ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2241/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (представник на підставі ордеру),

від відповідача: Оляш К.І. (представник за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця Арутюняна Артака Сашаєвича (АДРЕСА_1);

до відповідача: Акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б);

про скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 11.10.2018 року позивач - Фізична особа-підприємець Арутюнян Артак Сашаєвича звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою вх. ГСОО №2425/18 від 16.10.2018 року до відповідача - Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго", в якій просив суд скасувати оперативно-господарську санкцію про донарахування Фізичній особі-підприємцю Аратюняну Артаку Сашаєвичу вартості не облікованої електроенергії в сумі 27329,62 грн., нарахованої за протокольним рішенням комісії Біляївського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" №25 від 16.05.2018 року, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за результатами перевірки 31.01.2017 року ПАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" складено акт про порушення №036994 від 31.01.2017р. в якому встановлено порушення позивачем п.п. 10.2.26, 10.2.9, 3.31 ПКЕЕ, за результатами розгляду якого комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №25 від 16.05.2018 року про нарахування позивачу вартості не облікованої енергії у розмірі 27 329,62 грн. При цьому, позивач зазначає, що, як споживач електричної енергії, він не може нести відповідальність за пошкодження пломби електропостачальної організації на приладі обліку, який встановлений на території електропостачальної організації - Біляївського району електричних мереж ПАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго", оскільки позивач не має доступу до ТП №800 та з зазначеного приводу звертався до відповідача з претензією, однак, як стверджує позивач, вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Крім того, позивач наполягає на тому, що він не має доступу до ТП №800.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2018 року, за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2241/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.11.2018 року.

13.11.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. ГСОО №23306/18, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого відповідач вважає зазначений позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. При цьому свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що сам факт виявлення у споживача порушення правил користування електричною енергією є підставою для застосування до нього оперативно-господарської санкції на підставі Методики не залежно від наявності вини споживача у вчиненні такого порушення, тоді як акт про порушення №036994 від 31.01.2017 року підписаний у відповідності до вимог п. 6.41 ПКЕЕ трьома представниками відповідача. Більш того, відповідач вважає безпідставними твердження позивача про відсутність доступу до приладу обліку, оскільки прилад обліку знаходиться на його балансі та був опломбований, а відповідне опломбування не обмежує доступ позивача до приладу обліку, тоді як кожного місяця позивач надавав відповідачу акти про обсяги спожитої електричної енергії із зазначенням показів приладів обліку. При цьому, відповідач наголошує, що позивачем не доведено, що порушення виникли з вини відповідача або внаслідок дії обставин непереборної сили. Водночас, відповідачем також зазначено, що позовна заява Фізичної особи-підприємця Арутюняна Артака Сашаєвича не відповідає приписам ст. 162 ГПК України, зокрема, оскільки в ній невірно зазначено найменування відповідача - згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменування відповідача - Акціонерне товариство „Одесаобленерго" та невірно зазначено адресу позивача.

У судовому засіданні від 14.11.2018 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 10.12.2018 року. При цьому у даному судовому засіданні судом були з'ясовані обставини щодо найменування відповідача та адреси позивача, що зафіксовано під звукозапис, в зв'язку з чим суд вважає за можливе не застосовувати заходи щодо залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця Арутюняна Артака Сашаєвича без руху, а здійснювати подальший розгляд справи, згідно встановлених у підготовчому засіданні обставин, що ніяким чином не заперечувалось представниками сторін.

28.11.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив вх. ГСОО №24600/18, в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позивач не погоджується з доводами відповідача та зазначає, що ТП №800 знаходиться на балансі відповідача, а на балансі позивача знаходиться ПЛ-0,4кВ (повітряна лінія) протягом 0,063 км від щитка обліку, встановленого в РУ-0,4 ТП-800 до розподільчого щита кондитерського цеху, тоді як відповідна трансформаторна підстанція є режимним об'єктом відповідача, який огороджений металевим забором та на територію якого мають доступ тільки працівники відповідача. При цьому, позивач наголошує, що доступу до ТП № 800 не має, що підтверджується п. 3 додатку №2 до договору „Графік зняття показів засобів обліку", тоді як зняття показів з засобів обліку здійснювалось за участю співробітників відповідача.

10.12.2018 року до суду від відповідача надійшли заперечення вх. ГСОО №25533/18, в порядку ст.167 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких відповідач не погоджується із доводами позивача та зазначає що його твердження з приводу розміщення приладу обліку та доступу до нього є недостовірними та свідчать про намір позивача уникнути від відповідальності за порушення ПКЕЕ, адже прилад обліку позивача встановлений на зовнішній стіні ТП № 800, а саме ТП № 800 - невеликий металевий ящик до якого фізично не може потрапити людина.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року, в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження було продовжено на 30 днів. Крім того, протокольною ухвалою суду від 10.12.2018р., в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання було відкладено на 02.01.2019 року.

Судом в рамках підготовчого провадження було з'ясовано відсутність будь-яких заяв чи клопотань, передбачених положеннями ст.182 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим, ухвалою суду від 02.01.2019 року, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено розпочати розгляд справи по суті в той самий день після закінчення підготовчого судового засідання 02.01.2019 року.

У судовому засіданні від 02.01.2019р. судом було оголошено перерву у розгляді справи до 28.01.2019 року.

У судовому засіданні від 28.01.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні від 28.01.2019 року представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов та відповідних запереченнях та просив суд у задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні 28.01.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено сторонам, що повне рішення буде складено 07.02.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до п. 5 ст. 92 Конституції України, засади організації та експлуатації енергосистем визначаються виключно законами України.

Постачання електроенергії - одна із форм, у яких здійснюється господарсько-торговельна діяльність суб'єктів господарювання.

При цьому, договірні відносини у сфері постачання електроенергії мають свої особливості, що пов'язано зі специфікою предмету договору. Особливістю договору електропостачання є покладення на споживача додаткових обов'язків, пов'язаних з необхідністю: дотримуватись передбаченого договором режиму споживання електроенергії, забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичних мереж та справність приладів і устаткування, що використовується у процесі споживання електричної енергії.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2013 року між ПАТ ЕК "Одесаобленерго" (в подальшому змінено найменування на АТ "Одесаобленерго") (постачальник) і Фізичною особою-підприємцем Арутюняном Артаком Сашаєвичем (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 1246 (надалі - договір), за умовами якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Невід'ємною частиною договору є підписані сторонами додатки: "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", "Графік зняття показів засобів обліку", "Розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача", "Порядок розрахунків", "Перелік об'єктів Споживача", Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Акт про обсяги спожитої електроенергії (зразок), „порядок участі споживача у графіках обмеження електроспоживання та графіках відключень"

Під час виконання умов зазначеного договору сторони узгодили, що з питань, що не обумовлені договором, вони керуватимуться чинним законодавством України та ПКЕЕ (п. 2.1 договору).

За умовами п.п. 2.3.5 договору, споживач зобов'язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показів якості електроенергії.

Пунктами 4.2.3 договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ у разі: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Умовами п.п. 4.2.4 договору, споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

У відповідності до п.п. 4.2.5 договору, споживач не несе відповідальності перед постачальником електричної енергії відповідно до вимог п.п. 4.2.1-4.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника електричної енергії або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Згідно п. 4.4 договору, у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження.

Так, 31.01.2017 року при проведені перевірки дотримання позивачем Правил користування електричною енергією працівниками відповідача було встановлено, що споживачем при користуванні електричною енергією за адресою: с. В.Дальник, вул. Кірова, 1а було порушено п. 3.31, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ, а саме, мовою оригіналу - «нарушение пломбы энергоснабжающей организации №с10337050, установленная на доучетном автоматическом выключателе (пломба после установки была вскрыта, а затем заново закрыта, при этом надпись CARAT 03 оказалась на лицевой части пломбы), нарушение пломбы госповерителя, видны следы повторного пережатия пломбы госповерителя, завода-изготовителя, наличие трещин в корпусе электросчетчика, видны следы клея»

За результатами перевірки було складено акт про порушення від 31.01.2017р. №036994, який підписаний трьома представниками енергопостачальника, представник споживача від підпису відмовився, при цьому зауважень з приводу складення акту № 036994 чи фактів, відображених в ньому, з боку позивача не наведено.

Додатком до акту є сейф-пакет, фотоматеріали та акт про пломбування.

Так, рішенням комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією Біляївського РЕМ, оформленим протоколом № 25 від 16.05.2018р., здійснено розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електроенергії по акту № 036994 від 31.01.2017 р. у відповідності до п. 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, за шість місяців з 31.07.2016 по 31.01.2017 у розмірі 11934 кВт/год, згідно дозволеної потужності та графіку роботи, на суму 27329,62 грн., у т.ч. ПДВ.

З вказаним рішенням Фізична особа-підприємець Арутюнян Артак Сашаєвич не погоджується та оспорює правомірність застосування до нього відповідної оперативно-господарської санкції при цьому підставами звернення з відповідним позивом позивачем визначено відсутність доступу до приладу обліку, який встановлений на території позивача, що у відповідності до п. 4.2.4 укладеного між сторонами договору виключає можливість покладення на нього відповідальності за відповідні порушення ПКЕЕ, оскільки споживач несе відповідальність лише за прилади обліку та їх схоронність, які знаходяться на його території.

Відтак, суд зазначає, що позивачем жодних заперечень щодо змісту чи форми, як самого акту про порушення та прийнятого на його підставі рішення не висловлено.

Так, суд зазначає, що на дату проведення перевірки споживача відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулюються Законом України «Про електроенергетику».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно ч. 5 ст. 277 Господарського кодексу України відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом (в редакції чинній на момент здійснення перевірки).

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачена відповідальність за порушення законодавства в сфері електроенергетики. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Статтею 236 Господарського кодексу України встановлено перелік оперативно-господарських санкцій та визначено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

У відповідності до ст. 237 Господарського кодексу України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Системний аналіз положень ст.ст. 175, 235, 237 Господарського кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що оперативно-господарські санкції до сторони господарських правовідносин можна застосувати тільки тоді, коли така сторона вчинила правопорушення у сфері господарювання, у даному випадку, в сфері електроенергетики.

За своєю правовою природою, рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Відповідно до п. 3.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від від 31.07.1996р. (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - ПКЕЕ), відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Порядок та місця пломбування засобів обліку електричної енергії передбачені п. 3.31 ПКЕЕ.

Так, розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації. Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв'язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку (п. 3.31 ПКЕЕ)

За приписами п.п. 10.2.9 та п.п. 10.2.26 ПКЕЕ, споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку та збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Разом з тим, у відповідності до додатку №2 до договору №1246 від 20.09.2013 року, споживач зобов'язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити „Акт про обсяги спожитої електричної енергії» у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику за відповідною адресою.

Водночас п. 3 додатку №2 до договору №1246 передбачено, що у випадку, коли розрахунковий засіб обліку електричної енергії споживача встановлений в підстанції постачальника на якій відсутній черговий персонал, покази розрахункових засобів обліку знімаються уповноваженим представником постачальника.

Додатком №7 до договору №1246 сторони погодили, що балансова належність електромереж установок споживача - ПЛ-0,4кВ -відпайка проводом марки AsXSn 4*35 мм2 протягом 0,063 км від щитка обліку встановленого в РУ-0,4 кВ ТП-800 до розподільчого щита кондитерського цеху в с. В.Дальник, вул. Кірова, 1а; внутрішнє силове і електроосвітлювальне устаткування ФОП Арутюняна А.С., при цьому споживач несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію всього електрообладнання, яке находиться на його балансі, а електропостачальна організація зобов'язується забезпечити на території своїх підстанцій охорону електромереж, які належать споживачу, та допуск споживача в електроустановки для ремонту обладнання КМ, ПМ, що належать споживачу.

Як встановлено матеріалами справи, згідно технічного паспорту 3-фазного розрахункового вимірювального комплексу з лічильником №0200158 складеного за заявою споживача - ФОП Арутюнян А.С., місцем встановлення вимірювального комплексу: РУ-0,4-ЩО, реквізити приєднання: ТП№800, прилади обліку знаходяться на балансі: лічильники абонента; пломби клемної кришки №с10337049, блокуючої пломби № 0530399, пломби оптопорту №с10337. Пломби встановлені на вимірювальному комплексі, відображені в акті збереження пломб №47601 від 31.10.2013. Більш того, зазначений технічний паспорт містить підпис позивача на проти напису - з технічним паспортом згоден, один примірник отримав.

У відповідності до акту про пломбування №47601 від 31.10.2013 року у присутності споживача було встановлено пломбування устаткування споживача - лічильника №0200158. Крім того, даним актом споживач попереджений про персональну відповідальність за пошкодження встановлених пломб та приладів обліку, згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме за несанкціонований доступ до приладів і ланцюгів обліку, втручання в роботу обліку електроенергії, порушення цілісності пломб та пломбувального матеріалу, пошкодження приладів обліку. При цьому зазначене у акті №47601 підтверджено, підписом позивача з відповідним прийняттям пломб, пломбувальних матеріалів, приладу обліку та його ланцюгів на збереження.

Отже, пошкоджена пломба №с10337050, як і сам прилад обліку знаходяться в зоні балансової належності та експлуатаційної відповідальності позивача.

За таких обставин, відповідальність за збереження та цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб відповідно до акту про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановок.

При цьому, суд критично розцінює доводи позивача щодо відсутності в нього доступу до ТП№800 та як наслідок неможливості забезпечення його доступу до приладу обліку без представника відповідача, оскільки таке твердження спростовується наявною в матеріалах справи фотофіксацією, з якої вбачається, що прилад обліку розміщений на зовнішній стороні ТП№800, а не всередині, тоді як п. 3 додатку №2 до договору №1246 застосовується у разі, коли прилад обліку знаходиться в самій підстанції.

У п. 6.40 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

Водночас, суд зазначає, що необхідність надання оцінки дійсності акта про порушення та відповідного протоколу, як за змістом так і по формі, є недоцільною. При здійсненні такого висновку суд керується позицією позивача, яка зводиться лише щодо відсутності доступу у нього до приладів обліку та встановленої межі балансової відповідальності сторін.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні позову.

Більш того, суд зазначає що у розумінні ст. 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

При здійсненні вищевказаних висновків суд враховує, що ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити в повному обсязі.

2.Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 07 лютого 2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська