ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 Справа № 904/4957/18

за позовом Малого приватного підприємства "Стімол", м. Полтава

до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам'янське

про стягнення заборгованості за договором у 122 400,00грн.

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам'янське

до Малого приватного підприємства "Стімол", м. Полтава

про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору у розмірі 116 934 грн. 60 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_1 дов. № 544 від 19.12.2018

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_2 дов. № 12/016-юр від 27.12.2018

СУТЬ СПОРУ:

Мале приватне підприємство "Стімол" (надалі-Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 769481 від 25.08.2018 у розмірі 126 756,61 грн., з яких 122 400,00 грн. - основний борг, 2 093,04 грн. - інфляційні втрати, 2 263,57 грн. - 3 % річних.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки № 769481 від 25.08.2018 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.11.2018 року від Відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з Малого приватного підприємства "Стімол" штрафних санкцій в розмірі 116 934 грн. 60 коп., з яких:

- 30 600,00 грн. - штраф за ненадання документів, які засвідчують якість та комплектність продукції, згідно п. 6.12 договору;

- 35 251,20 грн. пеня за порушення відповідача строку надання документів, що засвідчують якість та комплектність продукції, згідно п. 6.16 договору;

- 1 958,40 грн. - пеня за порушення відповідачем умов п. 9.10 договору щодо строку надання зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної

№ 13 від 08.02.2018, на продукцію, поставлену за видатковою накладною

№ РН-0000009 від 08.02.2018, відповідно до п. 6.17. договору;

- 30 600,00 грн. - штраф за порушення відповідачем передбаченого п. 9.10 договору строку надання зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 13 від 08.02.2018 р., згідно п. 6.12. договору;

- 18 525,00 грн. - штраф за ненадання відповідачем документів, передбачених п. 9.15 договору, згідно п. 6.12 договору.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані порушенням МПП "Стімол" зобов'язань за договором поставки № 769481 від 25.08.2018 в частині своєчасного та повного надання пакету документів, які засвідчують якість та комплектність товару, своєчасної реєстрації податкових накладних, що є підставою для нарахування штрафних санкцій згідно з п.п.6.12, 6.16, 6.17, 9.10, 9.15 договору поставки.

Ухвалою суду від 30.11.18 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.12.18.

Відповідач за первісним позовом надав відзив на позовну заяву, за змістом якого зазначив, що внаслідок прострочення кредитора, зокрема, порушення Позивачем зобовязань в частині надання відповідно до умов п. 2.3 договору у визначений строк документів (оригінал сертифікату якості заводу - виробника (паспорту) та сертифікат відповідності, виданий уповноваженим органом сертифікації України), якими підтверджується якість товару поставленого за специфікацією № 7 від 15.01.2018 на суму 122 400,00 грн., вимоги щодо стягнення заборгованості за поставлений товар та стягнення нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, не підлягають задоволенню. Крім того, у відзиві на позовну заяву, Відповідач за первісним позовом зазначив про наявність обставин, що істотно ускладнюють сплату заборгованості без її розстрочення, а примусове і одночасне стягнення суми боргу призведе до негативних і непередбачених наслідків.

Відповідач за зустрічним позовом (МПП "Стімол") надав відзив на зустрічну позовну заяву, за змістом якого зазначив, що вимоги про стягнення штрафних санкцій за порушення строку реєстрації податкових накладних є неправомірними, оскільки реєстрація податкових накладних не є господарським зобовязанням за договором поставки, а є податковим зобовязанням, що виключає можливість притягнення учасників господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій. Крім того, Відповідач вказав на те, що під час виконання ним договору, було здійснено реєстрацію всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням граничних строків, встановлених підп. 201.10 ст. 201 ПК України. Відповідач також вказав на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій за порушення строку надання документів згідно з п. 1.3 договору є безпідставними, оскільки факт отримання продукції підтверджується складеним сторонами актом приймання-передачі від 08.02.18 який не містить відомості про відсутність супровідних документів. Крім того, Відповідач за зустрічним позовом зазначив, що Покупець не скористався своїм правом про відмову від договору та повернення прийнятого товару за актом у звязку з неналежним виконанням постачальником зобовязань згідно з п. 1.3 договору. Заперечуючи проти зустрічного позову, відповідач також послався на безпідставність нарахування штрафу за ненадання документів відповідно до п. 9.15 договору, оскільки договором не визначено порядок передачі таких документів, та зазначив, що всі передбачені п. 9.15 договору документи, передані стороні одночасно з укладенням такого правочину.

22.01.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 05.02.2019.

В засіданні суду 05.02.2019 представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення за первісним та зустрічним позовами.

представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 05.02.19 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін щодо предмета первісного та зустрічного позовів, дослідивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2016 між Малим приватним підприємством "Стімол" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроазот" (назва якого в подальшому була змінена на Акціонерне товариство "Дніпроазот") (далі - покупець) був укладений договір поставки №769481.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобовязується поставити (передати у власність) покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій до цього договору, а покупець - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку та строки, передбачені цим договором.

Найменування продукції, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці за цим договором, узгоджуються сторонами в специфікаціях на поставку продукції. Специфікації на поставку продукції підписуються уповноваженими представниками обох сторін, скріплюються печатками сторін та є невідємними частинами (додатками) даного договору (п. 1.2. договору).

За умовами п. 1.3. договору, постачальник разом з продукцією передає покупцеві наступний комплект документації на продукцію: видаткову накладну на продукцію, рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну за формою №1-ТН, яка наведена в додатку №7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, сертифікат (паспорт) якості заводу-виробника з відповідною відміткою відділу технічного контролю (ВТК) та сертифікат відповідності, виданий уповноваженим органом сертифікації України, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 №28.

Ціна продукції, яка підлягає поставці за цим договором, узгоджується сторонами у відповідних специфікаціях на поставку продукції до договору. Ціна продукції, яка підлягає поставці за цим договором, може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, а також на умовах і в порядку, передбачених відповідною Специфікацією на поставку продукції до договору (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.3. договору визначено, що покупець зобовязаний оплатити поставлену (передану) йому продукції протягом 60 календарних днів від дати підписання Покупцем акту приймання-передачі продукції, але не раніше моменту отримання покупцем від постачальника всіх документів, які підлягають переданню покупцю в обовязковому порядку відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. З метою своєчасної оплати поставленої продукції покупець зобовязаний протягом 7 календарних днів від дати підписання покупцем акту приймання-передачі продукції ініціювати здійснення платежу (гарантований платіж) на користь постачальника для повної оплати вартості прийнятої продукції. У випадку неотримання покупцем всіх необхідних документів від постачальника за цим договором, строк оплати продукції продовжується на час прострочення надання відповідних документів.

Продавець здійснює поставку продукції покупцю на тих умовах (базисі) поставки, згідно Міжнародних норм тлумачення торговельних термінів МТП Інкотермс, у редакції 2000 року, які узгоджені сторонами у відповідній специфікації на поставку продукції до договору (п. 3.1. договору).

Поставка продукції за цим договором здійснюється окремими партіями на підставі письмових заявок покупця. Покупець має право замовити (отримати) продукцію передбачену цим договором, повністю або в частині згідно з потребами для власної господарської діяльності. До моменту направлення покупцем постачальнику відповідної письмової заявки поставка продукції, передбаченої цим договором, не здійснюється, а покупець має право відмовитись від прийняття (приймання) та/або оплати продукції, поставленої постачальником не на підставі чи не у відповідності до письмової заявки покупця, без будь-яких негативних наслідків для нього. Строк (термін) поставки продукції, якщо інший строк (термін) поставки продукції не зазначений у відповідності специфікаціях на поставку продукції до договору, кількість та асортимент продукції зазначається покупцем у письмовій заявці на поставку відповідної продукції (її партії). (п. 3.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його укладання сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) місяців, а в частині гарантійних зобовязань постачальника протягом усього гарантійного строку на продукцію (п. 9.1. договору).

25.08.17 сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору поставки №769481 від 25.08.16 за змістом якої, пункт 9.1 договору викладено у наступній редакції:

«Цей договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 24 місяців, а в частині гарантійних зобовязань постачальника протягом усього гарантійного строку на продукцію».

15.01.2018 сторонами підписана Специфікація №7, відповідно до якої погоджено поставку продукції, що підлягає переданню (поставці) постачальником за договором поставки №769481 від 25.08.16, а саме: дошка не обрізана 1 сосна 50х180 довжина 4,5м ГОСТ 8486-86, кількість продукції 30,00 м3 , ціна за одиницю з ПДВ (20%) - 3 400,00 грн., на суму з ПДВ - 102 000,00 грн.; дошка не обрізна 2 сосна 25х150 мм, довжина 4,5 м ГОСТ 8486-86, кількість продукції 6,00 м3, ціна за одиницю з ПДВ (20%) 3 400,00 грн., на суму з ПДВ 20 400,00 грн. Загальна вартість продукції, передбаченої даною специфікацією, складає 122 400,00 грн. у т.ч. ПДВ (20%) 20 400,00 грн.

Постачальник зобовязаний поставити продукцію покупцю у повному обсязі протягом 10 календарних днів від дати направлення покупцем постачальнику заявки на поставку продукції (п. 4 специфікації)

15.01.18 сторонами укладено додаткову угоду №7 до договору поставки №769481 від 25.08.16 за змістом якої викладено п. 2.10 наступної редакції:

«Пунктом 2.3. договору визначено, що покупець зобовязаний оплатити поставлену (передану) йому продукцію, передбачену специфікацією № 7 на поставку продукції від 15.01.18, протягом 30 календарних днів від дати поставки цієї продукції, але не раніше моменту отримання покупцем від постачальника всіх документів, які підлягають переданню покупцю в обовязковому порядку відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. З метою своєчасної оплати поставленої продукції покупець зобовязаний протягом 7 календарних днів від дати поставки продукції ініціювати здійснення платежу (гарантованого платежу) на користь постачальника для повної оплати вартості прийнятої продукції. У випадку неотримання покупцем всіх необхідних документів від постачальника за цим договором, строк оплати продукції продовжується на час прострочення надання відповідних документів».

На виконання умов договору та специфікації №7 на поставку продукції від 15.01.18 МПП "Стімол" поставив АТ "Дніпроазот", на підставі письмової заяви №01-09 від 05.02.18, продукцію на загальну суму 122 400,00 грн., що підтверджується: видатковою накладною №РН-0000009 від 08.02.18, актом приймання передачі від 08.02.18 та довіреністю на отримання товару №А3/149 від 08.02.18. (а.с. 24-25, 193 т. 1), які підписані сторонами без жодних зауважень.

Відповідач свої зобовязання щодо оплати поставленого товару не виконав. Заборгованість на час розгляду справи склала суму 122 400,00 грн.

З огляду на викладені обставини, Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення основного боргу в розмірі 122 400,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 093,04 грн., трьох процентів річних у розмірі 2 263,57 грн., що є підставою виникнення спору.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Додатковою угодою № 7 від 15.01.2018 сторони визначили строк оплати - протягом 30 календарних днів від дати поставки цієї продукції, але не раніше моменту отримання покупцем від постачальника всіх документів, які підлягають переданню покупцю в обовязковому порядку відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. З метою своєчасної оплати поставленої продукції покупець зобовязаний протягом 7 календарних днів від дати поставки продукції ініціювати здійснення платежу (гарантованого платежу) на користь постачальника для повної оплати вартості прийнятої продукції. У випадку неотримання покупцем всіх необхідних документів від постачальника за цим договором, строк оплати продукції продовжується на час прострочення надання відповідних документів.

Оскільки спірна поставка продукції відбулася 08.02.2018, останнім днем строку оплати поставленого товару є 12.03.2018 (з урахуванням вимог ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Доказів оплати заборгованості покупець не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок трьох процентів річних, за яким, розмір відповідних нарахувань станом на 22.10.2018 року становить 2 263,57 грн. Крім того, Позивачем складено розрахунок інфляційних втрат за загальний період прострочення із квітня по вересень 2018, розмір яких склав 2093,04 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку та встановлено, що підрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат здійснено вірно.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги МПП «Стімол» про стягнення з АТ «Дніпроазот» заборгованості за поставлений товар у розмірі 122 400,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 2263,57 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2093,04 грн. підлягають задоволенню.

27.11.2018 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з МПП «Стімол» штрафних санкцій в розмірі 116 934 грн. 60 коп., з яких:

- 30 600,00 грн. - штраф за ненадання документів, які засвідчують якість та комплектність продукції, згідно п. 6.12 договору;

- 35 251,20 грн. пеня за порушення відповідача строку надання документів, що засвідчують якість та комплектність продукції, згідно п. 6.16 договору;

- 1 958,40 грн. - пеню за порушення відповідачем умов п. 9.10 договору щодо строку надання зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №13 від 08.02.2018, на продукцію, поставлену за видатковою накладною

№ РН-0000009 від 08.02.2018, відповідно до п. 6.17. договору;

- 30 600,00 грн. - штраф за порушення відповідачем передбаченого п. 9.10 договору строку надання зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 13 від 08.02.2018 р., згідно п. 6.12. договору;

- 18 525,00 грн. - штраф за ненадання відповідачем документів, передбачених п. 9.15 договору, згідно п. 6.12 договору.

Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, АТ «Дніпроазот» посилається на порушення МПП "Стімол" зобов'язання за договором поставки № 769481 від 25.08.2018 щодо своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку, що є підставою для нарахування штрафних санкцій згідно з п.п 6.12, 6.17, 9.10 договору поставки.

Так, відповідно до умов п. 9.10. договору, постачальник зобовязаний протягом трьох календарних днів від дня виникнення у нього податкових зобовязань з податку на додану вартість за операціями, які здійснені за цим договором, скласти та подати покупцю податкову накладну, оформлену з дотриманням вимог Податкового кодексу України та інших вимог законодавства України, в тому числі з дотриманням умов щодо її реєстрації у цей же строк в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За кожний день прострочення постачальником строку складання, реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та надання покупцю зареєстрованої електронної податкової накладної, встановленого в п. 9.10 договору, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до договору, за кожний день прострочення виконання зобовязань (п. 6.17 договору поставки).

Відповідно до пункту 6.12. договору сторони домовились, що за кожне порушення зобовязань, передбачених пунктами 1,3., 4.2., 6.5., 6.21., 9.3., 9.4., 9.7., 9.9.-9.12, 9.14, 9.15 договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим договором чи законодавством України та/або не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також за кожний випадок допущення постачальником будь-якого з порушень, передбачених п.6.7. договору, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 25% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (п. 1 ст. 218 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Зі змісту ст.ст. 3, 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням (господарським зобов'язанням) є обов'язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, тобто зобов'язанням виконавця є обов'язок виконати роботи (надати послуги), а зобов'язанням замовника - обов'язок оплатити вартість цих робіт (послуг). Штрафні санкції, відповідно до ст.ст. 173, 230 ГК України, можуть нараховуватись лише за неналежне виконання саме основних зобов'язань.

Суд зазначає, що виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, не здійснення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, оскільки обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства.

Водночас зазначення сторонами у договорі про обов'язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 12.03.2018 у справі № 918/216/17, від 13.04.2018 у справі № 902/380/17, від 02.05.18 у справі № 908/3565/16.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні відповідних вимог зустрічного позову слід відмовити.

Вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення штрафу та пені за ненадання документів, передбачених п. 9.15 договору, задоволенню не підлягають з таких підстав.

Умовами п. 9.15 договору передбачено, що постачальник зобовязаний під час укладання договору, але не пізніше ніж через 10 календарних днів з моменту його укладення, надати покупцю засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника наступні документи щодо постачальника (з актуальними відомостями):

копії установчих документів (Статуту, установчий договір тощо);

копії документів, що дозволяють займатися підприємницькою діяльністю та її окремими видами, що повязане з виконанням умов договору (ліцензії, дозволи тощо);

копію розширеного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

копію довідки з банку про відкриття поточного рахунку;

копію свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

копію довідки органу державної податкової служби про взяття на облік в якості платника податків за формою №4-ОП (якщо її отримання платником податків є обовязковим на момент взяття на податковий облік);

копію документу, що підтверджує повноваження представника постачальника на укладення (підписання) договору, як-от: довіреність, наказ по підприємству про призначення керівника, рішення про уповноваження особи на підписання договорів, протокол вищого органу управління підприємства про обрання особи на відповідну посаду тощо;

копію свідоцтва про реєстрацію в якості платника податку на додану вартість або витяг з реєстру платників податку на додану вартість (якщо постачальник є платником цього податку);

копію свідоцтва про реєстрацію платника єдиного податку (якщо постачальник є платником цього податку).

Пунктом 6.12. договору передбачено, що за кожне порушення зобовязань, передбачених, зокрема, п. 9.15 договору, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 25% загальної вартості продукції, передбаченої відповідною специфікацією на поставку продукції до договору.

Відповідно до п. 6.16 договору, за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню постачальником покупцю у відповідності до умов цього договору та/або вимог чинного законодавства, відповідач зобовязаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до договору, за кожний день прострочення виконання зобовязань.

Як зазначає відповідача за зустрічним позовом, документи визначені умовами п. 9.15 договору, були передані АТ "Дніпроазот" при укладенні договору.

З огляду на факт укладення сторонами договору поставки № 769481 ще в серпні 2016 року, факт виконання Покупцем даного правочину (до виникнення спірних правовідносин - поставка від 08.02.2018 року) без жодних зауважень та сумнівів щодо правосубєктності Постачальника, відсутність звернень до постачальника з приводу ненадання відповідних документів, а також, заважаючи на відсутність в договорі спеціальних умов щодо порядку передачі документів, передбачених п. 9.16. договору, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку щодо обґрунтованості доводів МПП «Стімол» відносно передачі АТ «Дніпроазот» відповідних документів, ще під час укладення договору поставки.

Вимога позивача про стягнення штрафу та пені за ненадання документів, передбачених п. 1.3 договору, згідно з п. 6.12, 6.16 договору задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вище встановлено судом, п. 1.3 Договору сторони передбачили, що Постачальник разом з продукцією передає Покупцю наступний комплект документів на продукцію: видаткову накладну на продукцію, акт приймання-передачі продукції, рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну за формою № 1-ТН, яка наведена у додатку № 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, сертифікат (паспорт) якості заводу-виробника з відповідною відміткою відділу технічного контролю (ВТК) та сертифікат відповідності, виданий уповноваженим органом сертифікації України, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 р. № 28, копію митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення продукції, ввезеної на митну територію України.

Як зазначає Позивач за зустрічним позовом, здійснивши 08.02.2018 року поставку продукції на виконання умов договору №769481 від 25.08.16, МПП "Стімол" зобовязано було надати АТ "Дніпроазот" супровідні документи (оригінал сертифікату якості завода-виробника (паспорту) та сертифікат відповідності, виданий уповноваженим органом сертифікації України), які засвідчують якість та комплектність партії продукції, однак, відповідний обовязок не виконало.

Згідно з ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості, тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 № П-7, положення якої застосовуються до спірних правовідносин в силу умов п. 5.2 Договору поставки № 769481, приймання продукції по якості і комплектності здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними й особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення по якості, рахунок-фактура, специфікація тощо.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі продукції не містять відомостей про відсутність супровідних документів на поставлену продукцію.

Крім того, суду не надані будь-які приймальні акти відповідача, складені комісіями у відповідності з приписами Інструкції П-7, в 20-денний термін від надходження продукції на склад покупця, які б свідчили про відсутність в момент постачання продукції супровідних документів.

Окрема, суд зауважує, що згідно ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору поставки або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору та повернути товар продавцеві.

З огляду на викладене, суд відзначає, що у покупця було право відмовитися від договору та повернути товар продавцеві, але документи, які б свідчили про таку відмову покупця від поставленого товару у зв'язку з неналежністю виконання постачальником своїх зобов'язань по договору суду не надано.

Як стверджує Відповідач за зустрічним позовом, на кожну поставку продукції, МПП «Стімол» передало АТ "Дніпроазот" документи, визначені п. 1.3 договору, вказані доводи Покупець не спростував, належних доказів не передачі документів разом з товаром суду не надав.

З урахуванням вище встановлених обстави, суд дійшов висновку, що вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими, не підтвердженими відповідними доказами та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за предявлення первісного та зустрічного позовів, покладаються на Акціонерне товариство "Дніпроазот".

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, місто Камянське, вул. С.Х.Горобця, буд.1, ) на користь Малого приватного підприємства "Стімол" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, кім. 622, ) 122 400,00 грн. основного боргу, 2 093,04 грн. інфляційних втрат, 2 263,57 грн. три проценти річних, 1 901,34 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати за зустрічним позовом віднести на Акціонерне товариство "Дніпроазот".

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.02.2019

Суддя ОСОБА_3