстава, яка це спричинила.

Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-3090цс15, кондикція як самостійний позов застосовується за таких умов: зобов'язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютно безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Майно не можна вважати набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо в момент його набуття (збереження) це відбулося хоч і не прямо передбаченим, але у будь-якому разі - не забороненим цивільним законодавством способом із метою досягнення учасниками відповідних правовідносин певного правового результату в майбутньому, якщо в подальшому цей результат настав.

Кондикційний позов для повернення майна застосовується тільки у випадку, якщо підстав для застосування віндикаційного позову немає. Тобто, якщо це індивідуально визначене майно, то має йтися про віндикацію, а якщо це майно визначене родовими ознаками або втратило індивідуалізуючі ознаки внаслідок того, що змішалося з однорідним майном набувача, або перероблено в якісно іншу річ, або набувачем спожито чи відчужено будь-яким іншим чином і не збереглося в натурі, - про кондицію.

Таким чином, кондикція може застосовуватись як самостійний спосіб захисту у всіх випадках безпідставного збагачення, за умови, що безпідставно набуте чи збережене майно не може бути повернуто за допомогою інших способів захисту, за винятком безпідставно набутого майна, що не підлягає поверненню.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про позбавлення відповідачем позивача доступу до свого майна; втрату майна; неможливість користування майном та розпорядження ним на власний розсуд; втрату контролю над своїм майном, що відповідач утримує майно силоміць чи іншим чином за відсутності волі власника, позивачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Наведене дає підстави вважати, що пред'явлені позивачем позовні вимоги фактично є наміром за рахунок відповідача відшкодувати витрати на матеріали, вартість виконаних робіт, загальновиробничі, адміністративні витрати та єдиний податок, кошти за які ним було витрачено під час своєї господарської діяльності під виглядом відшкодування вартості набутого майна.

Проте, частиною 2 ст. 14 ЦК України встановлено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів прийняття (набуття) або збереження відповідачем додаткових робіт щодо будівництва та капітального ремонту вул. Заводської в смт. Сатанів, вартість яких становить 1075571,00 грн., що з огляду на умови застосування ст.1212 ЦК України, виключає можливість задоволення позовних вимог.

Колегією суддів відхиляються посилання позивача на те, що виконання ним додаткових робіт на замовлення відповідача підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки наявний в матеріалах справи скріншот із сайту Держархівбудінспекції, який містить лише інформацію про наявність такої декларації не містить відомостей, а ні щодо розміру ділянки дороги, на якій проведено капітальний ремонт, а ні вартості такого ремонту.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи заяви свідків громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та акт контрольних замірів на об'єкті „Капітальний ремонт вул. Заводської в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області" від 03.05.2017 не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки додаткові роботи по улаштуванню дороги, хоча і вийшли за межі договору №92 від 10.06.2016, виникли вони в процесі виконання робіт передбачених договором, у зв'язку із чим позивач зобов'язаний був вчинити дії для належного оформлення понад договірних обсягів роботи та їх вартості.

Посилання ФОП Миропольського С.В. у апеляційній скарзі на те, що єдиним ефективним способом захисту, який призведе до відновлення порушеного права власності позивача, є стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна, відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на те, що не доведення позивачем факту безпідставного набуття відповідачем майна позивача виключає можливість покладення на відповідача обов'язку з відшкодування його вартості відповідно до статті 1213 ЦК України.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам, наданим позивачем, у тому числі експертному звіту від 15.12.2017, спростовується тим, що відповідно до приписів ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Враховуючи висновок суду щодо недоведеності позивачем факту безпідставного набуття відповідачем майна позивача за рахунок останнього, зазначений експертний звіт є безпредметним.

А тому, недоречним слід визнати твердження скаржника про порушення судом першої інстанції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з неприйняттям до уваги вказаного висновку експерта.

Інші доводи скаржників, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених колегією суддів, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правового, так і процесуального характеру, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Частинами першою та другою статті 257 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Щодо доказів доданих скаржником до апеляційної скарги, а саме: листа позивача №1/12-18 від 14.12.2018 та довідки про майно, роботи, інші витрати від 27.12.2018 , колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 5 ст.269 ГПК України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дішла висновку про те, що лист позивача №1/12-18 від 14.12.2018 та довідка про майно, роботи та інші витрати від 27.12.2018, які додані до апеляційної скарги, не приймається до розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки даний лист та довідка позивача не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому що датовані 14.12.2018 та 27.12.2018 відповідно, а оскаржуване рішення суду ухвалене 05.12.2018.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 у справі № 924/811/18 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Миропольського Сергія Володимировича залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 у справі №924/811/18 без змін.

2. Справу №924/811/18 повернути господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений « 07» лютого 2019 року

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.