ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" лютого 2019 р. Справа№ 910/9938/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Разумов М.А., адвокат, довіреність № б/н від 01.02.2019;

від відповідача - Лошаков Д.С., адвокат, ордер №426146 від 18.09.2018;

від третьої особи - Суткевич О.О., адвокат, ордер №426129 від 12.09.2018,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 про зупинення провадження у справі №910/9938/18 (суддя Котков О.В., повний текст складено - 17.12.2018) за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - дочірнього підприємства "Край Проперті" про звернення стягнення на предмет застави.

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/9938/18 зупинено провадження у справі №910/9938/18 за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - дочірнього підприємства "Край Проперті" про звернення стягнення на предмет застави, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/17048/17.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 скасувати, а заяву дочірнього підприємства "Край Проперті" про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Вказану апеляційну скаргу у справі 910/17048/17 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Пономаренко Є.Ю. - головуючий суддя; судді - Дідиченко М.А., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 про зупинення провадження у справі №910/9938/18; розгляд апеляційної скарги призначено на 04.02.2019 о 15-00.

При цьому, від відповідача до суду надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від розгляду справи №910/9938/18.

Як на підставу для відводу судді Дідиченко М.А. заявник посилається на те, що у засобах масової інформації в мережі Інтернет неодноразово публікувалась інформація, що суддя Дідиченко М.А. перебуває в особистих та родинних стосунках із засновниками Юридичної компанії "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", якою, за доводами заявника, надавалась правова допомога АТ "Сбербанк".

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні представників учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, які викладені у Заяві про відвід, дійшла висновку, що заявлений приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від розгляду справи №910/9938/18 є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як вбачається із цієї норми, метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об'єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вже вказувалося, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у справі № 11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Щодо суб'єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з'являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить.

Згідно з об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з'ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об'єктивно виправдані.

Колегія суддів вважає, що обставин, які б свідчили про упередженість судді Дідиченко М.А. стосовно заявника, зацікавленість її в певному рішенні в цій справі чи про необ'єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не довів, а суд не встановив.

Також, слід зазначити, що представник, який наразі представляє інтереси позивача у даній справі - Разумов М.А. є адвокатом Адвокатського об'єднання "Київська правнича компанія" (підтверджується даними Єдиного реєстру адвокатів України), а не Юридичної компанії "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", якою, за доводами заявника, надавалась правова допомога АТ "Сбербанк".

Доказів того, що Юридична компанія "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" надає юридичні послуги АТ "Сбербанк" у даній справі, суду не надано.

Посилання заявника на те, що суддя Дідиченко М.А., яка приймала участь у іншій справі №910/7900/18 та якій було заявлено відвід з аналогічних підстав, після відхилення ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 заяви про відвід вказаної судді та призначення розгляду справи на 03.08.2018 перебувала у відпустці у вказану дату, на думку колегії суддів, жодним чином не підтверджують упередженості вказаної судді стосовно заявника у даній справі.

Враховуючи наведене, заява приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від розгляду справи №910/9938/18 не містить обставин, які підтверджують сумнів у неупередженості або об'єктивності вказаної судді.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від розгляду справи №910/9938/18.

Відповідно до п. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Згідно з п. 9 ч. 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 5 частини першої статті 228 цього Кодексу - до вирішення питання про відвід.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість заявленого судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. відводу справа підлягає передачі для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід, а провадження у справі підлягає зупиненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 35, 39, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від розгляду справи №910/9938/18 - необґрунтованою.

2. Передати справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Провадження у справі №910/9938/18 зупинити до вирішення питання про відвід.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко