ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Справа № 906/81/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивач- Поліщук В.В., ОСОБА_1;

відповідач 1- ОСОБА_2;

відповідач 2- не зявився;

прокурор- Марщівська О.П.,

розглянувши в режимі відеоконференції з господарським судом Житомирської області апеляційну скаргу Відповідача 1-Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 25.01.2018р., повний текст якого складено 15.02. 2018р., у справі №906/81/17 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Фермерського господарства «Маяк-ПВВ» с.Паволоч Попільнянського р-ну Житомирської обл.

до 1. Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області м.Житомир

2. Попільнянської районної державної адміністрації смт.Попільня Житомирської обл.

про визнання укладеною додаткової угоди №1 від 09.02.2016р., з урахуванням

доповнень до договору №26 від 16.03.2006р.,-

У січні 2017 року Фермерське господарство «Маяк-ПВВ» (надалі в тексті Фермерське гос-подарство) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання по-новленим (переукладеним) на новий строк на тих же умовах договору оренди земельної ділянки з Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області (надалі в тексті Управління). Договір оренди земельної ділянки площею 31,0300 га, яка знаходиться на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населеного пункту), з ці-льовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництвата був укладе-ний 16.03.2006р. з Попільнянською районною державною адміністрацією (надалі в тексті Попіль-нянська РДА) і зареєстрований Житомирською регіональною філією ДП «Центр державного земель-ного кадастру» 30.05.2006р.(т.1, арк.справи 3-6).

Справа вже розглядалася господарським судами.

Так, рішенням господарського суду Житомирської області від 23.03.2017р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. у справі №906/ 81/17, позов задоволено. Вирішено вважати договір №26 оренди земельної ділянки від 16.03.2006р. площею 31,0300 га, укладений між Фермерським господарством і Попільнянською РДА, за реєстр-рований 30.05.2006р. Житомирською регіональною філією Державного підприємства «Центр дер-жавного земельного кадастру» за №89 поновленим (переукладеним) на новий строк на тих же умовах. Відмовлено в задоволенні позову в частині вимог щодо Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.(т.1, арк.справи 196-198; т.2, арк.справи 55-61).

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017р. постанову Рівнен-ського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. та рішення господарського суду Жито-мирської області від 23.03.2017р. у справі №906/81/17 було скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Вмотивовуючи підстави скасування судових рішень у справі, Вищий господарський суд Ук-раїни наголосив на тому, що стаття 33 Закону України «Про оренду землі» містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави та обставини для захисту переважного права орендаря, яке ви-никає відповідно до частин першої-пятої зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам за-хисту його права, яке виникає за частиною 6 наведеної вище статті. Проте, господарськими суда-ми попередніх інстанцій не встановлено, яку з правових конструкцій обрано позивачем при звер-ненні до суду з даною позовною заявою для захисту порушеного права; не відображено умови до-говору, що суперечить приписам ст.84 ГПК України, відповідно до яких у спорі, що виник при ук-ладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови до-говору, а у спорі про спонукання укласти договір умови, на яких сторони зобовязані укласти до-говір, з посиланням на поданий позивачем проект договору; не надано оцінки тій обставині, що по-зивач звернувся з вимогою про визнання юридичного факту поновлення договору оренди, а не про укладення відповідної додаткової угоди.(т.2, арк.справи 113-116).

За наслідками нового розгляду справи, господарський суд Житомирської області рішенням від 25.01.2018р. у даній справі №906/81/17 частково задоволив позов. Вирішив вважати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області та Фермерським господарст-вом «Маяк-ПВВ» додаткову угоду №1 від 09.02.2016р., з урахуванням доповнень до додаткової уго-ди, до договору оренди землі №26 від 16.03.2006р., який зареєстровано Житомирською регіональ-ною філією Державного підприємства Центр ДЗК 30.05.2006р. за №89 у відповідній ре-дакції. Відмовлено у позові до Попільнянської РДА.(т.2, арк.справи 196-202).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що отримавши 30.06.2016р. заяву Позивача від 22.06.2016р. з проханням підписати з ним та Відповідачем-2 трьохсторонню додатко-ву угоду до Договору оренди землі в запропонованій ним редакції, Відповідач-1 лише 18.07.2016р. надав відповідь, повідомивши в листі №27-6-0.6-7731/2-16 про неможливість укладення додаткової угоди до Договору оренди землі, що припинив свою дію, у звязку із закінченням строку його дії, оскільки це суперечитиме нормам чинного законодавства. Тим самим, отримавши ще 09.02.2016р. лист №1 Позивача про поновлення Договору оренди землі та проект Додаткової угоди №1, Відпо-відач-1 всупереч вимог статті 33 Закону безпідставно ухилився від прийняття рішення про понов-лення договору оренди землі та укладення додаткової угоди у строк до 30.05.2016 року.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач-1 подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 25.01.2018р. у даній справі та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.(т.2, арк.справи 61-63).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач-1 зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но зясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не прийняв до уваги, що на дату укладення договору орен-ди від 16.03.2006р. розпорядником земель сільськогосподарського призначення поза межами насе-лених пунктів, були відповідно районні державні адміністрації, у конкретному випадку Попільнянь-ська РДА. Проте, незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на но-вий строк у формі додаткової угоди до договору, строк якого закінчився фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовле-ності щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладен-ня договору оренди землі припиняється. Проте, з огляду на листування сторін, суд першої інстан-ції не врахував, що протягом дії спірного договору оренди землі сторони не дійшли згоди щодо строку дії договору та розміру орендних платежів, а також розпорядник землі висловив свої запе-речення щодо його поновлення.(т.2, арк.справи 62-63).

Крім того, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2018р. зупине-но провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 25.01.2018р. у справі №906/81/17 до вирішення судовою палатою з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Ка-саційного господарського суду у складі Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №920/739/17.(т.3, арк.справи 207-208).

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. ліквідовано Рівненський апеляцій-ний господарський суд та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляцій-ному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

05.10.2018р. в газеті «Голос України» опубліковано оголошення про початок роботи Північ-но-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018р. «Про комісію для передачі судових справ та матеріалів» згідно акта здачі судових справ від 01.10.2018р. до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на рішення гос-подарського суду Житомирської області від 25.01.2018р. у справі №906/81/17.

Для розгляду справи №903/393/18 автоматизованою системою документообігу суду визна-чено колегію суддів у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Розізна-на І.В.(т.3, арк.справи 215).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Відповідача-1 у зупиненій справі №906/81/17.(т.4, арк.справи 17).

У звязку із ухваленням судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови від 10.09. 2018р. у справі №920/739/17, повний текст якої оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судо-вих рішень 12.11.2018р., Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 16.01.2019 року поновив провадження у даній справі.(т.3, арк.справи 223-224).

Крім того, ухвалою від 22.01.2019р. задоволено клопотання Відповідача-1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.(т.3, арк.справи 226, 230).

Під час апеляційного провадження до суду надійшли:

18.07.2018р. поштою надійшов відзив Позивача на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(т.3, арк.справи 152-155), а також 25.07.2018р. клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати орендної пла-ти за 2016-2018 роки.(т.3, арк.справи 158-200) та рішення Паволоцької сільської ради Попільнянь-ського району від 14.07.2016р.(т.3, арк.справи 202).

24.01.2019р. на електронну адресу суду та 28.01.2019р. поштою надійшли пояснення Відпо-відача-2, а також 28.01.2019р. пояснення прокурора та на електронну адресу суду у цей же день пояснення Позивача, у яких учасники справи просять з урахуванням позицій, викладених у справі №920/739/17, апеляційну скаргу залишити без задоволення.(т.3, арк.справи 238, 242, 245-246, т.4, арк.справи 2-8).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 29.01.2019р. представник Відповідача-1 підтри-мав апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Представник Позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав свої пояснення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, участь у справі взяв Прокурор, який в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги та просив, оскаржуване рішення залишити в силі.

Відповідач-2 не забезпечив явку свого уповноваженого представника в призначене на 29.01. 2019р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку.(арк.справи 200-201).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши ма-теріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Попільнянською РДА-орендодавцем та Фермерським господарством-орендарем укладено договір оренди земельної ділянки від 16.03.2006р. №26 (нада-лі в тексті Договір) за умовами пунктів 1 та 2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного с/г-виробництва площею 31,0300 га, яка знаходиться на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населеного пункту).(т.1, арк.спра-ви 13-14).

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарською призначення. Умови збереження стану обєкта оренди дотримання вимог протиерозійної організації території (п.п.15-17 Договору).

Сторони погодили у п.8, що Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії дого-вору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за (пуста графа) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орен-додавця про намір продовжити його дію.

Договір підписаний головою Попільнянської РДА та головою Фермерського господарства, скріплений відтисками печаток сторін та зареєстрований Житомирською регіональною філією Дер-жавного підприємства Центр державного земельного кадастру 30.05.2006р. за №89.(т. 1, арк.справи 14-зворот).

Матеріали справи свідчать, що 09.02.2016р. голова Фермерського господарства звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з листом №3 про поновлення на новий строк Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) када-стровий №:07:000:0285 площею 31,0300 га, яка розташована на території Паволоцької сільської ради (надалі лист №1 щодо поновлення Договору), який отримало адресатом 09.02.2016 року.(т.1, арк.справи15).

Крім того, 09.02.2016р. Управління отримало від Фермерського господарства проект Додат-кової угоди №1 від 09.02.2016р. до Договору оренди землі від 16.03.2006р., у якій пропонувалося вказати сторонами Додаткової угоди №1 Фермерське господарство та Управління, а також предмет в такій редакції: сторони дійшли згоди поновити Договір оренди землі від 16.03.2006р., який за-реєстрований 30.05.2006рє. за №89, строком на 10 років, перебіг дії якого починається з 17.03.2016р. і закінчується 16.03.2026р. У розділі « 2.Прикінцеві та перехідні положення» запропо-новано вказати, що з питань, що неврегульовані Договором та даною Додатковою угодою, сторони керуються чинним законодавством України і те, що Додаткова угода вступає в дію з 29.03.2016р. (надалі Додаткова угода №1).(т.2, арк.справи 141).

Вбачається, що у відповідь на звернення Фермерського господарства листом №28-6-7777. 12-3962/2-16 від 09.03.2016р. Управління повідомило, що для продовження строку дії Договору оренди землі необхідно надати рішення Попільнянської районної ради про затвердження технічної документації із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є обєктом оренди за цим до-говором і витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 31,0300 га.(т.1, арк.справи16).

Матеріали справи містять рішення шостої сесії Попільнянської районної ради від 23.03.2016 №92 «Про затвердження технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки зе-мельної ділянки на території Паволоцької сільської ради», яким затверджено розроблену ДП «Жи-томирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічну документацію з ви- значенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 31,0300 га в сумі 1120357 грн., яка надається в користування на умовах оренди ФК «Маяк-ПВВ» для ведення фер-мерського господарства, розташованої на території Паволоцької сільської ради.(т.1, арк.справи 29).

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2016р. Позивач повторно подав Відповідачу-1 заяву за вих. №5 про поновлення Договору оренди землі, у якій вказав, що погоджується на семирічний строк його дії та орендну плату в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі (надалі лист №2 щодо поновлення Договору). До вказаного листа додано оригінал технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прошитої та пронумерованої на 36 сторінках; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку; рішення Попільнянської районної ради від 23.03.2016р. №92, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділян-ку. Зазначений лист отримано Відповідачем-1 08.04.2016р., що вбачається із відбитку печатки у нижньому правому куті.(т.1, арк.справи 17, 28-53).

Натомість, листом №28-6-0.6.-6055/2-16 від 06.05.2016р. Управління повідомило Фермерсь-кому господарству, що з 01 січня 2013 року відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України є орендодавцем земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населе-них пунктів. Водночас Договір оренди землі укладений з Попільнянською РДА є чинним, тому Управління не вправі втручатись в договірні відносини, змінювати предмет або умови договору, допоки не є стороною. Вирішення питання можливе лише після заміни його на орендодавця по даному Договору.(т.1, арк.справи19).

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2016р. листом №9 Фермерське господарство про-сило Попільнянську РДА підписати тристоронню угоду про заміну орендодавця у Договорі оренди землі, запропонувавши її проект (надалі лист про укладення тристоронньої угоди), який отримано 23.05.2016р.(т.1, арк.справи 20). У відповідь на звернення щодо укладення тристоронньої угоди, листом від 27.05.2016р. за вих.№929/02-16 Попільнянська РДА відмовила в підписанні тристорон-ньої додаткової угоди мотивуючи це тим, що строк дії Договору оренди землі закінчився.(т.1, арк. справи 21).

Матеріалами справи стверджено, що 22.06.2016р. Позивач повторно звернувся до Відповіда-ча-2 із заявою підписати тристоронню додаткову угоду до Договору оренди землі в запропонованій редакції, у відповідь на що листом від 24.06.2016р. №66/04-06 Попільнянська РДА порадила Фер-мерському господарству звернутися з питанням поновлення Договору до Управління, оскільки з 01 січня 2013 року воно є розпорядником земель сільськогосподарського призначення.(т.1, арк.справи 22, 23).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.06.2016р. Фермерське господарство також звернулося до Управління із проханням підписати тристоронню додаткову угоду до Договору оренди землі в запропонованій редакції. Управління отримало лист 30.06.2016р. і у відповідь на нього, листом №7-6-0.6-7731/2-16 від 18.07.2016р. повідомило про неможливість укладення додат-кової угоди до Договору оренди землі, що припинив свою дію, у звязку із закінченням строку його дії, оскільки це суперечитиме нормам чинного законодавства.(т.1, арк.справи 24-26, 27).

Матеріали справи свідчать, що після закінчення строку дії Договору оренди землі 30.05.2016 року, Позивач продовжив користуватися земельною ділянкою і жоден з органів державної виконав-чої влади не вимагав її повернення з оренди. Оренду плату Позивач сплачував щомісяця з 24.02. 2016р., що вбачається з поданих до суду першої та апеляційної інстанції платіжних доручень за пе-ріод лютий 2016р.-листопад 2018р.(т.1, акр справи 104-112; т.3, арк.справи 160-200; т.4, арк.справи 9-12).

Вважаючи, що ухиленням від укладення Додаткової угоди до Договору оренди землі Відпо-відачі порушили його право, Фермерське господарство звернулося із позовом про визнання у судо-вому порядку Додаткової угоди укладеною у запропонованій ним редакції.

Як зазначалося вище, рішенням від 25.01.2018р. господарський суд Житомирської області задоволив позов частково.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на нас-тупне:

Предметом даного спору є визнання договору укладеним.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укла-деним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обо-роту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовя-зковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальний порядок укладення господарських договорів встановлено статтею 181 ГК України. Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підпи-саного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом під-твердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонова-ний будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умо-вами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

При цьому, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавст-вом умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не от-римано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законо-давства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту реєстрації 30.05.2006р. Договору оренди землі від 16.03.2006р. між Підприємством та Адміністрацією виникли відносини оренди землі.

Так, згідно з ч.1 ст.124 ЗК України (надалі в тексті ЗК України) (в редакції, яка діяла на час укладення Договору) Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або ко-мунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.(ст.84 ЗК України).

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав і обо-вязків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обовязки; набуття земельних прав та обовязків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт повязує виникнення, зміну і припинення земе-льних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхід-ною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим За-коном, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 названого Закону).

В силу приписів ч.3 ст.122 ЗК України (в редакції, яка діяла на час укладення договору) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для, зокрема сільськогосподарського використання.

При цьому, відносини, повязані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фер-мерських господарств, регулюються Законом України «Про фермерське господарство» (надалі в тексті Закон), який у таких правовідносинах є спеціальним нормативно-правовим актом.

Так, відповідно до ст.1 Закону фермерське господарство є формою підприємницької діяль-ності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійсню-вати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, то-варного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин ОСОБА_3, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.(ч.1 ст.5 За-кону).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, спірні від-носини щодо продовження строку дії Договору оренди виникли саме між Фермерським господарс-твом та Управлінням у звязку зі зверненням до останнього з приводу документального оформлення орендних відносин земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми влас-ності на новий строк. При цьому, до закінчення строку дії Договору Позивач звертався до Відпові-дача-1 і передумовою виникнення спірних відносин став лист №1 про поновлення Договору орен-ди землі, який Відповідач-1 отримав від Позивача 09.02.2016р.

Колегія суддів зауважує, що обставину закінчення строку дії Договору оренди землі саме 30.05.2016р. Управління визнало у відзиві на позов, а заперечення ним факту отримання 09.02. 2016р. проекту Додаткової угоди №1 є безпідставними, оскільки і лист про поновлення Договору оренди землі, і проект Додаткової угоди №1 Управління отримало в один день 09.02.2016р. При цьому, отримання цих документів різними підрозділами (відділ документального, господарського та організаційного забезпечення і загальний відділ) Головного управління Держгеокадастру у Жи-томирській області не спростовують факту одночасного звернення Позивача і з листом, і з про-ектом Додаткової угоди, про що вірно зазначено судом першої інстанції.(т.1, арк.справи 155; т.2, арк.справи141).

Переглядаючи рішення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Позивач помилявся, вважаючи закінчення строку дії Договору оренди землі 16.03.2016р., однак сво-єчасне звернення до Відповідача-1 із листом №1 щодо поновлення Договору оренди землі та про-ектом Додаткової угоди №1 доводить наявність у нього легітимного юридичного інтересу у подаль-шому використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми влас-ності для ведення фермерського господарства.

При цьому, суд першої інстанції правомірно та на підставі норм законодавства зазначив, що за змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі») (в редакції, чинній станом на 16.03. 2006р.) договір оренди землі набирав чинності після його державної реєстрації. Укладений дого-вір оренди землі підлягав державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі про-водилась у порядку, встановленому законом. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Згідно з п.43 Договору оренди землі цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Державну реєстрацію договору проведено 30.05.2006р. Отже, перебіг 10-річного строку дії Договору оренди землі розпочався з моменту державної реєстрації цього договору 30.05.2006р. та закінчився 30.05. 2016 року.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів, зауважує, що з 01.01.2013р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування зе-мель державної та комунальної власності», яким перерозподілено повноваження органів виконав-чої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Відповідно до частини 4 статті 122 ЗК України та Положення про Головне управління Держ-геокадастру у Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015р. №23 (зі змінами), орендодавцем земель сільсько-господарського призначення державної власності за межами населених пунктів Житомирської об-ласті визначено Головне управління Дергеокадастру у Житомирській області.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2013 року відповідно до статті 122 ЗК України та Поло-ження повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення дер-жавної форми власності у власність або користування є виключною компетенцією Управління. При цьому, такі повноваження включають також надання дозволу на продовження договору оренди земельної ділянки на новий строк. Аналогічні правові позиції відображені у постановах ВСУ від 16.09.2015р. у справі №820/11379/14 та від 25.05.2016р. у справі №911/1707/15.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з 01 січня 2013 року вимоги ст. 1481 ЗК України поширюються на випадки переходу повноважень від одного органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності, які перебувають в їх постійному користуванні. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що особа, яка набу-ла право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наяв-ності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прі-звища, імя, по-батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) но-вого власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором пе-редбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсила-ється користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів виконання Управлінням законодавчо по-кладеного на нього обовязку щодо такого повідомлення Фермерського господарства.

На час виникнення між Фермерським господарством та Управлінням спірних відносин щодо продовження строку дії Договору оренди землі, а саме у період листування з 09.02.2016р. до 30.05. 2016р., статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинний на дату виникнення спір-них відносин) передбачалося, що переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) діє за умови належного виконання обовязків за умовами договору.

Правовий аналіз матеріалів справи надає колегії суддів підстави для висновку про належне виконання Позивачем обовязків за Договором оренди землі протягом строку його дії. Аналогічно-го висновку дійшов і суд першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону орендар, який має намір скористатися переваж-ним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Так, матеріалами справи стверджується та вірно встановлено судом першої інстанції, що По-зивач виcловив свій намір скористатися переважним правом на укладення Договору оренди землі на новий строк шляхом повідомлення Відповідача-1 як орендодавця листом №1 щодо поновлення Договору оренди землі до спливу строку його дії 30.05.2016р. Лист отримано останнім 09.02.2016 року, тобто завчасно.

Частина 2 статті 33 Закону зобовязує орендаря додати до листа-повідомлення про поновлен-ня договору оренди землі проект додаткової угоди. При цьому наведена норма Закону не встанов-лює конкретних вимог до проекту додаткової угоди. Тому при її застосуванні орендар пропонує у проекті додаткової угоди погодити з орендодавцем саме таку істотну умову як новий строк дії до-говору оренди. Матеріали справи свідчать, що Позивач діяв в межах приписів статті 33 Закону та до листа №1 про поновлення Договору оренди землі додав проект Додаткової угоди №1, у якому пропонувалося вказати сторонами Додаткової угоди №1 Фермерське господарство та Управління, а також викласти предмет договору в такій редакції: сторони дійшли згоди поновити Договір оренди землі від 16.03.2006р., який зареєстрований 30.05.2006р. за №89, строком на 10 років, перебіг дії якого починається з 17.03.2016р. і закінчується 16.03.2026р. У розділі « 2.Прикінцеві та перехідні положення» запропоновано вказати, що з питань, що неврегульовані Договором та даною Додатковою угодою сторони керуються чинним законодавством України, а також, що Додаткова угода вступає в дію з 29.03.2016р.(т.2, арк.справи141).

Колегія суддів приймає до уваги, що при поновленні договору оренди землі його умови мо-жуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та ін-ших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі при-пиняється.(ч.4 ст.33 Закону).

Зміст цієї норми права дає підстави для висновку, що при поновленні договору оренди землі на новий строк сторонами можуть не досягнути згоди щодо зміни інших істотних умов договору, зокрема, орендної плати. Так, на час виникнення спірних відносин між Позивачем і Відповідачем-1 істотними умовами договору оренди землі, за змістом ст.15 Закону, були: обєкт оренди (кадастр-ровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; оренд-на плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її вне-сення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі могли зазначатися інші умови.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з про-ектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орен-додавцем рішення.(ч.5 ст.33 Закону).

Таким чином, за змістом частини 5 статті 33 Закону орендодавцю надано право в місячний термін розглянути подані орендарем документи з метою встановлення таких обставин: чи належно орендар виконував умови договору оренди землі, строк дії якого спливає , а відтак, чи зберігається за ним переважне право на продовження договірних відносин оренди земельної ділянки державної форми власності (ч.1 ст.33 Закону); чи відповідає проект додаткової угоди вимогам закону та, влас-не чи відповідає вимогам ст.15 Закону договір оренди землі, строк дії якого спливає (наприклад, чи зазначено кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки, чи відповідає розмір орендної плати, умови та порядок її сплати вимогам чинного законодавства тощо (перше речення ч.5 ст.33 Закону); чи виникає необхідність узгодити з орендарем істотні умови договору, якщо договір оренди землі, строк дії якого спливає не відповідає вимог статті 15 Закону або вимо-гам іншого закону (перше речення ч.5 ст.33 Закону); чи немає інших заперечень для прийняття рі-шення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності) та для укладення з орендарем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (друге ре-чення ч.5 ст.33 Закону); чи, навпаки, є підстави прийняти рішення про відмову поновити договір оренди землі та направити орендарю лист-повідомлення про прийняте рішення (друге речення ч.5 ст.33 Закону).

Саме тому під час перебігу строку для відповіді на звернення орендаря, орендодавець пови-нен враховувати правові наслідки, які можуть настати після закінчення строку дії договору оренди землі, визначені у ч.6 ст.33 Закону і можуть бути неприйнятні для власника земельної ділянки. То-му, за наявності заперечень для прийняття рішення про поновлення договору оренди землі (напри-лад, встановлення обставин неналежного виконання орендарем умов договору оренди землі), орен-додавець не повинен зволікати із прийняттям рішення про відмову поновити договір оренди землі та направити орендарю лист-повідомлення про прийняте рішення до закінчення строку, встановле-ного у ч.5 ст.33 Закону. Однак у будь-якому разі про відмову прийняти рішення про поновлення договору оренди землі орендаря має бути повідомлено не пізніше строку, встановленого у ч.6 цієї статті Закону.

Натомість, коли під час перебігу строку для відповіді на звернення орендаря в орендодавця є підстави для прийняття рішення про поновлення договору оренди землі, однак істотні умови ос-таннього, окрім строку дії договору, необхідно змінити для приведення їх у відповідність до вимог закону, орендодавець повинен враховувати, що згідно з ч.1 ст.15 Закону однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону, розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю ус-тановлюються за згодою сторін в договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодек-су України.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для виз-начення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково прово-диться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капі-талізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердже-ними нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати при укладенні договору оренди.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, згідно ч.3 ст.201 ЗК України використову-ється для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарсь-кого виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що нормативна грошова оцін-ка це конкретна вартісна характеристика, яка містить низку етапів, передбачених чинним законо-давством. Зокрема, це прийняття уповноваженим органом влади рішення щодо проведення норма-тивної грошової оцінки земель, розробка технічної документації грошової оцінки спеціальною ус-тановою, погодження технічної документації органами влади, прийняття відповідною радою рішен-ня про затвердження технічної документації.

Окрім того, розмір орендної плати для земель державної та комунальної власності визнача-ється за нормами Податкового кодексу України. Так, станом на дату виникнення спірних відносин, у статті 288 ПК України було передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встанов-люються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4); розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу (п.288.5.), не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (п.288.5.1); не може перевищувати 12 відсотків норматив-ної грошової оцінки (п.288.5.2); може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлю-ний у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах (п.288.5.3).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у разі зміни такої істотної умови договору оренди землі як орендна плата, що впливає невідповідність нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зумовлює необхідність проведення нової гро-шової оцінки земельної ділянки, і обовязок із вжиття заходів щодо цього покладається на орендаря та за його рахунок, орендодавець повинен враховувати, що виконання норм Закону України «Про оцінку земель» відбувається протягом певного періоду часу за участю багатьох субєктів цих право-відносин, в тому числі органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, Управління в останній день місячного терміну листом № 28-6-7777.12-3962/2-16 від 09.03.2016р. повідомило Позивача про необхідність подання рішення Попільнянської район-ної ради про затвердження технічної документації із нормативної грошової оцінки земельної ділян-ки, яка є обєктом оренди за цим договором та витягу з Державного земельного кадастру про зе-мельну ділянку площею 31,0300 га. для продовження строку дії Договору оренди землі.(т.1, арк. справи 16).

Отже, такими діями Управління встановило необхідність узгодити з Фермерським госпо-дарством таку істотну умову Договору оренди землі як орендна плата шляхом її зміни, оскільки остання вже не відповідала вимогам Закону.

Так, за умовою п.п.5 Договору оренди землі, укладеного 16.03.2006р. та чинного з 30.05. 2006р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 370 171 грн., а річна орендна пла-та 2 591 грн. 29 коп.

При цьому, матеріалами справи стверджено, що у листі №28-6-7777.12-3962/2-16 від 09.03. 2016р. Управління не встановило орендарю строк для надання запитуваних документів. Водночас 08.04.2016р. Позивач подав Відповідачу-1 лист №2 про поновлення Договору оренди землі, у яко-му вказав, що погоджується на 7-річний строк його дії та орендну плату в розмірі 8% від норма-тивної грошової оцінки землі. Крім того, до листа №2 щодо поновлення Договору оренди землі Позивачем були подані всі запитувані Відповідачем-1 документи.(т.1, арк.справи 17).

Проте, Управління не прийняло рішення про поновлення договору оренди землі та не укла-ло з Фермерським господарством додаткову угоду, а майже через місяць надіслало йому листа №28-6-0.6.-6055/2-16 від 06.05.2016р. про те, що вирішення питання про поновлення Договору оренди землі можливе лише після заміни його на орендодавця по даному Договору.(т.1, арк.справи 19).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що листом №28-6-0.6.-6055/2-16 від 06.05.2016р. Відповідач-1 зобовязав Позивача надати проект трьохсторонньої додаткової угоди та подати її для підписання спочатку Відповідачу-2 як орендодавцю за Договором оренди землі. Так, Позивач отри-мав від Відповідача-2 лист з відмовою у підписанні, оскільки строк дії Договору оренди землі закін-чився.(т.1, арк.справи 21).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Управління станом на 08.04.2016р., тобто в межах строку дії Договору оренди землі, безпідставно ухилилось від прийняття рішення про поновлення договору оренди землі і не уклало з орендарем додаткової угоди, а послалось на необхідність заміни орендодавця за договором, а відтак необ-ґрунтовано зобовязало Підприємство вчиняти дії зі складання трьохсторонньої додаткової угоди за участю Попільнянької РДА, хоч таке не передбачено ч.5 ст.33 Закону та статті 1481 ЗК України.

Матеріалами справи також стверджено, що з метою поновлення Договору оренди землі на новий строк та на нових умовах (нова нормативна грошова оцінка земельної ділянки, нова річна орендна плата) 22.06.2016р. Позивач в черговий раз звернувся із заявами та проектами трьохсто-ронньої додаткової угоди до Відповідачів у справі. Однак, 22.06.2016р. строк дії Договору оренди землі закінчився 30.05.2016р., проте не закінчився перебіг строку, встановленого у ч.6 ст.33 Зако-ну.

Відповідач-1 заяву Позивача від 22.06.2016р. з проханням підписати з ним та Відповідачем -2 трьохсторонню додаткову угоду до Договору оренди землі в редакції, ним запропонованій, отри-мав 30.06.2016р., однак відповідь надав лише 18.07.2016р. листом №27-6-0.6-7731/2-16, повідо-мивши Позивача про неможливість укладення додаткової угоди до Договору оренди землі, що при-пинив свою дію, у звязку із закінченням строку його дії, оскільки це суперечитиме нормам чинного законодавства.

Тим самим, отримавши ще 09.02.2016р. від Позивача лист №1 щодо поновлення Договору оренди землі та проект Додаткової угоди №1, Відповідач-1, всупереч вимог статті 33 Закону, безпід-ставно ухилився від прийняття рішення про поновлення договору оренди землі та укладення додат-кової угоди у строк до 30.05.2016 року.

Таким чином, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків зве-рнення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обовязку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018р. у справі №920/739/17.

Проаналізувавши зазначені норми та дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що спірні відносини регулюються правовою конст-рукцією ч.ч.1-5 ст.33 Закону.

Положення ч.6 цієї статті не можуть бути застосовані до спірних відносин, оскільки Відпові-дач-1, як орган державної влади, не міг укласти з Позивачем додаткову угоду про поновлення До-говору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Так, у Договорі оренди землі відсутня така істотна умова як кадастровий номер земельної ділянки. Інші істотні умови цього договору підлягали зміні (нормативна грошова оцінка земельної ділянки, річна ставка орендної плати), оскільки вже не відповідали вимогам закону.

При вирішенні цього спору, до спірних відносин, що регулюються правовою конструкцією ч.ч.1-5 ст.33 Закону, підлягає також застосуванню ч.8 цієї статті Закону, у якій передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. А також ч.9 цієї статті Закону, у якій передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Матеріалами справи стверджено, що Позивач таким правом скористувався у спосіб подан-ня цього позову. Однак, помилково вважає, що зобовязаний, здійснюючи фермерське господарст-во, сплатити за період з 01.06.2016р. по 31.12.2016р. та починаючи з 01.01.2017р. річну орендну плату у розмірі 7% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Як вже зазначено, стаття 288 Податкового кодексу України передбачала граничну нижню межу річної орендної плати не менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Для сплати річної орендної плати більше 3 відсотків нормативної грошової оцінки, але не більше 12 відсотків, орган місцевого самоврядування мав прийняти відповідне рішення.

Однак, Паволоцька сільська рада прийняла рішення про встановлення на її території ставки земельного податку для сільськогосподарських угідь (рілля) за межами населених пунктів в розмі-рі 7% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на період з 01.06.2016р. по 31.12.2016р.

Крім того, 14.07.2016р. Паволоцькою сільською радою Попільнянського району Житомир-ської області прийнято рішення «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території Паволоцької сільської ради» на підставі Закону України від 24 грудня 2015р. №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», яким у п.п.1 та п.2.3 вирі-шено встановити з 01 січня 2017 року ставки земельного податку на території Паволоцької сільсь-кої ради для сільськогосподарських угідь за межами населених пунктів (у відсотках від їх норма-тивної грошової оцінки) рілля 1,0%.(т.2, арк.справи180).

У п.п.9 та 10 рішення від 14.07.16 Паволоцької сільської ради вказано, що рішення набирає чинності з 01.01.2017р. і що втратило чинність рішення сільської ради від 27.01.2015р. «Про зат-вердження ставок податку на землю 2015 року».

Таким чином, відповідно до статті 14 ЦК України Позивач не може бути зобовязаний до сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку у складі сільськогосподарського угіддя (ріл-ля) за період з 01.06.2016р. по 31.12.2016р та починаючи з 01.01.2017р. річну орендну плату у розмірі 7% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Натомість за період з 01.06.2016р. по 31.12.2016р. Позивач повинен сплатити річну орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, та починаючи з 01.01.2017 річну орендну плату у розмірі 1,0 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що запропоно-вана Позивачем умова п.1.8 проекту Додаткової угоди про її вступ в дію з 17.03.2016р. є помил-ковою, оскільки Додаткова угода вступає в дію з 01.06.2016р.(з наступного дня після закінчення строку дії Договору оренди землі 30.05.2016р.). Інші умови проекту додаткової угоди не суперечать вимогам чинного законодавства.

Крім того, у даному випадку підлягає застосуванню також стаття 1 Першого протоколу до Конвенції та практику ЄСПЛ щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та засто-сування практики Європейського суду з прав людини».

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, вклю-чаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32).

Ухвалюючи рішення у справі, суд пересвідчився в дійсності волевиявлення Позивача на здійснення фермерського господарства з метою вироблення товарної сільськогосподарської про-дукції, її переробки та реалізації для отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ве-дення фермерського господарства. Встановив, що Позивач обробляє орендовані землі, що досяга-ється фактично законна мета оренди земельних ділянок, тобто, що насправді виникли та існують законні сподівання позивача на здійснення майнового права оренду землі, та що такі сподівання вважаються практичними у своїй реалізації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість заявленого позову до Управління, тому апеляційну скаргу належить зали-шити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобовязань Відпові-дача-1, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого позо-ву, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без за-доволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на рі-шення господарського суду Житомирської області від 25.01.2018р. у справі №906/81/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №906/81/17 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.