ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2019 Справа № 905/2258/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Синтоп" про стягнення штрафу у розмірі 44315 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Синтоп" про стягнення 44315 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.06.2018 зі станції ОСОБА_1 залізниці відповідач, згідно накладної №50143254 здійснив відправлення вагону №50030741 на станцію Правда Придніпровської залізниці, з визначенням одержувача вантажу ПАТ Дніпровський металургійний комбінат. По прибутті зазначеного вагону на станцію призначення було виявлено, що в накладній №50143254 неправильно зазначену адресу вантажоодержувача, замість вірної: 51925, Дніпропетровська область, м.Камянське, вул.Соборна, 18-Б, вказано: 51925, Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Кірова, 18-Б, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 44315 грн., який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 10.12.2018 відкрито провадження у справі №905/2258/18 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з посиланням на скрутне фінансове становище, місцезнаходження підприємства відповідача на території проведення антитерористичної операції просив суд, у випадку задоволення позовних вимог, зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу до однієї провізної плати.

15.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, разом з доказами направлення відповідачеві відповіді з додатками.

28.01.2019 від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, у звязку з тим, що до копії позовної заяви, яка була надіслана позивачем відповідачу, не було додано копій довіреностей на представників позивача які підписали зазначену позовну заяву, а також надані заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

09.06.2018 за залізничною накладною №50143254 у вагоні №50030741 зі станції ОСОБА_1 залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці на адресу ПАТ Дніпровський меткомбінат відправлено вантаж.

У залізничній накладній №143254 відправником у графі 4 було зазначено адресу одержувача: 51925, Дніпровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Кірова, будинок №18-Б.

Під час прибуття відправлення на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці 15.06.2018 було виявлено, що адреса одержувача не відповідає адресі ПАТ Дніпровський металургійний комбінат. Також зазначено, що вагон затриманий до зясування, була подана телеграма НР №57 від 15.06.2018.

Після чого, на вказаній станції факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №1193 від 15.06.2018.

У звязку з наведеним, станцією призначення Правда на станцію відправлення Покровськ було відправлено телеграму №НР57 від 15.06.2018 про невірно зазначену адресу в залізничній накладній №50143254.

15.06.2018 зі станції відправлення ОСОБА_1 на станцію призначення Правда надійшла телеграма-відповідь №НР 23 щодо виправлення адреси одержувача у накладній №50143254.

На підставі телеграми №НР 23 від 15.06.2018 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці в накладній №50143254 здійснено виправлення адресу одержувача на вірну: 51925, Дніпропетровська область, місто Камянське, вулиця Соборна, будинок №18-Б.

Крім того, згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи: 51925, Дніпропетровська область, м.Камянське, Заводський район, вул.Соборна, б.18-Б.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У відповідності до статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у Додатку 1 до цих Правил.

Згідно з п.1.2. Правил, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3. Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Відповідно до п.1.3. Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, у тому числі графи №№4,5 в яких вказується точне та повне найменування одержувач, адреса та його код.

У графі 55 Правильність внесених відомостей підтверджую представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Так, у вказаній накладній правильність внесених відомостей підтвердив своїм підписом бухгалтер ОСОБА_2

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 6.1. розяснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 (із змінами та доповненнями) визначено, що підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Згідно із п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, а саме у пятикратному розмірі від провізної плати. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за всі наслідки, які виникли.

Відповідно до розяснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 р. за № 04-5/601 (зі змінами та доповненнями) та Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.11.07 № 01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитків.

В графі 34 залізничної накладної №50143254 містяться відомості щодо розміру провізної плати 8863 грн.

Відтак, розмір штрафу становить: 8863 Х 5 = 44315 грн.

Як було зазначено судом, у відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання «Синтоп» просило суд, зокрема, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій до однієї провідної плати.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, з урахуванням того, що завантаження відправником вагону №50030741 не перевищувало його вантажопідйомність та не загрожувало безпеці руху на залізниці, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації права, що передбачено чинним законодавством України, та зменшення штрафу до однієї провізної плати, а саме до 8863 грн. (8863 * 1) =8863 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи висновки суду щодо наявності підстав для зменшення штрафу, позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання «Синтоп» підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 8863 грн.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 129, 236-238, 247-252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання» «Синтоп» про стягнення штрафу у розмірі 44315 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання» «Синтоп» (85612, Донецька область, м.Курахове, Промзона, буд.64, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) штраф у розмірі 8863 грн. (вісім тисяч вісімсот шістдесят три) грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2019 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов