Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

від "15" лютого 2019 р. Справа № 906/137/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглянувши позовну заяву (та додані до неї матеріали)

Фізичної особи-підприємця Лавриновича Сергія Васильовича (м.Овруч Житомирської обалсті)

до Фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича (м.Черкаси Черкаської області)

про стягнення 23240,61грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Лавринович Сергій Васильович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича 23240,61грн шкоди, заподіяної неналежним виконанням договору поставки №К від 25.05.10.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі договору поставки №К від 25.05.10 відповідачем було поставлено позивачу товар з маркуванням, яке не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим згідно податкового повідомлення-рішення від 13.12.16 № до Фізичної особи-підприємця Лавриновича Сергія Васильовича було застосовано фінансові санкції у розмірі 17000,00грн, які були сплачені у повному обсязі.

Посилаючись на порушення відповідачем п.2.1 договору поставки №К від 25.05.10 в частині поставки продукції із маркуванням, яке не відповідає діючим в Україні нормативно-правовим актам, позивач просить на підставі п.6.1 договору стягнути з Фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича завдану матеріальну та моральну шкоду, яка в даному випадку обумовлена сплатою штрафних санкцій та судовими витратами.

В обґрунтування підсудності справи Господарському суду Житомирської області позивач посилається на частини 3,5,8 ст.29 ГПК України, відповідно до яких позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням; позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів; позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред'являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Дослідивши позовні матеріали, суд вважає, що дана справа не підсудна Господарському суду Житомирської області з огляду на наступне:

Згідно приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема в абз.4, 5 п. 3.12 зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст. 46 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви, предметом даного позову є матеріально-правова вимога про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яку фізична особа-підприємець Лавринович Сергій Васильович зазнав внаслідок сплати фінансових санкцій, а підставою позивач визначив порушення відповідачем укладеного між сторонами договору поставки №К від 25.05.10, п.6.1 якого встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань по договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдану матеріальну та моральну шкоду.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення шкоди у зв'язку із порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №К від 25.05.10.

Посилання позивача на те, що підсудність даної справи визначається виходячи з того, що шкода заподіяна у зв'язку із діяльністю філії Фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича, яка розташована за адресою: Житомирська область, м.Коростень, вул.Тихона Кралі, 66, а відтак дана справа підсудна Господарському суду Житомирської області безпідставні, з огляду на наступне.

Слід зазначити, що юридичну особу в господарських відносинах може представляти її відокремлений підрозділ. Якщо позов до юридичної особи виник із питань діяльності її відокремленого підрозділу, розташованого поза місцезнаходженням юридичної особи, такий позов може бути пред'явлений до господарського суду за місцезнаходженням її відокремленого підрозділу. Але це не означає, що відповідачем буде відокремлений підрозділ; відповідачем у справі має бути юридична особа, яку цей відокремлений підрозділ представляє.

Частиною 6 ст.55 Господарського кодексу України унормовано, що право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи можуть тільки г о с п о д а р с ь к і о р г а н і з а ц і ї, що зазначені в п.1 ч. 2 ст. 55 ГКУ, а саме:

- юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України;

- державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу;

- інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в

установленому законом порядку.

З огляду на вищезазначені положення Фізична особа-підприємець не може мати відокремлені підрозділи (філії), а тому позивач безпідставно вважає магазини, склади (в даному випадку пункт навантаження: м.Коростень, вул.Тихона Кралі, 66) філією Фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича.

Посилання позивача на те, що підсудність даної справи визначається виходячи з того, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред'являтися за місцем заподіяння шкоди, тому дана справа підсудна Господарському суду Житомирської області також є безпідставними, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення грошових коштів (матеріальної та моральної шкоди) в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки №К від 25.05.10, зі змісту позовної заяви не вбачається виникнення позовних вимог із факту завдання шкоди майну.

Крім того, з долученого до позовних матеріалів незавіреного належним чином примірника договору поставки №К від 25.05.10 вбачається, що сторонами у договорі не визначено місця його виконання.

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 Цивільного кодексу України.

Так, згідно даної норми місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов'язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов'язання;

4) за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов'язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

При цьому слід враховувати, що правила цієї статті не застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

Відповідно до пункту 3.2 договору поставки №К від 25.05.10 доставка товару здійснює постачальник власним транспортом за власний рахунок впродовж трьох днів з моменту отримання замовлення від покупця, за адресою: Житомирська область, м.Овруч, вул.Б.Хмельницького, 26а.

Разом з тим, місце доставки товару не є у даному випадку місцем виконання зобов'язань за договором за змістом ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилається позивач, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення коштів у зв'язку із неналежним виконанням умов договору, а не зобов'язання відповідача поставити товар у конкретно визначене місце.

Зі змісту договору не вбачається також інших особливостей його виконання в певному місці - у Житомирській області, про які йдеться у ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України.

За наведеного, відсутні підстави для застосування ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України під час визначення підсудності даної справи.

За вказаних обставин, з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч.ч.1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнахоження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича є: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 с. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 суд дійшов висновку, що дана позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Житомирської області, у зв'язку з чим матеріали позовної заяви (єдиний унікальний номер судової справи №906/137/19) підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Керуючись ст.ст.27, 31, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви (єдиний унікальний номер судової справи №906/137/19) Фізичної особи-підприємця Лавриновича Сергія Васильовича до Фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича про стягнення 23240,61грн шкоди, заподіяної неналежним виконанням договору поставки №К від 25.05.10 з доданими до неї документами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області (18000, м.Черкаси, бульвар Шевченка, 307).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.02.19, та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Соловей Л.А.

друк. 4 прим.

1- до матеріалів позовної заяви

2- позивачу (рек. з повід)

3- представнику позивача адвокат Налапій В. В. (АДРЕСА_2) (рек. з повід)

4- відповідачу (рек. з повід)