УХВАЛА

06 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1874/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Приватного підприємства "Бізнес Гранд"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 у справі №925/1874/13 у задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 відмовлено. Відмовлено ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 по справі № 925/1874/13 з доданими до неї документами повернуто апелянту.

21.01.2019 ОСОБА_4 звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 у справі №925/1874/13, в якій просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду апеляційної інстанції нам стадію вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016.

Відповідно протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 28.01.2019 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_4 та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, зокрема, у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2013 порушено провадження у справі № 925/1874/13 про банкрутство Приватного підприємства (далі - ПП) "Бізнес-Гранд", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гусака Ю.М.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі №925/1874/13, зокрема, визнано ПП "Бізнес-Гранд" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

30.10.2018 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою на вищезазначену постанову від 24.11.2016 звернувся ОСОБА_4, який просив зазначену постанову скасувати та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду на стадію розпорядженням майном ПП "Бізнес-Гранд". Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України, з посиланням на те, що викладені скаржником обставини та підстави поновлення строку апеляційного оскарження, є необґрунтованими та свідчать про неповажність пропуску строку. Надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом наведення інших поважних та об'єктивних підстав, через які відбулося порушення ним процесуальних строків оскарження постанови суду у даній справі. Роз'яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, та не поданні в зазначений строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, або вказані нею підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що 03.12.2018 до суду від ОСОБА_4 на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2018, надійшли письмові пояснення про усунення недоліків. У вказаній заяві про поновлення процесуального строку оскарження апелянт повторно посилався на те, що постанова Господарського суду Черкаської області у справі від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 йому не була надіслана, і про її існування скаржнику стало відомо 10.10.2018 із Єдиного державного реєстру судових рішень де він ознайомився із її змістом. Окрім зазначеного, скаржник також наголосив і на інших підставах пропуску строку, які на його думку є поважними, а саме стверджував, що учасником справи про банкрутство він став після прийняття оскаржуваної постанови, згідно з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13, якою здійснено заміну первісного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" на процесуального правонаступника ОСОБА_4, у грошовій вимозі шостої черги до боржника на суму 1 014 662, 16 грн. Також скаржник наголосив, що раніше він не знайомився з матеріалами даної справи, оскільки проживає у місті Києві, а матеріали справи знаходяться у Господарському суді Черкаської області. Тільки після 10.10.2018 ОСОБА_4 ознайомився з копіями матеріалів справи у ліквідатора ПП "Бізнес-Гранд" арбітражного керуючого Гусака Ю.М., в підтвердження чого посилається на клопотання про ознайомлення з копіями матеріалів справи про банкрутство від 11.10.2018. вх. №302/1.

Дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені обставини щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги не є поважними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, враховуючи наступне.

15.12.2017 набув чинності ГПК України у новій редакції.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з підпунктом 9 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судом зроблено висновок, що судові рішення, ухвалені до набрання чинності цією редакцією ГПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно статті 119 ГПК України (в редакції після 15.12.2017) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до суду на загальних підставах).

Судом було зазначено, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Принцип рівності сторони у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в тих умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно другої сторони чи в суттєво менш сприйнятливе становище в порівнянні з опонентом.

На стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття апеляційного провадження суд має бути впевненим в тому, що зазначені засади не були порушені заявником.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів даної справи, апеляційну скаргу подано ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1874/13, яка ухвалена судом 24.11.2016, а повний текст складено - 28.11.2016. Відтак, дану апеляційну скаргу подано скаржником з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду на 22 місяці від дати складання повного тексту даного судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі №925/1874/13 здійснено заміну первісного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" на процесуального правонаступника - ОСОБА_4 у грошовій вимозі шостої черги до боржника на суму 1014662, 16 грн.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 про розгляд справи та її стадію було відомо починаючи із лютого 2017, а не жовтня 2018 (як про те зазначає скаржник), що ним жодним чином не спростовано.

Відтак, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що можливість вчасного подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер. ОСОБА_4, як зацікавлена сторона, зокрема після ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13, жодним чином не був позбавлений можливості вчинити дії з метою отримання повної інформації про хід і стадію даної справи. Посилання скаржника на те, що він не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи раніше, оскільки він проживає у м. Києві, не заслуговують на увагу, оскільки по-перше не підтверджені жодними належними доказами; по-друге, оскаржена в апеляційному порядку постанова від 24.11.2017 у справі № 925/1874/13 оприлюднена - 02.12.2016 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/37637298), інформація з якого вважається загальновідомою згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень", що дозволяло скаржнику ознайомитися з його повним текстом в максимально стислі строки, в тому числі після ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13, якою здійснено заміну первісного кредитора. Водночас, у даному випадку, також необґрунтованим визнано посилання скаржника на клопотання про ознайомлення з матеріалами справи про банкрутство від 11.10.2018. вх. №302/1, як на початок відліку строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Враховуючи приписи ст. ст. 73, 78, 79 ГПК України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду в оскарженій ухвалі від 07.12.2018 зазначила, що посилання на зазначене клопотання, як на початок відліку строку апеляційного оскарження з 10.10.2018 має суб'єктивний характер, та не спростовує вищезазначеного, зокрема в частині вчинення дій з метою отримання повної інформації про хід і стадію даної справи, в тому числі, хоча б після прийняття ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13.

Судом також встановлено, що скаржник не навів жодних інших поважних та об'єктивних підстав, через які відбулось порушення ним процесуальних строків оскарження постанови суду у даній справі майже на два роки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 мало бути відомо про ухвалення оскаржуваного судового рішення, а отже викладені скаржником обставини та підстави поновлення строку апеляційного оскарження, враховуючи вищевикладене, є необґрунтованими, свідчать про неповажність пропуску строку, а тому є такими, що не перешкоджали оскаржити постанову Господарського суду Черкаської області у справі від 24.11.2017 у справі №925/1874/13 протягом встановленого у законі строку. Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задоволенню не підлягає.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку в розумінні ч. 1ст. 119 ГПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 по справі №925/1874/13, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відсутні підстави вважати, що касаційна скарга ОСОБА_4 є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 у справі №925/1874/13 на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №925/1874/13 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 у вказаній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на 15-ти аркушах надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко