ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.02.2019 Справа № 917/1131/16

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Атеро"

про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 192 665,33 грн.

Учасники справи не зявились

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Атеро" з заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 55683061 з виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.10.2016 у справі № 917/1131/16 стягувача - ОСОБА_1 на її процесуального правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Атеро".

Про час та місце розгляду справи учасники справи та Крюківський відділ державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області повідомлені належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями від 31.01.2019. Також, учасники справи повідомлялися про дане засідання шляхом опублікування 31.01.2019 відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду.

Суд встановив, що явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалася, їх неявка не перешкоджає проведенню даного судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Господарським судом Полтавської області у справі № 917/1131/16 було прийнято рішення від 20.09.2016 про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 66749,17 грн. основного боргу, 4215,52 грн. 3% річних, 56825,06 грн. пені, 669,97 грн. втрат від інфляційних процесів, 38 546,33 грн штрафу, 4000,00 грн. на оплату послуг адвоката, 2535,08 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с.62-64).

Дане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ від 04.10.2016р. № 917/1131/16 (а.с.66).

30.10.2017р. позивач звернувся до суду з заявою про видачу дублікату судового наказу 04.10.2016р. № 917/1131/16 посилаючись на те, що наказ був втрачений і до виконання не предявлений (а.с.86).

Ухвалою від 16.11.2017р. суд задовольнив заяву позивача та видав дублікат вказаного наказу (а.с.103-105, 115).

02.02.2018р. Крюківським відділом державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55683061 по виконанню наказу господарського суду Полтавської області від 04.10.2016 у справі № 917/1131/16.

Згідно витягу від 31.01.2019 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувач - Фізична особа підприємець ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, про що державним реєстратором було внесено запис від 27.08.2018р. № 3004468 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Згідно витягу від 31.01.2019 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржник - ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець.

В абзаці четвертому підп. 4.7 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (зі змінами згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України від 10.07.2014р. № 6) розяснено, що громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Конституційний Суд України у абзаці 3 п. 2 мотивувальної частини свого рішення № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року зазначив, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна сторона має право на виконання рішення суду протягом розумного строку.

Право на забезпечення примусового виконання судового рішення є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, сам по собі факт припинення стягувачем підприємницької діяльності не є підставою для не виконання рішення суду.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України наразі даний наказ знаходиться на виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області; номер виконавчого провадження 55683061. Ці відомості є загальнодоступними.

30.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Атеро" подало до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження № 55683061 з виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.10.2016 у справі № 917/1131/16 стягувача - ОСОБА_1 на її процесуального правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Атеро".

В обґрунтування заяви ТОВ "Атеро" посилається на те, що право вимоги заборгованості за вказаним судовим рішенням було передано від стягувача - ОСОБА_1 до ТОВ "Атеро" на підставі договору про відступлення права вимоги № 230818 від 23.08.2018р.

При розгляді цієї заяви суд зазначає наступне.

Як свідчать подані докази, 23.08.2018р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атеро" був укладений договір про відступлення права вимоги № 230818, згідно умов якого:

- ОСОБА_1 (первісний кредитор) відступає, а ТОВ "Атеро" (новий кредитор) повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за зобовязаннями Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплатити на користь первісного кредитора 173541,13 грн, що складається із 66749,17 грн. основного боргу, 4215,52 грн. 3% річних, 56825,06 грн. пені, 669,97 грн. втрат від інфляційних процесів, 38 546,33 грн штрафу, 4000,00 грн. на оплату послуг адвоката, 2535,08 грн. судового збору, що виникло на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2016 у справі № 917/1131/16 (далі основне зобовязання), (п.1.1 договору);

- за цим договором новий кредитор повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання основного зобовязання у сумі 173541,13 грн (п.1.2 договору);

- право вимоги первісного кредитора до боржника у сумі 173541,13 грн за основним зобовязанням підтверджується рішенням господарського суду Полтавської області від 20.09.2016 у справі № 917/1131/16 та виданим на підставі нього наказом про примусове виконання рішення, які передаються первісним кредитором новому кредиторові в момент підписання сторонами цього договору (п.1.3 договору);

- сума відступлених прав вимоги становить 173541,13 грн. (п.4.1 договору);

- розрахунки за цим договором між сторонами не передбачені (п.4.2 договору);

- цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п.5.1 договору);

- відступлення права вимоги згідно з цим договором не тягне за собою ніяких змін умов основного зобовязання (п.5.3 договору).

Згідно зі ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність же судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Як свідчать матеріали справи та рішення суду від 20.09.2016р., у цій справі предметом позову було стягнення заборгованості та санкцій внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за правочином договором поставки № 1/140515 від 28.05.2015р.

Проте, виходячи зі змісту договору про відступлення права вимоги № 230818 від 23.08.2018р., його предметом є уступка права вимоги за рішенням господарського суду Полтавської області від 20.09.2016 у справі № 917/1131/16.

При цьому умовами спірного договору відступлення права вимоги новому кредитору фактично надано право вимагати від боржника належного та реального виконання рішення суду.

В умовах договору про відступлення права вимоги № 230818 від 23.08.2018р. відсутнє посилання на те, що ФОП ОСОБА_1 (первісний кредитор) передала ТОВ «Атеро» право вимоги за цивільно-правовим правочином договором поставки № 1/140515 від 28.05.2015р.

Відповідно до статті 115 ГПК України (у редакції, чинній на момент прийняття рішення суду від 20.09.2016 у даній справі) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Такі ж положення зазначені і в ст. 326 ГПК України діючої редакції та в Законі України "Про виконавче провадження".

В ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконання рішення суду є невід'ємною стадією судового провадження.

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у матеріальному зобов'язанні за договором цесії, вирішується виключно судом, який прийняв відповідне судове рішення, у порядку, передбаченому ст. 334 ГПК України.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Отже, при укладенні оспорюваного договору уступки права вимоги позивач та ТОВ «Атера», не замінюючи кредитора у зобов'язанні з договору поставки в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Правовий висновок про те, що неможливо замінити сторону виконавчого провадження без укладення договору про заміну сторони у цивільно-правовому правочині, також викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11 липня 2018 року у справі № 908/1490/17.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.08.2014 у справі № 923/945/13.

Отже, на цей час відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні у даній справі.

Враховуючи викладене, заява задоволенню не підлягає.

При цьому суд розяснює, що відмова в задоволенні цієї заяви не позбавляє права звернення сторін до суду з іншою заявою про заміну сторони в разі укладення договору про відступлення права вимоги за цивільно-правовим договором, який був предметом розгляду у даній справі,

Керуючись ст.ст. 334, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Атеро" про заміну сторони виконавчого провадження.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи та Крюківському відділу державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 07.02.2019.

Суддя Т. М. Безрук