номер провадження справи 17/107/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 Справа № 908/1825/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.,

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.,

розглянувши матеріали справи № 908/1825/18:

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС", 02222, м. Київ, вул. Миколи Закревського, буд. 16

до відповідача 1: фізичної особи-підприємця Соскова Юрія Євгеновича, АДРЕСА_1

до відповідача 2: фізичної особи-підприємця Верьовкіної Марини Миколаївни, АДРЕСА_2

до відповідача 3: публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК", 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1, 2: ОСОБА_3, АДРЕСА_3

про: встановлення порядку користування земельною ділянкою

В судовому засіданні були присутні:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: ОСОБА_4, ордер серії ЗП № 60103 від 02.01.19; Сосков Ю.Є., паспорт серії НОМЕР_2, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 04.11.95;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: Димитрашко Д.В., довіреність № 1 від 08.01.19;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

вільний слухач: ОСОБА_6, паспорт серії НОМЕР_3 від 14.03.02

СУТЬ СПОРУ:

11.09.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 11.08.18 товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" (далі ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС") з вимогами до фізичної особи-підприємця Соскова Юрія Євгеновича (надалі ФОП Сосков Ю.Є., відповідач 1), до фізичної особи-підприємця Верьовкіної Марини Миколаївни (далі ФОП Верьовкіна М.М., відповідач 2), до публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" (надалі відповідач 3) та до ОСОБА_3 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Запорізької міської ради (надалі Запорізька МР) з вимогами про встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 17942 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 між ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" та відповідачами з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Позов обґрунтовано ст.ст. 4, 5, 162, 164 ГПК України, ст.ст. 120, 125 ЗК України, ч. 5 ст. 319 ЦК України.

11.09.18 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 17.09.18 судом відмовлено ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 та роз'яснено, що розгляд справи в частині позовних вимог позивача до ОСОБА_3 відноситься до юрисдикції загальних судів.

Ухвалою від 17.09.18 позовну заяву в частині позовних вимог щодо відповідачів 1, 2 та 3 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Також, судом встановлено ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви (клопотання), в якій зазначити повне вірне найменування відповідачів 1, 2 та 3;

- заяви (клопотання), в якій зазначити ідентифікаційний номер відповідача 2;

- заяви (клопотання), в якій зазначити повне вірне найменування, місцезнаходження та код ЄДРПОУ відповідача 3;

- заяви (клопотання), в якій зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, докази чого надати до суду у вказаний вище строк.

26.09.18 до суду надійшла заява за підписом представника ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" Санцевич В.В. від 25.09.18 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 01.10.18 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/1825/18 за правилами загального позовного провадження, якій присвоєно № провадження 17/107/18. Підготовче судове засідання призначено на 31.10.18 о 14:10. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізьку міську раду.

17.10.18 на адресу суду від третьої особи - Запорізької міської ради надійшли письмові пояснення в порядку ст. 168 ГПК України, в яких остання зазначає, що 30.11.05 між Запорізькою міською радою та ПП Сосковим Ю.Є. був укладений договір оренди землі № 78 на земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_4, загальною площею 1,7943 га, розташованої по АДРЕСА_4, строком до 30.11.15. На виконання вказаного договору 30.11.05 ПП Соскову Ю.Є. була передана за актом прийому-передачі вказана земельна ділянка, на якій знаходились будівлі та споруди комплексу з обслуговування автомобілів орендаря. Третя особа вказує, що станом на цей час день до Запорізької міської ради з питань укладення/поновлення договору оренди землі, яка розташована по АДРЕСА_4 ані позивач, ані відповідачі не звертались. Договір оренди № 78 від 30.11.05 фактично втратив свою юридичну силу та на новий строк не поновлювався. Зазначає, що 09.08.16 до Запорізької міської ради звернувся ФОП Сосков Ю.Є. та ФОП Верьовкіна М.М. про надання згоди на поділ земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_4. На вказані звернення від Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради були надані відповіді від 28.09.16 № 2309/02-03 та від 16.08.16 № В-0944 із роз'ясненнями та прийняттям до відома вказаних звернень. Також зазначає, що на час надання вказаних пояснень жодних рішень Запорізька міська рада з приводу надання згоди на поділ вказаної земельної ділянки не приймала, дане питання на сесійне обговорення не виносилось. Просить врахувати надані пояснення при розгляді справи по суті.

23.10.18 на адресу суду від відповідача 1 - ФОП Соскова Ю.Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає наступне:

- наразі існують підстави як для закриття провадження у справі, так і для залишення позову без розгляду з приводу чого в підготовчому засіданні будуть заявлені відповідні клопотання;

- дану справу неможливо буде розглянути, оскільки існує об'єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 908/1194/18, предметом розгляду якої є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.11.15 та скасування реєстрації права власності на це нерухоме майно;

- як вбачається із доказів, наданих самим позивачем, нерухоме майно відповідача 1 (автомайстерня літ. Ю, автомайстерня літ. Х, автомайстерня літ. К, будівля повітряпідігріву інв. № 0007) не входить до складу цілісно-майнового комплексу, відповідно відповідач 1 не є співвласником майна, з дотриманням часток у якому позивач намагається встановити порядок користування земельною ділянкою, на яку він до того ж, немає жодних прав;

- на день звернення до суду за позивачем не зареєстровано жодного речового права на земельну ділянку, порядок користування якою він бажає встановити;

- власником земельної ділянки, яким є Запорізька міська рада, не приймалось рішення про передачу земельної ділянки за кадастровим № НОМЕР_4 у постійне користування та/або оренду позивачу ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС", також не приймалось рішення про передачу вказаної ділянки у постійне користування та/або оренду ПАТ «Фідобанк», яке було попереднім власником нерухомого майна, що перейшло до позивача;

- станом на день укладення договору купівлі-продажу від 17.11.15 продавець нерухомого майна - ПАТ «Фідобанк» не користувалось правом оренди землі, оскільки таке право у нього не виникло, тож і передача цього права позивачу не могла бути предметом договору купівлі-продажу;

- відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом;

- зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав;

- ПАТ «Фідобанк» не звертався до суду з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою, а отже це право оренди землі у банку не виникло;

- оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна за ПАТ «Фідобанк» не було зареєстровано право оренди землі, то відповідно банк не міг його відчужити, та ні в якому разі неіснуюче право не могло бути предметом договору купівлі-продажу нерухомого майна;

- у позивача немає жодних прав на земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_4, яка розташована в АДРЕСА_4, і він не може вимагати встановлення порядку користування земельною ділянкою, на яку в нього немає прав;

- відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 120 ЗК України укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера;

- оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17.11.15 був спрямований на незаконне (всупереч закону) заволодіння та користування частиною земельної ділянки комунальної форми власності - він є таким, що порушує публічний порядок, тобто нікчемним, таким чином суд не може встановити порядок користування земельною ділянкою за позовом, в основі якого лежить недійсним договір;

- згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України вимагати усунення будь-яких порушень прав на землю може тільки власник земельної ділянки або її землекористувач;

- оскільки позивач не є ані власником земельної ділянки, порядок користування якою просить встановити, ані її користувачем - його права на землю не порушені й він не має права звертатися до суду з відповідним, завідомо безпідставним позовом;

- позивач жодного разу не звертався до Запорізької міської ради із заявою щодо приведення у відповідність до законодавства своїх земельних відносин з територіальною громадою м. Запоріжжя;

- широкі дискреційні повноваження господарського суду щодо можливості задоволення подібного роду позову, у разі його задоволення, фактично призведуть до перетягування повноважень органу місцевого самоврядування щодо вирішення питань про надання землі у користування;

- позивач спочатку повинен провести передбачувану законом процедуру надання земельної ділянки у користування, а вже після чого, в разі наявності порушеного права, звертатися до суду за захистом;

- заперечує проти технічного звіту ТОВ «АРКТОН» оскільки неможливо зрозуміти коли його складено, підписано та затверджено, звіт виконаний на основі візуального огляду, проектна документація будівель, що розташовані на ділянці, виконавцю для складання звіту не надавалась, об'єктом дослідження в звіті є лише частина земельної ділянки, на якій розташований цілісно-майновий комплекс (літ. «А-3, Б-2, В, Г, Г1, Г2-2») і він не стосується майна, власниками якого є відповідачі 1, 2 (будівлі літ. « Ю, Х, К, У, Є, Є1, Є2», інв. № 0007);

- будівля літ. Б-2 належить ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» і розташована на окремій земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_5;

- земельна ділянка з кадастровим № НОМЕР_4, на якій розташовані будівлі, що є об'єктом дослідження, має одного власника - Запорізьку міську раду;

- вважає, що звіт містить завідомо неправдиві висновки і не може бути покладений в основу законного та обґрунтованого рішення суду. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та витребувати у позивача оригінал технічного звіту, виконаного ТОВ «АРКТОН» на замовлення ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС", засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

23.10.18 відповідач 1 надав до суду клопотання від 22.10.18 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Вказане клопотання мотивоване тим, що право власності на нерухоме майно, про яке йдеться в позовній заяві, громадяни Сосков Юрій Євгенович та Верьовкіна Марина Миколаївна здійснюють не як суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особі-підприємці, а як звичайні фізичні особи - громадяни України, що вбачається з інформаційної довідки № 131920735, яка надана позивачем в якості доказу. Враховуючи викладене вважає, що позовна заява в частині позовних вимог до відповідача 1 та відповідача 2 не підлягає розгляду в господарських судах України, а відноситься до юрисдикції загальних судів.

23.10.18 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, яке мотивовано тим, що позовна заява ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" підписана представником Санцевич В.В. 11.08.18 без наявного на момент підписання у представника права підпису позовної заяви у зв'язку з тим, що довіреність, на підставі якої остання підписала позовну заяву, датована 02.09.18.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду через необґрунтованість, про що зазначено в ухвалі від 27.12.18.

25.10.18 на адресу суду від відповідача 3 - ПАТ "ФІДОБАНК" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає наступне:

- зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ «Фідобанк» дотепер є власником частини цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_4, а саме: об'єктів нерухомості за інв. № 0001, № 0005, № 0006;

- раніше відповідно до свідоцтва, виданого Петрушенко Т.І., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 16.05.2012 за № 1950, зареєстрованого ТОВ «Запорізьке міжміське БТІ» 01.08.2012 за № 6300523, ПАТ «Фідобанк» належав цілісно-майновий комплекс, загальною площею 3820,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4, та який складався з об'єктів нерухомості за інв. № 0001, 0005, 0006;

- протягом 2015-2017 років відбулося відчуження вказаних об'єктів нерухомості шляхом укладення договорів купівлі-продажу, а саме: 17.11.15 укладено договір купівлі-продажу з ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС", за яким останнє набуло право власності на об'єкти нерухомості літ. Г інв. № 0006 площею 437,80 кв.м., літ. Г1 інв. № 0006 площею 558,80 кв.м., літ. Г2 інв. № 0006 площею 284,90 кв.м., що складає 29/100 частин цілісно-майнового комплексу; 15.11.17 укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_3, за яким остання набула право власності на об'єкт нерухомості літ. В інв. № 0005 загальною площею 773,80 кв.м., що складає 17/100 часток цілісно-майнового комплексу; 13.12.17 укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_3, за яким остання набула право власності на об'єкт нерухомості літ. А-3 інв. № 0001 загальною площею 1751,50 кв.м., що складає 27/50 часток цілісно-майнового комплексу;

- ПАТ «Фідобанк» наразі не є власником будь-якої частини цілісно-майнового комплексу загальною площею 3820,80 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4, відтак не може бути учасником спору в даній справі. Просить відмовити в позові відносно ПАТ «Фідобанк».

Ухвалою від 31.10.18 судом відкладено підготовче засідання у справі № 908/1825/18 на 28.11.18 о 10:00.

31.10.18 на адресу суду надійшло клопотання позивача про призначення земельно-технічної експертизи в порядку ст. ст. 99, 228 ГПК України. У вказаному клопотанні позивач просив суд призначити у справі № 908/1825/18 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої пропонує доручити експертам Регіонального судово-експертного бюро, на розгляд та вирішення експерта поставити наступні питання: «чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4 (встановити порядок її користування) відповідно до часток власників нерухомого майна, яке розташовано на вищезазначеній земельній ділянці? Які можливі варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4 відповідно до часток власників нерухомого майна, яке розташовано на вищевказаній земельній ділянці? Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду на земельну ділянку площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4?»

Клопотання про призначення по даній справі земельно-технічної експертизи представником позивача обґрунтовано тим, що для визначення порядку користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного власника нерухомого майна та забезпеченням вільного користування кожним із власників належним йому майном необхідні спеціальні знання.

15.11.18 на адресу суду від відповідача 2 - ФОП Верьовкіної Марини Миколаївни надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не погоджується з фактами, наведеними позивачем в позовній заяві, вважає їх надуманими, необґрунтованими та такими, що вводять суд в оману, та зазначає наступне:

- більшість доводів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знаходять свої посилання на схему розподілу земельної ділянки, яка додана до позову, вказана схема земельної ділянки та об'єктів нерухомого майна взагалі не містить тих літерних посилань на об'єкти нерухомості, які позивач приписує відповідачу 2, проте які знаходять своє відображення в тексті позовної заяви;

- твердження позивача про встановлення ФОП Верьовкіною М.М. металевого паркану на земельній ділянці не знаходить свого документального підтвердження, оскільки належний відповідачу 2 об'єкт нерухомості та прилегла територія до нього, взагалі не знайшли свого відображення на схемі, доданій позивачем;

- відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав;

- наразі за позивачем не зареєстровано жодного речового права на земельну ділянку, порядок користування якою він бажає встановити;

- позовна заява в даній справі подана до Верьовкіної Марини Миколаївни як до фізичної особи-підприємця, суб'єкта підприємницької діяльності;

- відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 131920735 від 24.07.18, доданої позивачем, право власності на нерухоме майно, про яке йдеться в позові, Верьовкіна М.М. здійснює не як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особі-підприємець, а як звичайна фізична особа - громадянин України, тому позовна заява в частині позовних вимог до відповідача 2 не підлягає розгляду в господарських судах України;

- як вбачається з положень ст. 120 ЗК України виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки;

- позивачем не доведено у який саме спосіб відбулося/ відбувається порушення прав позивача саме відповідачем 2, жодні обставини, на які посилається позивач в позові, документально не підтверджені;

- вимога позивача, зазначена в позові, є неконкретною, так як ним не вказано у який спосіб зазначене треба вчинити та за чий рахунок, шляхом не перешкоджання проїзду або зобов'язання власноруч провести відповідну дорогу;

- у технічному звіті є посилання на додаток В, проте він відсутній в додатках до позовної заяви, що в свою чергу залишає відкритим питання щодо способу виконання можливого рішення в даній справі та для об'єктивного вирішення справи по суті потребує спеціальних знань. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

28.11.18 до суду від відповідача 2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Вказане клопотання мотивоване тим, що право власності на нерухоме майно, про яке йдеться в позовній заяві, Верьовкіна Марина Миколаївна здійснює не як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець, а як звичайна фізична особа - громадянин України, що вбачається з інформаційної довідки № 131920735 від 24.07.2018, яка надана позивачем в якості доказу та підтверджується планом поділу земельної ділянки, доданим до відзиву. Враховуючи викладене вважає, що позовна заява в частині позовних вимог до відповідача 2 не підлягає розгляду в господарських судах України.

28.11.18 на адресу суду від відповідача 2 надійшло клопотання про витребування доказів в порядку приписів ст. 81 ГПК України, в якому просить витребувати у позивача для огляду та зняття фотокопії оригінал схеми розташування земельної ділянки або земельних ділянок, на які ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" посилається у позовній заяві, у її повному форматі.

Ухвалою від 28.11.18 судом продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів - до 02.01.19 включно та відкладено підготовче засідання у справі № 908/1825/18 на 20.12.18 о 12:00. Вказаною ухвалою судом задоволено клопотання відповідача 2 про витребування доказів.

30.11.18 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії схематичного плану земельної ділянки.

10.12.18 до суду від відповідача 3 надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 20.12.18 о 12:00, без участі його представника.

В судовому засіданні 20.12.18 оголошено перерву на 27.12.18 о 12:30, про що винесено ухвалу.

27.12.18 на адресу суду від третьої особи 1 надійшла заява про розгляд справи за відсутністю її представника із врахуванням наданих письмових пояснень.

Представником позивача 27.12.18 через канцелярію суду до матеріалів справи надано клопотання від 27.12.18 про долучення копій документів до матеріалів справи, а саме: договору № 12 від 01.06.18 про встановлення сервітуту на нерухоме майно, рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1194/18.

27.12.18 через канцелярію суду до матеріалів справи позивач надав клопотання від 27.12.18 про витребування у відповідача 1 - ФОП Соскова Ю.Є. та відповідача 2 - ФОП Верьовкіної М.М. правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомого майна, які належать їм (відповідачам 1 та 2) на праві власності та знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_4, кадастровий № НОМЕР_4, а саме: автомайстерню літ. Ю загальною площею 79,5 кв.м, автомайстерню літ. Х загальною площею 30,7 кв.м., автомайстерню літ. К загальною площею 57,6 кв. та кладову для зберігання матеріалів літ. У загальною площею 51,7 кв.м., будівлю мийки літ. Є загальною площею 23,8 кв.м., будівлю повітряпідігріву інв. № 0007 загальною площею 12,3 кв.м. відповідно. Крім того, у вказаному клопотанні позивач просить суд витребувати у Запорізької міської ради, як власника земельної ділянки по АДРЕСА_4, кадастровий № НОМЕР_4 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Ухвалою від 27.12.18 судом, з власної ініціативи, залучено до участі у справі № 908/1825/18 в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1 та 2 - ОСОБА_3, та відкладено підготовче засідання у справі № 908/1825/18 на 02.01.19 о/об 15 год. 00 хв.

Крім того, в підготовчому засідання 27.12.18 судом:

- залишено без задоволення (на підставі ч. 1 ст. 81 ГПК України) клопотання позивача від 27.12.18 про витребування у відповідача 1 - ФОП Соскова Ю.Є. та відповідача 2 - ФОП Верьовкіної М.М. правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна,

- відмовлено у задоволенні клопотання позивача від 31.10.18 про призначення земельно-технічної експертизи,

- через необґрунтованість відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Соскова Ю.Є. про залишення позову без розгляду.

28.12.18 до суду надійшло клопотання від 27.12.18 за підписом представника позивача, в прохальній частині якого останній просить суд залучити до розгляду судової справи № 908/1825/18 ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_3, так як остання є власником частини цілісного майнового комплексу, який розташований на земельній ділянці площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4.

Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, про що зазначено в ухвалі від 02.01.19.

02.01.19 до суду надійшло клопотання від 02.01.19 за підписом директора ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" ОСОБА_9 про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України, а саме, позивач просить суд: витребувати у ФОП Соскова Ю.Є. та у ФОП Верьовкіної М.М. правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомого майна, які належать останнім (відповідачам 1 та 2) на праві власності та знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_4, кадастровий № НОМЕР_4, а саме: автомайстерню літ. Ю (загальною площею 79,5 кв. м.), автомайстерню літ. Х (загальною площею 30,7 кв. м.), автомайстерню літ. К (загальною площею 57,6 кв.м.) та кладову для зберігання літ. У (загальною площею 51,7 кв. м.), будівлю мийки літ. Є (загальною площею 23,8 кв. м.), будівлю повітряпідігріву інв. № 0007 (загальною площею 12,3 кв. м.) відповідно. Вказане клопотання позивач обґрунтував тим, що для з'ясування можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном необхідно з'ясувати правовий статус відповідачів щодо земельної ділянки площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4.

На підставі ч. 1 ст. 81 ГПК України клопотання позивача від 27.12.18 про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про витребування доказів залишені без задоволення, про що вказано в ухвалі від 02.01.19.

02.01.19 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про призначення земельно-технічної експертизи в порядку ст. ст. 99, 228 ГПК України. У вказаному клопотанні позивач просив суд призначити у справі № 908/1825/18 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої пропонує доручити експертам Регіонального судово-експертного бюро, на розгляд та вирішення експерта поставити наступні питання: «чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4 (встановити порядок її користування) відповідно до часток власників нерухомого майна, яке розташовано на вищезазначеній земельній ділянці? Які можливі варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4 відповідно до часток власників нерухомого майна, яке розташовано на вищевказаній земельній ділянці? Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду на земельну ділянку площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4?» Клопотання про призначення по даній справі земельно-технічної експертизи представником позивача обґрунтовано тим, що для визначення порядку користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного власника нерухомого майна та забезпеченням вільного користування кожним із власників належним йому майном необхідні спеціальні знання.

Судом через необґрунтованість відмовлено у задоволенні клопотання позивача від 02.01.19 про призначення земельно-технічної експертизи, про що зазначено в ухвалі від 02.01.19.

02.01.19 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких вказує, що ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" як сторона у справі, віднесеної процесуальним законом до малозначних, не позбавлене права на представництво своїх законних інтересів, у т.ч. і юристами, юристами - працівниками власних структурних підрозділів.

Ухвалою суду від 02.01.19 закрито підготовче провадження у справі № 908/1825/18, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.01.19 об 11:00.

18.01.19 до суду надійшла заява за підписом генерального директора ТОВ "ЕСО-Автотехнікс" ОСОБА_9 за вих. від 14.01.19 № 03 про відкладення розгляду справи, оскільки підписант вказаної заяви з 15.01.19 по 22.01.19 буде перебувати у службовому відрядженні, щодо якого рішення було прийнято раніше і у зв'язку з надзвичайною важливістю вказаного відрядження для цілей та інтересів підприємства не може бути відмінено. А забезпечити участь у судовому засіданні через представника не виявилось можливим.

В судовому засіданні 21.01.19 було оголошено перерву в розгляді справи по суті, та судове засідання призначено на 31.01.19 о 10:00, про що винесено ухвалу від 21.01.19. Вказаною ухвалою з метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі по суті спору зобов'язано відповідача 3 - ПАТ "Фідобанк", не пізніше 31.01.19, надати до суду підписаний між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "ЕСО-Автотехнікс" оригінал акту (та його (акту) належним чином посвідчену копію) прийому-передачі нерухомого майна, що відчужено за договором купівлі-продажу від 17.11.15, укладеним між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "ЕСО-Автотехнікс", який зареєстровано в реєстрі за № 2183.

30.01.19 на адресу суду від відповідача 3 надійшло клопотання про долучення доказів від 30.01.19, за змістом якого останній на виконання ухвали від 21.01.19 надає копію акту прийому-передачі нерухомого майна від 17.11.15, підписаний між відповідачем 3 та позивачем за договором купівлі-продажу від 17.11.15.

30.01.19 на адресу суду від відповідача 1 надійшли письмові пояснення, в яких останній повідомляє, що 23.01.19 Центральним апеляційним господарським судом було ухвалено рішення у справі № 908/1194/18 та частково задоволений позов ФОП Соскова Ю.Є. до ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" про визнання договору купівлі-продажу майна від 17.11.15 недійсним, яке набрало законної сили. Просить зважити на повідомлений факт під час ухвалення рішення у цій справі.

В судове засідання 31.01.19 з'явились представники відповідачів 1 та 3.

Представники позивача та відповідача 2 в судове засідання 31.01.19 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники відповідачів 1 та 3 в судовому засіданні 31.01.19 проти позовних вимог заперечили.

Представник відповідача 1 підтримав подане ним та відповідачем 2 клопотання про закриття провадження в даній справі.

Представники третіх осіб в судове засідання 31.01.19 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

Розглянувши клопотання відповідача 3 про долучення доказів від 30.01.19 суд вважає зазначити наступне.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Ухвалою від 21.01.19 судом з метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі по суті спору та усунення протиріч стосовно площ нерухомого майна, вказаних в договорі купівлі-продажу від 17.11.15 (оскільки вказаний акт взагалі не було надано суду жодною із сторін) з площами, вказаними в наданих позивачем до справи відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно (копія витягу з державного Реєстру речових прав) зобов'язано відповідача 3 - ПАТ "Фідобанк", не пізніше 31.01.19, надати до суду підписаний між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "ЕСО-Автотехнікс" оригінал акту (та його (акту) належним чином посвідчену копію) прийому-передачі нерухомого майна, що відчужено за договором купівлі-продажу від 17.11.15, укладеним між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "ЕСО-Автотехнікс", який зареєстровано в реєстрі за № 2183.

Враховуючи те, що вказаною вище ухвалою судом було зобов'язано відповідача 3 надати доказ з метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі по суті спору, тому судом задоволено зазначене клопотання.

Розглянувши клопотання відповідача 1 та 2 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідачі 1 та 2 обґрунтовують подані клопотання тим, що права власності на нерухоме майно, про яке йдеться в позовній заяві, вони здійснюють не як суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи-підприємці, а як звичайні фізичні особи - громадяни України, тому позовна заява в частині позовних вимог до них не підлягає розгляду в господарських судах України.

Матеріали цієї справи свідчать, що в ній (справі) позов пред'явлено до відповідачів 1 та 2: Соскова Юрія Євгеновича та Верьовкіної Марини Миколаївни як до фізичних осіб-підприємців.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань ФОП Сосков Юрій Євгенович здійснює підприємницьку діяльність з 07.07.97, ФОП Верьовкіна Марина Миколаївна здійснює підприємницьку діяльність з 17.12.02, та кожен з них не перебуває в процесі припинення.

При цьому, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, одним з основних видів діяльності відповідача 1 є: «код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна». Одним з основних видів діяльності відповідача 2 є: «код КВЕД 45.20. технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів», а допоміжним видом діяльності є: «код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

Поряд з цим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідачі 1 та 2 зазначені власниками нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_4, без зазначення статусу фізичної особи-підприємця, про що свідчить інформаційна довідка № 131920735 від 24.07.18 (т. 1, а.с. 36-39).

Враховуючи те, що позов в даній справі пред'явлений до відповідачів 1, 2 саме як до фізичних осіб-підприємців, що узгоджується з ч. 2 ст. 4 ГПК України, та види підприємницької діяльності останніх, суд дійшов висновку, що нерухоме майно по АДРЕСА_4 було придбане відповідачами 1, 2 саме для здійснення їх підприємницької діяльності. Тобто, у спірних правовідносинах вони діють саме як фізичні особи-підприємці.

Отже, суб'єктний склад учасників судового процесу відповідає приписам ГПК України, а відтак, спір в даній справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У зв'язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідача 1 та 2 про закриття провадження у справі.

Зазначення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власниками нерухомого майна по АДРЕСА_4 Соскова Юрія Євгеновича та Верьовкіної Марини Миколаївни, як фізичних осіб, не свідчить про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У засіданні суду 31.01.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам відповідача 1 та відповідача 3 повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача 1 та відповідача 3, суд

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" (позивач у справі) є власником будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги літ. Г інв. № 0006, загальною площею 437,80 кв.м, будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами літ. Г1 інв. № 0006, загальною площею 558,80 кв.м та прибудови до будівлі мийки автомобілів літ. Г2-2інв. № 0006, загальною площею 284,90 кв.м, що складає 29/100 (двадцять дев'ять сотих) частин цілісно-майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.15.

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі-продажу від 17.11.2015 року, далі Договір, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" (надалі - Покупець) та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (надалі - Продавець), Продавець зобов'язується передати у власність, а Покупець зобов'язується прийняти у власність будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги літ. Г інв. № 0006, загальною площею 437,80 кв.м, будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами літ. Г1 інв. № 0006, загальною площею 558,80 кв.м та прибудови до будівлі мийки автомобілів літ. Г2-2інв. № 0006, загальною площею 284,90 кв.м, що складає 29/100 (двадцять дев'ять сотих) частин цілісно-майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (далі - нерухоме майно). Цілісно-майновий комплекс, 29/100 частин якого відчужуються за цим договором, розташований на земельній ділянці площею 1,7942 га, кадастровий номер НОМЕР_4, право на частину якої, у зв'язку з укладанням цього договору, переходить до Покупця без зміни її цільового призначення. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: № 01.

Згідно з п. 2.1. Договору за погодженням сторін продаж нерухомого майна, а саме:

- будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги літ. Г інв. № 0006, загальною площею 437,80 кв.м, здійснюється за 755 263,00 грн. (сімсот п'ятдесят п'ять тисяч двісті шістдесят три гривні 00 копійок), у т.ч. ПДВ 125 877,17 грн.;

- будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами літ. Г1 інв. № 0006, загальною площею 558,80 кв.м здійснюється за 945 006,00 грн. (дев'ятсот сорок п'ять тисяч шість гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ 157 501,00 грн.;

- та прибудова до будівлі мийки автомобілів літ. Г2-2інв. № 0006, загальною площею 284,90 кв.м, здійснюється за 484 731,00 грн. (чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот тридцять одна гривня 00 копійок), у т.ч. ПДВ 80 788,50 грн.

Загалом цей продаж нерухомого майна сторони здійснюють за 2 185 000,00 грн. (два мільйони сто вісімдесят п'ять тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. 364 166,67 грн., які Покупець зобов'язаний перерахувати на розрахунковий рахунок Продавця № НОМЕР_1 в ПУАТ «Фідобанк», МФО 300175, , до укладення цього договору.

Умовами п. 3.1. Договору сторони визначили, що передача нерухомого майна, що відчужується, здійснюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі в день підписання цього договору.

Пунктами 3.2, 3.3. Договору сторони узгодили, що право власності Покупця на 29/100 частин цілісно-майнового комплексу підлягає державній реєстрації та виникає з дня такої реєстрації. Продавець надає згоду на реєстрацію за Покупцем права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На виконання умов вказаного Договору Продавець передав, а Покупець прийняв у власність нерухоме майно: будівлю діагностики та технічної швидкої допомоги літ. Г інв. № 0006, загальною площею 437,80 кв.м, будівлю мийки автомобілів з очисними спорудами літ. Г1 інв. № 0006, загальною площею 558,80 кв.м та прибудову до будівлі мийки автомобілів літ. Г2-2інв. № 0006, загальною площею 284,90 кв.м., що підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна від 17.11.15, підписаний між Продавцем та Покупцем до договору купівлі-продажу від 17.11.15 за реєстровим № 2183.

Право власності ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" на 29/100 частин цілісно-майнового комплексу зареєстроване 17.11.2015 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 131920735 від 24.07.2018 р., яка міститься в матеріалах справи (т. 1, а.с. 36-39).

Як зазначає позивач у позовній заяві, власником частини цілісного майнового комплексу, а саме: автомайстерні літ. Ю, загальною площею 79,5 кв.м., автомайстерні літ. Х, загальною площею 30,7 кв.м., автомайстерні літ. К, загальною площею 57,6 кв.м., будівлі повітряпідігріву інв. № 0007, загальною площею 12,3 кв.м. є Сосков Юрій Євгенович. Власником частини цілісного майнового комплексу, а саме: кладової для зберігання матеріалів літ. У, загальною площею 51,7 кв.м., будівлі мийки літ. С, загальною площею 23,8 кв.м., будівлі повітряпідігріву інв. № 0007, загальною площею 12,3 кв.м. є ФОП Верьовкіна Марина Миколаївна. Власником частини цілісного майнового комплексу, а саме: інв. № 0001, 0005, 0006 є ПАТ «Ерсте Банк», яке з 05.06.2013 р. змінило назву з Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» на Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (відповідач 3). Власником частини цілісного майнового комплексу, а саме: адміністративної будівлі літ. «А-3», інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м. та шиномонтажного комплексу літ. В, інв. № 0005, загальною площею 773,80 кв.м. є ОСОБА_3.

Позивач в позові вказує, що земельна ділянка, що включає будівлі літ. «А-3, Б-2, В, Г, Г1, Г2-2» та допоміжні споруди - це відокремлений майданчик торгівельно-складського призначення, що знаходиться у спільній власності декількох суб'єктів (позивача та відповідачів). При цьому зазначає, що разом з відповідачами є співвласником цілісного майнового комплексу. Пояснює, що по периметру територія майданчику огороджена суцільним парканом, на територію майданчика влаштовано два розосереджених в'їзди - через арочний проїзд будівлі літ. «А-3» (основний) та металеві ворота поблизу споруд літ. «У, Т» (допоміжний). Вказує, що згідно з технічним звітом за результатами проведення візуального обстеження будівель (літ. «А-3, Б-2, В, Г, Г1, Г2-2»), виконаного ТОВ «Арктон» на замовлення ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС", на момент обстеження обидва в'їзди на територію майданчика були закритими та мали засоби для перешкоджання проїзду автотранспорту на територію ділянки. Позивач зазначає, що відповідачі не визнають його право на користування земельною ділянкою відповідно до частки у нерухомому майні, а саме 29/100 та не дотримуються будь-якого порядку користування спільною земельною ділянкою. Вважає, що про це свідчать встановлення відповідачами металевих парканів на території спільного користування без узгодження з позивачем та перекриття арочного проїзду на спільну територію. Зокрема зазначає, що відповідач 2 - ФОП Верьовкіна М.М. на свій розсуд без узгодження з позивачем встановила металевий паркан на земельній ділянці загального користування, чим унеможливила використання позивачем проїзду на територію з основної дороги. Також вказує, що відповідачем 4 (ОСОБА_3) та відповідачем 1 - ФОП Сосковим Ю.Є. на земельній ділянці цілісного майнового комплексу встановлені засоби примусового зупинення автотранспорту в арочному проїзді будівлі літ. «А-3», що унеможливлює використання позивачем як будівлі, так і земельної ділянки у відповідності до їх цільового призначення.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши представників відповідачів 1 та 3, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору в даній справі є вимога позивача про встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 17942 га, кадастровий № НОМЕР_4, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 між ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" та відповідачами з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Матеріали справи свідчать, що на підставі свідоцтва від 16.05.2012 р., виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І., Публічному акціонерному товариству «Ерсте Банк» (правонаступником якого згідно Статуту є ПАТ «Фідобанк») належало на праві власності майно, яке складається з: цілісно-майнового комплексу, загальною площею 3 820,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_4 та складається з: адміністративної будівлі літ. «А-3», інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м., шиномонтажного комплексу літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м., будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги літ. «Г», інв. № 0006, загальною площею 447,8 кв.м., будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами літ. «Г-1», інв. № 0006, загальною площею 560,30 кв.м., прибудови до будівлі мийки автомобілів літ. «Г2-2», інф. № 0006, загальною площею 287,40 кв.м.

17.11.15 між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (відповідач 3), надалі за текстом - Продавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" (позивач), надалі покупець був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов'язується передати у власність, а Покупець зобов'язується прийняти у власність будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги літ. «Г», інв. № 0006, загальною площею 437,8 кв.м., будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами літ. «Г-1», інв. № 0006, загальною площею 558,80 кв.м., прибудови до будівлі мийки автомобілів літ. «Г2-2», інв. № 0006, загальною площею 284,90 кв.м., що складає 29/100 частин цілісно-майнового комплексу, загальною площею 3 820,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4. Цілісно-майновий комплекс, 29/100 частин якого відчужується за цим договором, розташований на земельній ділянці площею 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4, право на частину якої, у зв'язку з укладанням цього договору, переходить до Покупця без зміни її цільового призначення. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: № 01.

Згідно з п. 3.2. вказаного договору, відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності Покупця на 29/100 частин цілісно-майнового комплексу підлягає державній реєстрації та виникає з дня такої реєстрації.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 131920735 від 24.07.18 вбачається, що 17.11.15 відбулась державна реєстрація права власності позивача на 29/100 частин цілісно-майнового комплексу, які складаються з: складу літ. «Г», інв. № 0006, загальною площею 460,7 кв.м., складу літ. «Г-1», інв. № 0006, загальною площею 518,6 кв.м., адміністративної будівлі літ. «Г2-2», інв. № 0006, загальною площею 267,5 кв.м.

15.11.17 між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (відповідач 3), надалі за текстом - Продавець, та гр. ОСОБА_3 (третя особа 2), надалі Покупець, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1. якого Продавець продав та зобов'язується передати у власність, а Покупець купила та зобов'язується прийняти у власність нерухомість, а саме: шиномонтажний корпус літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м., що складає 17/100 часток цілісного-майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4, розташований на земельній ділянці пл. 1,7642 га, кадастровий № НОМЕР_4 (надалі - Об'єкт), який є приватною власністю Продавця.

Згідно з п. 3.2. вказаного договору, передача нерухомого майна здійснюється за актом приймання-передачі в день укладення (підписання) сторонами та нотаріального посвідчення цього договору із одночасною передачею Покупцю технічної документації на нерухоме майно, зокрема, технічного паспорту.

На виконання умов вказаного пункту договору ПАТ «Фідобанк» передав гр. ОСОБА_3 нерухоме майно: шиномонтажний корпус літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м., що складає 17/100 часток цілісного-майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі нерухомого майна від 15.11.17.

Умовами п. 3.1. договору купівлі-продажу від 15.11.17 визначено, що право власності на нерухоме майно переходить від Продавця до Покупця згідно ст. 334 ЦК України з дня державної реєстрації права власності Покупця на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 131920735 від 24.07.18 - 15.11.17 відбулась державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на 17/100 частки цілісного-майнового комплексу, а саме: шиномонтажний корпус літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м.

В подальшому, 13.12.17 між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (відповідач 3), надалі за текстом - Продавець, та гр. ОСОБА_3 (третя особа 2), надалі Покупець, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1. якого Продавець продав та зобов'язується продати, а Покупець купила та зобов'язується прийняти у власність нерухомість, а саме: адміністративну будівлю літ. А-3 інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м., що складає 27/50 часток цілісного майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4, розташований на земельній ділянці пл. 1,7942 га, кадастровий № НОМЕР_4, надалі Об'єкт, який є приватною власністю Продавця.

Згідно з п. 3.2. вказаного договору, передача нерухомого майна здійснюється за актом приймання-передачі в день укладення (підписання) сторонами та нотаріального посвідчення цього договору із одночасною передачею Покупцю технічної документації на нерухоме майно, зокрема, технічного паспорту.

На виконання умов вказаного пункту договору ПАТ «Фідобанк» передав гр. ОСОБА_3 нерухоме майно: адміністративну будівлю літ. А-3 інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м., що складає 27/50 часток цілісного майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі нерухомого майна від 13.12.17.

Умовами п. 3.1. договору купівлі-продажу від 13.12.17 визначено, що право власності на нерухоме майно переходить від Продавця до Покупця згідно ст. 334 ЦК України з дня державної реєстрації права власності Покупця на нерухоме майно відповідно до закону.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 131920735 від 24.07.18, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на адміністративну будівлю літ. А-3 інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м. на підставі вказаного договору купівлі-продажу відбулась 13.12.17.

Таким чином, ОСОБА_3 (третя особа 2) з 15.11.17 є власником частини цілісно-майнового комплексу, а саме: шиномонтажного корпусу літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м., та з 13.12.17 є власником адміністративної будівлі літ. А-3 інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м.

Разом з тим, ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" (позивач) з 17.11.15 є власником 29/100 частин цілісно-майнового комплексу, які складаються зі: складу літ. «Г», інв. № 0006, загальною площею 460,7 кв.м., складу літ. «Г-1», ін.в № 0006, загальною площею 518,6 кв.м., адміністративної будівлі літ. «Г2-2», інв. № 0006, загальною площею 267,5 кв.м.

Як свідчить зміст інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 131920735 від 24.07.18, 12.02.16 відбулась державна реєстрація права приватної власності Соскова Юрія Євгеновича на нерухоме майно: автомайстерню літ. Ю, загальною площею 79,5 кв.м., автомайстерню літ. Х, загальною площею 30,7 к.в.м, автомайстерню літ. К, загальною площею 57,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4. Разом з тим, 16.01.04 відбулась державна реєстрація права приватної власності Соскова Юрія Євгеновича на нерухоме майно: будівлю повітря підігріву інв. № 0007, загальною площею 12,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

15.07.16 відбулась державна реєстрація права приватної власності Верьовкіної Марини Миколаївни на нерухоме майно: кладову для зберігання матеріалів літ. У, загальною площею 51,7 кв.м., будівлю мийки літ. Є, загальною площею 23,8 кв.м. та будівлю повітряпідігріву інв. № 0007, загальною площею 12,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 131920735 від 24.07.18.

Як свідчить зміст позовної заяви в даній справі, позовні вимоги мотивовані невизнанням з боку відповідачів права позивача на користування земельною ділянкою відповідно до частки у нерухомому майні, а саме 29/100 частини цілісно-майнового комплексу, та не дотриманням останніми будь-якого порядку користування спільною земельною ділянкою, зокрема перешкоджанням у користуванні позивачем нерухомим майном та земельною ділянкою, про що на думку останнього свідчать встановлення відповідачами металевих парканів (ФОП Верьовкіною М.М.) на території спільного користування без узгодження з позивачем та перекриття арочного проїзду на спільну територію (ФОП Сосковим Ю.Є. та ОСОБА_3).

В якості доказу на підтвердження вказаних обставин позивач посилається на технічний звіт за результатами проведення візуального обстеження будівель (літ. «А-3, Б-2, В, Г, Г1, Г2-2») та споруд на території торгівельно-складського майданчика по АДРЕСА_4, виконаний ТОВ «Арктон» на замовлення позивача.

У вказаному технічному звіті зазначено наступне: «ділянка обстеження, що включає будівлі літ. «А-3, Б-2, В, Г, Г1, Г2-2 та допоміжні споруди - це відокремлений майданчик торгівельно-складського призначення, що знаходиться у спільній власності декількох суб'єктів господарювання (ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" тощо). На територію майданчика влаштовано два розосереджених в'їзди - через арочний проїзд літ. «А-3» (основний) та металеві ворота поблизу споруд літ. «У, Т» (допоміжний). На момент обстеження обидва в'їзди на територію майданчика були закритими та мали засоби для перешкоджання проїзду автотранспорту на територію ділянки. Під час обстеження встановлені порушення правил доступності маломобільних груп населення, норм протипожежної безпеки та правил організації благоустрою земельних ділянок підприємств торгівельного, виробничого та складського призначення. Також виявлене порушення порядку користування торгівельним складським майданчиком по АДРЕСА_4 щодо організації безперешкодного доступу до нерухомого майна усіх співвласників земельної ділянки. Наявність засобів примусового зупинення автотранспорту (воріт, шлагбаумів тощо) в арочному проїзді будівлі літ. «А-3» перешкоджає вільному проїзду до нерухомого майна співвласників ділянки по АДРЕСА_4 (ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" та ін.). З метою забезпечення надійної та безпечної експлуатації будівель (літ. «А-3, Б-2, В, Г, Г1, Г2-2») та споруд, що розташовані на території торгівельно-складського майданчика по АДРЕСА_4, а також дотримання встановленого нормативними документами України порядку користування земельними ділянками, необхідне виконання наступних заходів, зокрема: розглянути можливість влаштування додаткового проїзду на територію земельної ділянки автотранспорту клієнтів та персоналу ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" згідно схеми, наведеної у додатку В».

Статтею 319 ЦК України (частини 2, 3, 5) передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України (далі ЗК України), на землекористувачів покладаються такі обов'язки: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 ст. 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У технічному звіті, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, відсутня будь-яка інформація про те, хто саме порушує порядок користування торгівельним складським майданчиком по АДРЕСА_4, а також хто саме встановив засоби примусового зупинення автотранспорту (воріт, шлагбаумів тощо) в арочному проїзді будівлі літ. «А-3», в т.ч. докази на підтвердження встановлення таких засобів та металевих воріт поблизу споруд літ. «У, Т» (допоміжний). Разом з тим такі докази відсутні і в матеріалах справи.

Додатки Б та В до технічного звіту не містять будь-якої інформації стосовно наявності факту перешкоджання саме відповідачами позивачу в доступі до нерухомого майна та на територію земельної ділянки по АДРЕСА_4.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту перешкоджання саме відповідачами позивачу у доступі до нерухомого майна та на територію земельної ділянки (фотознімків, відеозйомки, актів про недопуск на територію земельної ділянки, доказів звернення до правоохоронних органів та ін.).

З огляду на відсутність у справі доказів на підтвердження факту перешкоджання позивачу в доступі до нерухомого майна та на територію земельної ділянки, зазначення в технічному звіті про встановлення засобів примусового зупинення автотранспорту (воріт, шлагбаумів тощо) в арочному проїзді будівлі літ. «А-3» та металевих воріт поблизу споруд літ. «У, Т» (допоміжний) не свідчить про порушення порядку користування торгівельним складським майданчиком по АДРЕСА_4, в т.ч. про порушення права позивача на доступ до нерухомого майна та на територію земельної ділянки.

Позивач не довів належними та допустимими доказами факт порушення відповідачами порядку користування торгівельним складським майданчиком по АДРЕСА_4, факт перешкоджання саме відповідачами позивачу в доступі до нерухомого майна та на територію земельної ділянки по АДРЕСА_4, а отже і факт порушення відповідачами прав позивача.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" до Фізичної особи-підприємця Соскова Юрія Євгеновича, Фізичної особи-підприємця Верьовкіної Марини Миколаївни та до ПУАТ "ФІДОБАНК" про встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 17942 га, кадастровий № НОМЕР_4, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 між ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" та відповідачами з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном, слід відмовити.

Вирішуючи справу № 908/1825/18 по суті спору судом прийнято до уваги те, що на розгляді в господарському суді Запорізької області перебувала справа № 908/1194/18 за позовом ФОП Соскова Юрія Євгеновича до ПАТ "ФІДОБАНК" та до ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.11.15, укладеного між ПАТ "ФІДОБАНК" та ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук О.І. та зареєстрований за № 2183, та про скасування державної реєстрації права власності на 29/100 цілісного майнового комплексу.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.10.18 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.19 рішення господарського суду Запорізької області від 23.10.18 у справі № 908/1194/18 скасовано частково, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу від 17.11.15 недійсним прийнято нове рішення, яким визнано вказаний договір недійсним, а в іншій частині рішення залишено без змін.

У вказаній постанові судом апеляційної інстанції встановлено наступне: «Запорізька міська рада надала письмові пояснення, з яких вбачається, що 30.11.2015р. договір оренди землі №78 від 30.11.2005р., укладений між ПП Сосковим Ю.Є. та Запорізькою міською радою, фактично втратив свою юридичну силу та на новий строк не поновлювався. Запорізька міська рада з приводу надання згоди на поділ спірної земельної ділянки ніяких рішень не приймала, дане питання на сесійне обговорення не виносилось. Тобто, станом на 17.11.2015 р. (дата укладення спірного договору) у ПуАТ «Фідобанк» було відсутнє право оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 або будь-яке інше право. Приписами частини 6 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти, крім об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Отже, при укладанні оспорюваного договору сторонами не було дотримано вимог ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу. І оскільки кадастровий номер земельної ділянки право на яку переходить до набувача права власності на будівлю або споруду є істотною умовою договору, і до укладання договору необхідно було виділити частину в окрему земельну ділянку з присвоєнням окремого кадастрового номера ділянку, то позовні вимоги в частині визнання договору недійсним підлягають задоволенню».

За загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Водночас, статтею 75 ГПК України визначені підстави звільнення від доказування. Так, згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, встановлені вищевказаною постановою суду апеляційної інстанції у господарській справі № 908/1194/18, яка набрала законної сили, не підлягають доказуванню з огляду на приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України, а тому мають для суду при розгляді даної справи обов'язковий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи встановлені постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.19 у справі № 908/1194/18 факти про те, що станом на 17.11.15 у ПуАТ «Фідобанк» було відсутнє право оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 або будь-яке інше право, а також, що при укладенні договору купівлі-продажу від 17.11.15 не дотримано вимог ч. 6 ст. 120 ЗК України, суд дійшов висновку, що таке право на вказану земельну ділянку відсутнє і у позивача.

Постанова Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.19 у справі № 908/1194/18 за резолюцією судді долучена до матеріалів господарської справи № 908/1825/18).

Позовні вимоги в даній справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою за кадастровим № НОМЕР_4, відносно якої у позивача відсутні права оренди або будь-які інші права, є заявленими передчасно.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Поряд з цим, єдиним власником земельної ділянки за кадастровим № НОМЕР_4 є Запорізька міська рада, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 06.05.18, яка міститься у справі.

Крім того, позивач в позовній заяві не конкретизував обраний ним спосіб захисту, а саме не зазначив яким саме чином (в який спосіб) необхідно встановити порядок користування спірною земельною ділянкою.

Судом враховано, що станом на день прийняття в даній справі рішення договір купівлі-продажу від 17.11.15, укладений між позивачем та відповідачем 3, визнаний недійсним постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.19 у справі № 908/1194/18.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Твердження позивача про те, що він з відповідачами є співвласниками цілісно-майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 є хибними, оскільки згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 131920735 від 24.07.18, до складу цілісно-майнового комплексу входять: адміністративна будівля літ. А-3 інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м., шиномонтажний корпус літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м., склад літ. «Г», інв. № 0006, загальною площею 460,7 кв.м., склад літ. «Г-1», інв. № 0006, загальною площею 518,6 кв.м., адміністративна будівля літ. «Г2-2», інв. № 0006, загальною площею 267,5 кв.м. Власником адміністративної будівлі літ. А-3 інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м. та шиномонтажного корпусу літ. «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м. є ОСОБА_3, яка є третьою особою 2 у справі. Згідно вказаної інформаційної довідки власником складу літ. «Г», інв. № 0006, складу літ. «Г-1», інв. № 0006, адміністративної будівлі літ. «Г2-2», інв. № 0006 є позивач.

Об'єкти нерухомого майна, якими володіють відповідачі 1, 2 не входять до складу цілісно-майнового комплексу.

Твердження відповідача 2 про те, що в додатках до позовної заяви відсутній додаток В, посилання на який міститься у технічному звіті, є безпідставними, оскільки вказаний додаток міститься в 1 томі справи на зворотній стороні 35 аркушу.

Твердження відповідача 3 про те, що він не може бути учасником спору в даній справі, оскільки не є власником будь-якої частини цілісно-майнового комплексу загальною площею 3820,80 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4, суд вважає безпідставними та надуманими, оскільки по-перше, з матеріалів справи вбачається наявність розбіжностей в площах нерухомого майна, якими володів відповідач 3, площами нерухомого майна, яке він продав позивачу, та відомостями у Єдиному Державному реєстрі нерухомого майна щодо майна, яким володіє позивач.

Так, у свідоцтві про право власності від 16.05.2012 р. зазначено, що Публічному акціонерному товариству «Ерсте Банк» (правонаступником якого є відповідач 3) належить на праві власності майно, що складається з: цілісно-майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_4 та складається з: адміністративної будівлі під літерою та цифрою «А-3», інв. № 0001, загальною площею 1751,50 кв.м., шиномонтажного комплексу під літерою «В», інв. № 0005, загальною площею 773,8 кв.м., будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги під літерою «Г», інв. № 0006, загальною площею 447,8 кв.м., будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами під літерою та цифрою «Г-1», інв. № 0006, загальною площею 560,30 кв.м., прибудови до будівлі мийки автомобілів під літерою та цифрою «Г2-2», інв. № 0006, загальною площею 287,40 кв.м.

В п. 1.1. договору купівлі-продажу від 17.11.2015 р., укладеному між відповідачем 3 (продавець) та позивачем (покупець) зазначено, що Продавець зобов'язується передати у власність, а Покупець зобов'язується прийняти у власність будівлі діагностики та технічної швидкої допомоги літ. Г інв. № 0006, загальною площею 437,80 кв.м, будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами літ. Г1 інв. № 0006, загальною площею 558,80 кв.м та прибудови до будівлі мийки автомобілів літ. Г2-2інв. № 0006, загальною площею 284,90 кв.м, що складає 29/100 (двадцять дев'ять сотих) частин цілісно-майнового комплексу, загальною площею 3820,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (далі - нерухоме майно).

Разом з тим в інформаційній довідці № 131920735 від 24.07.18 з Єдиного Державного реєстру нерухомого майна зазначено, що ТОВ "ЕСО-АВТОТЕХНІКС" є власником 29/100 частин цілісно-майнового комплексу, які складаються з: складу під літерою «Г», інв. № 0006 загальною площею 460,7 кв.м., складу під літерою та цифрою «Г штрих 1», інв. № 0006, загальною площе. 518,6 кв.м., адміністративної будівлі під літерою та цифрою «Г штрих 2 тире 2», інв. № 0006, загальною площею 267,5 кв.м.

По-друге, як вказано вище постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.19 у справі № 908/1194/18 договір купівлі-продажу від 17.11.15, укладений між відповідачем 3 та позивачем, визнаний недійсним, що має наслідком застосування до нього приписів ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Згідно із ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн. в даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 74, ч. 4 ст. 75, 76, 77, 129, 182, 185, 195, 208, 210, 218, 219, 220, 222, 232, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Повне рішення буде складено 11.02.19.

Суддя В.Л. Корсун