ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2019 р. Справа № 924/131/19

м. Хмельницький

Суддя господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши матеріали

за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону, м. Львів в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на здійснення функції у спірних відносинах

Міністерства оборони України, м. Київ

Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд", м. Миколаїв

про стягнення 198 679,00 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків виконання робіт за договором підряду від 24.05.2018 року №124 у розмірі 90 026,42 грн. та штрафу у розмірі 108 652,58 грн. за прострочення виконання робіт понад 20 календарних днів,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява заступника військового прокурора Львівського гарнізону, м. Львів в інтересах держави в особі орану, уповноваженого на здійснення функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, м. Київ, Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд", м. Миколаїв про стягнення 198679,00 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків виконання робіт за договором підряду від 24.05.2018 року №124 у розмірі 90026,42 грн. та штрафу у розмірі 108652,58 грн. за прострочення виконання робіт понад 20 календарних днів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Музиці М.В.

Згідно ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Суд звертав також увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (у неофіційному перекладі): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У рекомендаціях Парламентської ОСОБА_1 Європи від 27.05.2003р. № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Положення п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Так, захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17.

В даному випадку прокурор, звертаючись до суду в інтересах Міністерства оборони України, Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів, зазначив, що ні Міністерством оборони України, ні Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням не здійснюється захист порушених інтересів держави (не пред'явлено до суду позовну заяву щодо стягнення штрафних санкцій, застосованих внаслідок неналежного виконання вимог договору підряду щодо будівництва казарми поліпшеного планування №2, в/м №25, в м. Хмельницький). Відтак, прокурор робить висновок, що вказане дає підстави для звернення саме прокурора в інтересах позивачів до суду за захистом порушених інтересів держави.

Жодних інших обставин прокурором не зазначено.

Проте, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо) (постанова Верховного Суду №922/901/17 від 21.12.2018 року).

З вищевикладеного, суд приходить до висновку, що прокурором не надано достатніх доказів неналежного виконання позивачами своїх обов'язків з захисту інтересів держави в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання підрядних робіт у встановлені строки. Навпаки, в матеріалах позовної заяви наявна претензія позивача 2, надіслана відповідачу, з вимогою сплати 198679,00 грн. штрафних санкцій за договором підряду від 24.05.2018 року №124, що, в свою чергу, підтверджує факт вчинення Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням, м. Львів дій по стягненню з ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд", м. Миколаїв спірної заборгованості.

Пунктом 4 частини 5 статті 174 ГПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи недоведеність прокурором підстав для звернення до суду із даним позовом в інтересах позивачів, позовна заява заступника військового прокурора Львівського гарнізону, м. Львів в інтересах держави в особі орану, уповноваженого на здійснення функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, м. Київ Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд", м. Миколаїв про стягнення 198679,00 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків виконання робіт за договором підряду від 24.05.2018 року №124 у розмірі 90026,42 грн. та штрафу у розмірі 108652,58 грн. за прострочення виконання робіт понад 20 календарних днів підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 53, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

позовну заяву заступника військового прокурора Львівського гарнізону, м. Львів в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на здійснення функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, м. Київ Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд", м. Миколаїв про стягнення 198679,00 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків виконання робіт за договором підряду від 24.05.2018 року №124 у розмірі 90026,42 грн. та штрафу у розмірі 108652,58 грн. за прострочення виконання робіт понад 20 календарних днів, повернути прокурору.

Додаток: позовна заява з додатками на 121 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим.: 1 - в наряд; 2 - військова прокуратура Львівського гарнізону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20) - рек. з пов. про вручення