ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"11" лютого 2019 р.          Cправа № 902/92/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслій І.В., без виклику учасників справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний двір "Господарочка" № 1/3 від 05.02.2019 про забезпечення позову у справі

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний двір "Господарочка" (вул. Грушевського, 41, м. Одеса, 65031)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вілар" (вул. Ватутіна, б. 137, м. Вінниця, 21011)

про стягнення 756616,89 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельний двір "Господарочка" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вілар" 756616,89 грн. заборгованості за дистриб'юторською угодою № 3 від 01.01.2018 р.

Ухвалою суду від 11.02.2019, позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків: 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву № 1/3 від 05.02.2019 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на наявному рахунку та належне Відповідачеві нерухоме майно, в розмірі суми позовних вимог та судових витрат.

Розглянувши заяву № 1/3 від 05.02.2019 про забезпечення позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначає, що згідно єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач з 22.01.2019 року вніс рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Крім того згідно відомостей з зазначеного вище реєстру розмір статутного капіталу відповідача становить 33200,00 грн. що значно менше наявної у відповідача заборгованості. В зв'язку з чим, у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Проте, саме лише прийняття відповідачем та внесення до ЄДРЮОФОПГФ рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3, 8, 9 ст. 111 Цивільного кодексу України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунку, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вбачається з Витягу з ЄДРЮОФОПГФ строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 23.03.2019 р.

В поданих суду матеріалах, докази звернення позивача до ліквідаційної комісії з кредиторськими вимогами та докази відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду, відсутні.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний двір "Господарочка" № 1/3 від 05.02.2019 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на електронну адресу позивача: .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 11.02.2019р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Грушевського, 41, м. Одеса, 65031)

3 - відповідачу (вул. Ватутіна, б. 137, м. Вінниця, 21011)