ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2019 р. Справа № 924/190/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення суду по справі №924/190/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "А-профі", м. Київ

до товариства з додатковою відповідальністю "Адамс", с. Мукша-Китайгородська, Кам'янець-Подільський район

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Велтс", м. Львів

про стягнення 321304,69 грн., з яких: 205669,48 грн. - основного боргу, 5295,91 грн. - 3% річних, 23176,59 грн. - інфляційних, 36281,14 грн. - штрафу, 50881,57 грн. - пені

Представники сторін:

від ТОВ "А-профі": не з'явився

від ТДВ "Адамс": не з'явився

від ТОВ "Велтс": не з'явився

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.03.2018р. позов товариства з обмеженою відповідальністю "А-профі", м. Київ до товариства з додатковою відповідальністю "Адамс", с. Мукша-Китайгородська, Кам'янець-Подільський район за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Велтс", м. Львів про стягнення 321304,69 грн., з яких: 205669,48 грн. - основного боргу, 5295,91 грн. - 3% річних, 23176,59 грн. - інфляційних, 36281,14 грн. - штрафу, 50881,57 грн. - пені задоволено; вирішено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Адамс" (Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський район, с. Мукша Китайгородська, вул. Матросова, буд. 1, код 21332108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А-профі" (м. Київ, проспект Науки, 54-Б, офіс 4, код 34935053) 205669,48 грн. (двісті п'ять тисяч шістсот шістдесят дев'ять гривень 48 коп.) основного боргу, 5295,91 грн. (п'ять тисяч двісті дев'яносто п'ять гривень 91 коп.) 3% річних, 23176,59 грн. (двадцять три тисячі сто сімдесят шість гривень 59 коп.) інфляційних втрат, 36281,14 грн. (тридцять шість тисяч двісті вісімдесят одну гривню 14 коп.) штрафу, 50881,57грн. (п'ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят одну гривню 57 коп.) пені, 4819,57 грн. (чотири тисячі вісімсот дев'ятнадцять гривень 57 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Адамс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 14.03.2018р. у справі №924/190/17 - залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

20.06.2018р. на виконання рішення та постанови видано наказ.

30.01.2019р. на адресу суду надійшла заява товариства з додатковою відповідальністю "Адамс" про відстрочку виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 14.03.2018р. на три місяці.

В обґрунтування доцільності задоволення заяви товариство з додатковою відповідальністю "Адамс" зазначає про те, що на даний час підприємство не провадить господарську діяльність внаслідок численних судових спорів із суб'єктами господарювання. Наслідком таких спорів, зокрема, є арешт усього нерухомого майна підприємства приватним виконавцем Лабчуком P.M. в межах справи №924/829/18 (ВП57917221). Повідомляє про те, що будь-яких коштів як готівкових, так і на банківських рахунках підприємство немає, оскільки з 2017 року не веде господарську діяльність через непрацездатність виробничих потужностей, викликану невиконанням контрагентом обов'язку із вивезення відходів виробництва; внаслідок псування відходів відбулося засмічення виробничих ліній та технологічних стоків, що унеможливлює виробництво готової продукції. Також заявник зазначає, що на цей час підприємством ініційовано низку судових справ про стягнення заборгованостей з контрагентів заявника (зокрема справа 924/306/18). Звертає увагу, що після набуття чинності судових рішень в таких справах товариство з додатковою відповідальністю "Адамс" зобов'язується одразу повідомити державного виконавця про кошти, наявні у інших осіб та належні підприємству на підставі судового рішення для їх стягнення.

Вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні.

08.02.2019р. на адресу суду від позивача надійшло письмове клопотання, відповідно до якого заявник просить розгляд заяви ТДВ "Адамс" про відстрочку виконання рішення відкласти на іншу дату, надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, оскільки ТОВ "А-профі" не отримувало матеріалів заяви. Також заявник, посилаючись на статтю 617 ГК України, зазначає, що не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язань, відсутність у боржника необхідних коштів. Робить висновок про те, що наявність у боржника судового провадження зі своїм дебітором у суді першої інстанції спору не є підставою для відстрочення рішення суду.

Представник ТОВ "А-профі" в судове засідання не з'явився.

Щодо клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "А-профі" про відкладення розгляду заяви про відстрочку виконання рішення на іншу дату, судом звертається увага на те, що згідно статті 331 ГПК України заява про відстрочку виконання рішення розглядається у десятиденний строк, а тому, з огляду на обмежені строки, визначені господарським процесуальним кодексом, в задоволенні клопотання ТОВ "А-профі" про відкладення необхідно відмовити.

Товариство з додатковою відповідальністю "Адамс" та товариство з обмеженою відповідальністю "Велтс" повноважних представників для участі в судовому засіданні не направили, причини неявки не повідомили.

При розгляді заяви ТДВ "Адамс" судом береться до уваги наступне.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Разом з тим, згідно ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Так, статтею 239 ГПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 331 ГПК України підставою для розстрочення виконання рішення є обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" судом зазначено, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

У рішенні Суду у справі "Савіцький проти України", no. 38773/05, від 26.07.2012 суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Рішенням Суду у справі "Глоба проти України", no. 15729/07, від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З матеріалів справи вбачається, що рішення господарського суду винесено 14.03.2018р., відповідачем вказане рішення було оскаржене до суду апеляційної інстанції, у зв'язку із чим 20.06.2018р. видано наказ суду. Тобто рішення суду (з моменту видачі судового наказу і до моменту проведення судового засідання) не виконане, заявником будь-яких доказів, які б свідчили про намір боржника виконувати рішення суду не надано, будь-які документи з яких вбачалось би, що боржник вживає заходів щодо поступового погашення існуючої перед позивачем заборгованості відсутні. Також, будь-яких доказів, які б свідчили про обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим заявником не подано.

Суд, проаналізувавши наведені заявником доводи щодо надання відстрочки, вважає, що такі обставини як відсутність коштів на банківських рахунках боржника, відсутність господарської діяльності підприємства, наявність судових справ про стягнення заборгованостей з контрагентів боржника, не є тими підставами, в розумінні статті 331 ГПК України, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов'язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочки виконання рішення суду у даній справі, а тому в задоволенні заяви товариства з додатковою відповідальністю "Адамс" про відстрочку виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 14.03.2018р. у справі №924/190/17 на три місяці необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з додатковою відповідальністю "Адамс" про відстрочку виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 14.03.2018р. у справі №924/190/17 на три місяці відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 11.02.2019р.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (м. Київ, проспект Науки, 54-Б, офіс 4),

3- відповідачу (32319, Кам'янець - Подільський р-н, с. Мукша-Китайгородська, вул. Матросова, 1),

4 - третій особі (79032, м. Львів, Личаківський район, вул. Пасічна, 93),

5 - Державному виконавцю Кам'янець-Подільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Сірій О.В. (АДРЕСА_1)

Всім рек. з повід.