ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 904/322/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк",

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси",

відповідач-2 - Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сасма-Сток"

розглянув касаційну скаргу Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 10.09.2018

у складі колегії суддів: Чимбар Л.О. (головуючий), Антонік С.Г., Дармін М.О.

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області

від 08.05.2018

у складі судді Суховарова А.В.

у справі №904/322/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" та Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед"

про визнання договору купівлі-продажу недійсним

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 04.10.2018 через Дніпропетровський апеляційний господарський суд Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед" звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 у справі №904/322/18 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/322/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018.

3. Ухвалою Верховного Суду від 09.11.2018 відкрито касаційне провадження у справі №904/322/18 за касаційною скаргою Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 та призначено її розгляд в судовому засіданні на 22.01.2019, яке ухвалою Суду від 22.01.2019 було відкладено на 05.02.2019.

4. Позивач - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" надав відзив на касаційну скаргу відповідача-2 - Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

5. 26.01.2018 Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" та відповідача-2 - Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №14047Б від 02.08.2010 цінних паперів - акцій простих іменних, номінальною вартістю 0,25 грн. у кількості 26 403 227 штук від свого імені та за рахунок ТОВ "Проско-Ресурси". Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження в порядку загального позовного провадження.

6. Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями позивача на невідповідність договору купівлі-продажу №14047Б від 02.08.2010 вимогам статей 203, 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що є підставою для визнання недійсним спірного договору в судовому порядку, а зокрема, позивач зазначає про непідписання договору від імені комісіонера ТОВ "Сасма-Сток" його уповноваженою особою; відсутність дієздатності у покупця ТОВ "Сасма-Сток", оскільки його не внесено до ЄДР як юридичну особу.

6.1. Ухвалою місцевого суду від 19.04.2018 за усним клопотанням позивача третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів залучено ТОВ "Сасма-Сток" (49030, м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 4 г, ) з огляду на те, що спірний договір укладено між відповідачем-2 та ТОВ "Сасма-Сток", як комісіонером ТОВ "Проско-Ресурси" за договором комісії №К-1 від 02.08.2010 (т. 4, а.с. 88-90).

Короткий зміст рішення першої інстанції

7. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №14047Б від 02.08.2010, укладений між ТОВ "Сасма-Сток" та Компанією "Ментікто Холдінгс Лімітед".

8. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із встановлення таких юридичних фактів:

- укладення 02.08.2010 між комітентом - ТОВ "Проско ресурси" та комісіонером - ТОВ "Сасма-Сток" Договору комісії №К-1, за умовами якого ТОВ "Сасма-Сток" надає ТОВ "Проско Ресурси" послуги з купівлі цінних паперів - акції прості іменні, номінальною вартістю 0,25 грн. у кількості 26 403 227 штук від свого імені та за рахунок ТОВ "Проско Ресурси";

- укладення 02.08.2010 між продавцем - Компанією "Ментікто Холдінгс Лімітед" (далі - відповідач-2), покупцем - ТОВ "Сасма-Сток" (далі - третя особа), який діє як комісіонер на підставі договору комісії №К-1 від 02.08.2010 та комітентом покупця - ТОВ "Проско Ресурси" (далі - відповідач-1) Договору купівлі-продажу цінних паперів №14047Б (далі - Договір №14047Б), за умовами якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується забезпечити прийняття комітентом покупця та оплатити цінні папери - акції прості іменні, номінальною вартістю 0,25 грн. у кількості 26 403 227 штук на загальну суму 50 000 000 доларів США на умовах Договору (пункти 1.1, 2.1 Договору №14047Б);

- непідписання договору ТОВ "Сасма-Сток", як покупцем та стороною оспорюваного договору купівлі-продажу цінних паперів №14047Б від 02.08.2010 та незасвідчення його печаткою ТОВ "Сасма-Сток";

- відсутність в ЄДРПОУ даних про державну реєстрацію ТОВ "Сасма-Сток", як юридичної особи з присвоєнням їй коду 24227748, зазначеного в тексті (реквізитах сторін) оспорюваного договору;

- встановленням обставин приналежності акцій ВАТ "Просянський гірничозбагачувальний комбінат" ТОВ "Проско Ресурси" за період 2008-2012 років з часткою понад 98% статутного капіталу (103 883 374 шт), згідно з даними Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України, які є публічною інформацією, що виключає приналежність у продавця за оспорюваним договором Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед" акцій в кількості 26 403 227 шт. (частка близько 25%). Відсутність юридичної особи, яка є стороною (продавцем) за спірним договором, серед власників цінних паперів згідно з публічними даними також підтверджує недійсність договору згідно з частиною 5 статті 203 ЦК України та є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 215 ЦК України.

9. Також судом встановлено:

- Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 за заявою ПАТ "ВТБ Банк" порушено провадження у справі №904/4262/17 про банкрутство ТОВ "Проско Ресурси", визнано грошові вимоги ПАТ "ВТБ Банк" на суму 569 919 174, 84 гри., введено процедуру розпорядження майном боржника до 22.09.2017, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Глеваського В.В.

- Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед" звернулась у справу про банкрутство №904/4262/17 з грошовими вимогами на суму 1 441 543 526, 01 грн., які включають заборгованість з оплати 50 млн. доларів США за продані акції згідно з оспорюваним договором №14047Б від 02.08.2010.

- отже, позивач у даній справі та відповідач-2 є конкурсними кредиторами ТОВ "Проско-Ресурси", які вправі оспорювати законність визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника вимог кожного з них.

10. З огляду на встановлене, місцевий суд дійшов висновку про те, що оспорюваний договір зачіпає права позивача, як конкурсного кредитора ТОВ "Проско-Ресурси" та його укладено з порушенням вимог частин 2, 5 статті 203, статей 207, 215 ЦК України і визнав його недійсним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

11. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед" звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2017 у справі №904/322/18 скасувати та відмовити у задоволені позову, зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед" була законним власником пакету акцій ВАТ "Просянський гірничозбагачувальний комбінат", що підтверджується Сертифікатом №0709 від 29.07.2010, які перебували на обліку у реєстратора цінних паперів ТОВ "Індосамент-Центр", про що свідчить печатка реєстратора на сертифікаті, докази чого було надано суду першої інстанції (т. 4, а.с. 64). Однак, зазначені докази місцевим судом не досліджувалися. Також, скаржник зазначав, що щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу цінних паперів №14047Б від 02.08.2010 сторони дійшли згоди, вчинивши дії з передання цінних паперів в порядку, встановленому чинним на той час законодавством про цінні папери (Законом України "Про цінні папери та фондову біржу"), отже, умови правочину підтверджено його виконанням, що також підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2016 у справі №904/7492/16 про стягнення вартості спірних паперів з покупця на користь продавця, однак, преюдиційні обставини фактичного виконання сторонами спірного правочину місцевим судом не прийняті до уваги у даній справі №904/322/18.

11.1. 10.09.2018 Дніпропетровський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед" залишив без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 у справі №904/322/18 залишив без змін.

11.2. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності дієздатності ТОВ "Сасма-Сток", яка є стороною спірного договору, як юридичної особи, що не зареєстрована в ЄДРПОУ, що суперечить приписам частини 2 статті 203 ЦК України, та прийняв до уваги, що оспорюваний правочин №14047Б від 02.08.2010 не підписувався уповноваженою особою ТОВ "Сасма-Сток" та не засвідчувався його печаткою, що є порушенням статті 207 та частини 4 статті 203 ЦК України та є підставою, на думку апеляційного суду, для визнання його недійсним відповідно до статті 215 ЦК України.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед", відповідача-2 )

12. Спірний договір №14047Б від 02.08.2010 укладено сторонами з дотриманням норм чинного на той час законодавства (частин 1, 4 статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", частини 4 статті 197 ЦК України, частини 2 статті 1 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу". Цінні папери передано новому власнику з дотриманням спеціальних норм законодавства про цінні папери, що підтверджує дійсність договору шляхом його виконання.

13. Дійсність зобов'язань за цим договором підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2016 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 у справі №904/7492/16 про стягнення 50 000 000 доларів США, що становить 1 266 450 000 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №14047Б від 02.08.2010.

14. Суди не залучили до розгляду справи ТОВ "Індосамент-Центр", як реєстратора акцій ВАТ "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат", що постійно вів його реєстр та володів інформацією про право власності відповідача-2 на спірний пакет акцій на момент його продажу 02.08.2010, а також вчиняв дії із внесення змін до реєстру цінних паперів ВАТ "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" після оформлення оспорюваного правочину.

15. Суди не прийняли до уваги пояснень відповідача-2 та поданих додаткових доказів апеляційному суду згідно з Довідкою Дніпровської міської Ради про те, що ТОВ "Сасма-Сток" зареєстровано як юридичну особу 01.04.2004 з кодом , що мало місце до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" з 01.07.2004, а тому інформація щодо його державної реєстрації не потрапила до державного реєстру в електронній формі та може бути надана шляхом відповідного судового запиту до Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про надання реєстраційної справи у паперовій формі. Також, скаржник зазначав про те, що ним подавалось 22.08.2018 відповідне клопотання до апеляційного суду про витребування доказів у Дніпровської міської ради, однак, суд йому в цьому не посприяв, що є порушенням статей 74-77, 81, 86 ГПК України.

Доводи інших учасників справи

16. АТ "ВТБ Банк" у відзиві на касаційну скаргу заперечує можливість встановлення преюдиційних обставин підтвердження дійсності оспорюваного правочину його виконанням з посиланням на рішення суду у справі №904/7492/16, яким солідарно стягнено з ТОВ "Проско Ресурси" та інших поручителів заборгованість за спірним договором з посиланням на те, що у справі №904/7492/16 не досліджувалися питання щодо відповідності цього договору нормам чинного законодавства. Доводи скаржника про необхідність залучення реєстратора спірних цінних паперів ТОВ "Індосамент-Центр" до участі у справі АТ "ВТБ Банк" заперечив з посиланням на те, що рішення суду про визнання (відмову у визнанні) недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів між двома учасниками ринку цінних паперів не може зачіпати особистих майнових прав реєстратора, а в разі необхідності отримання певної конфіденційної інформації від реєстратора цінних паперів передбачені інші процесуальні способи отримання такої інформації. Також, АТ "ВТБ Банк" погодився з висновками судів про відсутність у ТОВ "Сасма-Сток" цивільної правоздатності з огляду на непідтвердження ним статусу юридичної особи та вчинення оспорюваного договору особою, яка не мала цивільної дієздатності, з порушенням частини 2 статті 203 ЦК України.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

17. Цивільний кодекс України

Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частина 2 статті 207 - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Пункт 1 частини 1 статті 208 - у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Стаття 215 - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частина 1 статті 626 - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 628 - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 2 статті 631 - договір набирає чинності з моменту його укладення.

Статті 638 - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 640 - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Стаття 1011 - за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

18. Закон України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" в редакції Закону України №710/97-ВР від 10.12.1997, чинній станом на 02.08.2010

Стаття 5. Перехід та реалізація права власності на цінні папери в Національній депозитарній системі

1. Іменні цінні папери, випущені в документарній формі (якщо умовами емісії спеціально не зазначено, що вони не підлягають передачі), передаються у порядку, встановленому для відступлення права вимоги (цесії). У разі відчуження знерухомлених іменних цінних паперів право власності переходить до нового власника з моменту зарахування їх на рахунок власника у зберігача. Права на участь в управлінні, одержання доходу тощо, які випливають з іменних цінних паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

2. Право власності на цінні папери на пред'явника, випущені в документарній формі, переходить до нового власника з моменту передачі (поставки) цінних паперів. У разі відчуження знерухомлених цінних паперів на пред'явника право власності на цінні папери переходить до нового власника з моменту зарахування їх на рахунок власника у зберігача.

3. Право власності на цінні папери, випущені в бездокументарній формі, переходить до нового власника з моменту зарахування цінних паперів на рахунок власника у зберігача.

4. Підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів. Виписка з рахунку у цінних паперах не може бути предметом угод, що тягнуть за собою перехід права власності на цінні папери.

5. Угоди щодо цінних паперів не підлягають нотаріальному посвідченню, якщо інше не передбачено законодавством чи угодою сторін.

19. Закон України "Про цінні папери і фондовий ринок" в редакції Закону України №3480-ІУ від 23.02.2006, чинній на 02.08.2010

Стаття 4. Передача прав за цінними паперами

1. До особи, яка набула право власності на цінний папір, переходять усі посвідчені ним права. Обмеження обігу та/або реалізації прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, передбачених законом.

2. Для передачі іншій особі прав, посвідчених цінним папером на пред'явника, достатньо вручити цінний папір цій особі.

3. Права, посвідчені іменним цінним папером, передаються у порядку, встановленому законами України.

4. Права, посвідчені ордерним цінним папером, передаються шляхом вчинення на цьому папері індосаменту. Індосант відповідає за наявність та здійснення цього права. Згідно з індосаментом до особи, якій (або у розпорядження якої) передаються права, посвідчені цінним папером (індосата), переходять усі ці права. Індосамент може бути бланковим (без зазначення особи, щодо якої має бути здійснене виконання зобов'язань) або ордерним (із зазначенням такої особи).

5. Особливості обліку та переходу права власності на цінні папери встановлюються законом.

Стаття 5. Виконання зобов'язань за цінним папером

1. Особа, що розмістила (видала) цінний папір, та особи, що індосували його, відповідають перед його законним володільцем солідарно. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто має такі зобов'язання, особи, що індосували цінний папір, набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які мають зобов'язання за цінним папером.

2. Відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається.

Частина 1 статті 6 - акція це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств і законодавством про інститути спільного інвестування. Акція є неподільною. Порядок реалізації прав співвласників акції (акцій) визначається Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Частина 5 статті 6 - акціонерне товариство розміщує тільки іменні акції. У разі існування акцій у документарній формі власникові акцій видається сертифікат акції (акцій). У сертифікаті акції (акцій) зазначаються вид цінного паперу, найменування акціонерного товариства, серія і номер сертифіката, міжнародний ідентифікаційний номер цінного паперу, тип і клас акцій, номінальна вартість акції, кількість акцій, що належить власникові за таким сертифікатом, ім'я (найменування) власника, підпис керівника емітента або іншої уповноваженої особи, засвідчений печаткою емітента (уповноваженої особи). Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку можуть встановлюватися додаткові реквізити сертифіката акції (акцій).

Частина 1 статті 16 - професійна діяльність на фондовому ринку - діяльність юридичних осіб з надання фінансових та інших послуг у сфері розміщення та обігу цінних паперів, обліку прав за цінними паперами, управління активами інституційних інвесторів, що відповідає вимогам, установленим до такої діяльності цим Законом та законодавством. Поєднання професійної діяльності на фондовому ринку з іншими видами професійної діяльності, за винятком банківської, не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частина 3 статті 16 - професійна діяльність на фондовому ринку здійснюється виключно на підставі ліцензії, що видається Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Перелік документів, необхідних для отримання ліцензії, порядок її видачі та анулювання встановлюються Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Частина 1 статті 17 - професійна діяльність з торгівлі цінними паперами на фондовому ринку провадиться торговцями цінними паперами - господарськими товариствами, для яких операції з цінними паперами є виключним видом діяльності, а також банками. Професійна діяльність з торгівлі цінними паперами включає: брокерську діяльність; дилерську діяльність; андеррайтинг; діяльність з управління цінними паперами. Торговець цінними паперами може провадити дилерську діяльність, якщо має сплачений грошима статутний капітал у розмірі не менш як 120 тисяч гривень, брокерську діяльність та діяльність з управління цінними паперами - не менш як 300 тисяч гривень, андеррайтинг - не менш як 600 тисяч гривень. У статутному капіталі торговця цінними паперами частка іншого торговця не може перевищувати 10 відсотків. Торговцю цінними паперами забороняється перепродавати (обмінювати) цінні папери власного випуску.

Частина 2 статті 17 - брокерська діяльність - укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів (зокрема договорів комісії, доручення) щодо цінних паперів від свого імені (від імені іншої особи), за дорученням і за рахунок іншої особи. Торговець цінними паперами може виступати поручителем або гарантом виконання зобов'язань перед третіми особами за договорами, що укладаються від імені клієнта такого торговця, отримуючи за це винагороду, що визначається договором торговця цінними паперами з клієнтом.

Частина 3 статті 17 - дилерська діяльність - укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів щодо цінних паперів від свого імені та за свій рахунок з метою перепродажу, крім випадків, передбачених законом.

Частина 6 статті 17 - договір доручення, договір комісії або договір про управління цінними паперами укладається з торговцем цінними паперами в письмовій формі. Права та обов'язки торговця цінними паперами стосовно його клієнта, умови укладення договорів щодо цінних паперів, порядок звітності торговця перед його клієнтом, порядок і умови виплати торговцю винагороди визначаються у договорі, що укладається між ними. Торговець цінними паперами зобов'язаний виконувати доручення клієнтів за договорами доручення, договорами комісії та договорами про управління цінними паперами на найвигідніших для клієнта умовах. Доручення клієнтів виконуються торговцем цінними паперами у порядку їх надходження, якщо інше не передбачено договором або дорученням клієнтів. У разі укладення торговцем цінними паперами договорів за власний рахунок разом з укладенням ним договорів за рахунок клієнта виконання договорів для клієнта є пріоритетним.

Частина 8 статті 17 - не вважається професійною діяльністю з торгівлі цінними паперами: розміщення емітентом власних цінних паперів; викуп емітентом власних цінних паперів; проведення юридичними особами та фізичними особами-підприємцями розрахунків з використанням векселів та/або заставних; провадження юридичними особами на підставі договорів комісії або договорів доручення купівлі-продажу (обміну) цінних паперів через торговця цінними паперами, який має ліцензію на провадження брокерської діяльності, а також на підставі договорів купівлі-продажу або міни, укладених безпосередньо з торговцем цінними паперами; внесення цінних паперів до статутного капіталу юридичних осіб.

Частина 2 статті 39 - інформація про власників великих пакетів (10 відсотків і більше) акцій подається Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку особою, яка веде облік права власності на акції емітента у депозитарній системі України, у строки, порядку та за формою, що встановлені Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Інформація про власників великих пакетів (10 відсотків і більше) акцій є відкритою і оприлюднюється Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку шляхом розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів.

Частина 1 статті 42 - інформація про облік іменних цінних паперів розкривається учасниками депозитарної системи України: на письмовий запит власника інформації або з його письмового дозволу, крім випадків, передбачених абзацами третім і четвертим цієї частини; за рішенням суду; на письмову вимогу органів прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку і Антимонопольного комітету України, інших державних органів відповідно до законодавства - стосовно операцій у системах обліку іменних цінних паперів, що здійснюються конкретною юридичною особою або фізичною особою за конкретний проміжок часу.

20. Закон України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" в редакції, чинній станом на 02.08.2010.

Пункти 1, 2 частини 1 статті 4 - державна комісія з цінних паперів та фондового ринку у встановленому нею порядку видає ліцензії на такі види діяльності на ринку цінних паперів:

1) брокерська діяльність - укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів (зокрема договорів комісії, доручення) щодо цінних паперів від свого імені (від імені іншої особи), за дорученням і за рахунок іншої особи;

2) дилерська діяльність - укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів щодо цінних паперів від свого імені та за свій рахунок з метою перепродажу, крім випадків, передбачених законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

21. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що порушені у касаційній скарзі питання щодо правильності застосування норм матеріального права, а зокрема, щодо застосування cтатей 203, 207-208, 215, 631, 638 ЦК України, статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції Закону України №710/97-ВР від 10.12.1997, чинній на 02.08.2010), статей 4-6, 16-17, 39, 42 Закону України "Про цінні папери і фондовий ринок" (в редакції Закону України №3480-ІУ від 23.02.2006, чинній на 02.08.2010) та процесуальних норм - статей 73-79, 81, 86, 236, 269 ГПК України можуть бути предметом касаційного розгляду. Виходячи з меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Суд не приймає до уваги доводів скаржника з посиланням на неправильну оцінку обставин справи.

А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків судів попередніх інстанцій

22. Юридичний аналіз статей 207, 208, 626, 631, 638 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Законодавець визначає обов'язковим вчинення правочинів між юридичними особами у письмовій формі. Одним з різновидів укладення правочинів є договір. Отже, у випадку його укладення між юридичними особами такий договір має підписуватися особами, уповноваженими на це їх установчими документами.

Отже, у випадку непідписання договору однією з його сторін не можна вважати, що сторони дійшли згоди щодо всіх умов викладеного в письмовій формі договору та відповідно до статті 638 ЦК України констатувати його укладення.

23. Системний аналіз статей 203 та 215 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що недійсним можна визнати тільки правочин, який вчинено, тобто той, що був укладений з досягненням згоди щодо всіх його істотних умов. Встановлення фактичних обставин недосягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов правочину виключає можливість визнання його недійсним. Отже, не може бути визнано недійсним правочин, який не вчинено. Разом з тим, визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону, з врахуванням спеціальних вимог законодавства щодо укладення певних видів договорів, зокрема, договорів купівлі-продажу цінних паперів.

24. Як встановлено судами, предметом спору між сторонами є дійсність договору купівлі продажу цінних паперів (акцій третьої особи) №14047Б від 02.08.2010, який не підписаний зі сторони покупця його уповноваженою особою, що стало однією з підстав для визнання такого договору недійсним відповідно до статті 203 ЦК України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в зазначеній частині про можливість визнання недійсним правочину в формі письмового договору, не підписаного однією із сторін договору (в даному випадку комісіонером за дорученням комітента) та за відсутності встановлення фактичних обставин його виконання шляхом поставки (передачі) векселів в порядку, визначеному частиною 2 статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в зазначеній редакції) та зазначає, що судами не досліджувалися обставини виконання такого договору сторонами, реєстрації компетентним реєстратором акцій на підставі спірного договору за ТОВ "Проско-Ресурси", незважаючи на те, що відповідачем було надано пояснення щодо фактичного виконання договору між покупцем та продавцем та докази фактичного переоформленням Сертифікату акцій продавця серії А №0709 від 29.07.2010 на Сертифікат акцій покупця серії А №0710 від 04.08.2010 (т. 4, а.с. 57-61).

Відтак, за відсутності доказів фактичного виконання оспорюваного договору його не можна визнавати недійсним з підстави непідписання стороною, оскільки відсутні належні докази його укладення (досягнення згоди щодо усіх істотних умов, яка виражається у підписанні договору).

25. Як встановлено судами згідно з Витягом з ЄДРЮОФОПГФ, станом на 26.04.2018 у цьому реєстрі відсутні дані щодо державної реєстрації ТОВ "Сасма-Сток" (третьої особи, яка повинна була підписувати оспорюваний договір, будучи стороною договору). Разом з тим, зазначений витяг містить примітку, з якої вбачається, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться у стані формування, а інформація про юридичних осіб зареєстрованих до 01.07.2004 та не включених до Реєстру, отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація (т. 4, а.с. 152). Також, на стадії апеляційного перегляду відповідачем заявлялося клопотання про витребування доказів від Дніпровської міської ради з наданням довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур №5/5-101, з якої вбачається фактична реєстрація 01.04.2014 ТОВ "Сасма-Сток" з кодом , до моменту формування єдиного державного реєстру в електронній формі (01.07.2014) та можливість надання на запит суду більш повної інформації, однак, апеляційним судом було відмовлено відповідачу у витребуванні доказів.

Відповідно до принципу змагальності, передбаченого статтею 13 ГПК України, та частини 1 статті 81 ГПК України, суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Отже, за наявності інформації про державну реєстрацію третьої особи у справі згідно з довідкою Дніпровської міської ради та інформацією з ЄДРЮОФОПГФ про відсутність даних щодо реєстрації такої юридичної особи, апеляційний суд, який переглядає справу в межах доводів сторін, в даному випадку відповідача-2, який був позбавлений можливості надання вичерпної інформації про реєстрацію третьої особи, керуючись принципом змагальності, мав посприяти відповідачу-2 в реалізації ним права щодо подання доказів та витребувати з Дніпровської міської ради (Департаменту адміністративних послуг) інформацію про правовий статус як юридичної особи ТОВ "Сасма-Сток" з кодом (повні дані про його державну реєстрацію, дані щодо керівника та зміни до державної реєстрації, якщо такі вносилися).

26. З огляду на зазначене порушення норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про недійсність оспорюваного договору, як такого, що укладений стороною, яка не має дієздатності суб'єкта цивільних відносин (юридичної особи), є передчасними та зробленими за неповного дослідження фактичних обставин правового статусу ТОВ "Сасма-Сток".

27. Третьою підставою, за якою договір купівлі-продажу цінних паперів №14047Б від 02.08.2010 було визнано недійсним, є висновки місцевого суду, які не спростовані апеляційним судом, про те те, що акції ВАТ "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" не належали Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед" на момент їх відчуження за оспорюваним договором, оскільки згідно з даними Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України, продавець (Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед") за період 2008-2010 років не значилася власником пакета акцій, що перевищує 10%, а ТОВ "Проско Ресурси" володіло цінними паперами ВАТ "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" у кількості 103 883 374 штуки, що перевищує 98% статутного капіталу.

Колегія суддів касаційного суду зазначає, що до договорів купівлі-продажу цінних паперів на момент укладення оспорюваного правочину застосовувалися особливості набуття, реєстрації права власності на акції, які визначалися статтею 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції Закону України №710/97-ВР від 10.12.1997, чинній на 02.08.2010), статей 4-6, 16-17, 39, 42 Закону України "Про цінні папери і фондовий ринок" (в редакції Закону України №3480-ІУ від 23.02.2006, чинній на 02.08.2010), які судами не аналізувалися, а наявні в матеріалах справи докази (копії сертифікатів на цінні папери покупця та продавця) не досліджувалися на предмет переходу прав за цінними паперами до набувача. Також, судами не досліджувалися обставини наявності у сторони договору (комісіонера, що придбавав акції за дорученням комітента ТОВ "Проско Ресурси") відповідної ліцензії.

З огляду на зазначене, висновки судів про відчуження цінних паперів за оспорюваним правочином за відсутності набуття продавцем права власності на акції ВАТ "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" зроблено без дослідження спеціальних норм, які регулюють укладення та виконання договорів купівлі-продажу цінних паперів, внаслідок чого їх слід визнати помилковими.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

28. Колегія суддів касаційного суду частково погоджується з доводами скаржника згідно з пунктами 12-15 описової частини постанови, з огляду на висновки касаційного суду, викладені в пунктах 22-27 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. З огляду на встановлені касаційним судом процесуальні порушення судами попередніх інстанцій вимог статей 13, 73-77, 81, 86 ГПК України та неправильне застосування положень цивільного законодавства щодо укладення договору, незастосування судами спеціальних норм права, які визначають процедуру укладення договорів-купівлі-продажу акцій, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає правильним скасувати прийняті судами рішення та направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

При новому розгляді справи судам належить забезпечити реалізацію принципу змагальності у поданні доказів судами, що також означає сприяння стороні, яка не може подати певні докази, в їх одержанні шляхом відповідного запиту до компетентного органу в наданні такої інформації, дослідити обставини укладення оспорюваного правочину між відповідачем та ТОВ "Сасма-Сток" шляхом його виконання сторонами з врахуванням спеціальних норм права, які регулювали правовідносини купівлі-продажу цінних паперів (акцій) на 02.08.2010, та обставин, встановлених судовими рішеннями у справі №904/7492/16, та з огляду на встановлені фактичні обставини дійти висновку про укладення договору, а за наявності його укладення - про наявність підстав для визнання його недійсним.

В. Судові витрати

30. У зв'язку з тим, що розгляд справи по суті не завершено, Верховний Суд відповідно до статті 129 ГПК України не вирішує питання щодо розподілу витрат зі сплати судового збору за подання і розгляд касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед" задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 у справі №904/322/18 скасувати, справу №904/322/18 направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк