ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2019 м. ДніпроСправа № 904/17/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання договорів частково недійсними

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, ордер серія ЗП№107552 від 04 лютого 2019 року, адвокат

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №14-334юр. від 20 вересня 2018 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №276 від 09 квітня 2013 року, адвокат

В засідання присутні: ОСОБА_3, паспорт серія АН437955 виданий Синельниковським МГВУМВС України в Дніпропетровській області від 25 березня 1999 року, вільний слухач

В засіданні присутні: ОСОБА_4, паспорт серія СА588119 виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області від 09 грудня 1997 року, вільний слухач

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", в якому просить:

- визнати недійсним підпункт б) пункту 17.3 стаття 17 "Матеріальна відповідальність та звільнення від неї" договору №1125 від 19.04.2017;

- визнати недійсним підпункт 14.6 пункту 14 "Відповідальність сторін та відшкодування збитків договору №1955 від 19.07.2017".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні пункти договорів суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки передбачають одночасне застосування штрафних санкцій за одне й те сам правопорушенням.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", проти задоволення позову заперечує, зазначає, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

У відповіді на відзив позивач наполягає на тому, що у ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Позивач вважає, що штраф та пеня є видами одно й того самого виду юридичної відповідальності, а саме цивільно-правової, тобто пеня є повторною відповідальністю поряд зі штрафом за одне й те саме порушення (та навпаки), а значить ця відповідальність не може бути застосована у відповідності зі змістом ст. 61 Конституції України.

Також, 01 лютого 2019 року від Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до господарського суду надійшла заява про роз'єднання позовних вимог, якою відповідач просить:

- роз'єднати позовні вимоги в господарській справі № 904/17/19 за позовом ТОВ "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання договорів частково недійсними;

- виділити у самостійне провадження позовні вимоги за позовом ТОВ "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання договору №1955 від 19.07.2017 частково недійсним;

- позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання договору № 1125 від 19.04.2017 частково недійсним об'єднати та здійснювати подальший розгляд Господарським судом Дніпропетровської області в межах провадження по справі № 904/2411/18;

- винести окрему ухвалу щодо зловживання з боку позивача процесуальними правами з метою свідомого затягування часу розгляду справ за участі ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Заява мотивована тим, що позовні вимоги не пов'язані між собою підставою виникнення (стосуються різних господарських договорів), а тому спільний розгляд вимог стосовно визнання недійсним в частині договору № 1125 та договору № 1955 суттєво сповільнює та ускладнює вирішення справи, що беззаперечно буде впливати на якість судового розгляду в цілому.

Відповідач зазначає, що, обставини щодо виконання договору №1125 є предметом розгляду справи №904/2411/18, у якій розпочалося підготовче провадження. У даній справі позивачем неодноразово змінювалися позовні вимоги, у тому числі однією з яких є визнання недійсним договору №1125 в частині, а відтак є підстави для об'єднання та здійснення подальшого розгляду позовних вимог про визнання договору №1125 від 19.04.2017 частково недійсним, в межах провадження у справі №904/2411/18.

Також відповідач зазначає, що позивачем вже подавалася заява про визнання договору №1955 частково недійсним (справа №904/2215/18), яка залишена судом без розгляду за заявою ТОВ "ТС АІК-ЕКО". Крім того, в провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/2621/18 про стягнення з ТОВ "ТС АІК-ЕКО" неустойки та штрафу за договором №1955.

Таким чином, відповідач вважає, що своїми дії, а саме подаючи позови про визнання частково недійсними договорів, позивач затягує процес розгляду справ №№904/2411/18 та 908/2621/18, а отже зловживає процесуальними правами.

Позивач проти задоволення клопотання про роз'єднання позовних вимог заперечує, вказує про його безпідставність. Позивач зазначає, що навпаки розгляд даних позовних вимог у одному провадженні прискорить розгляд справи, а також зазначає про неможливість суду у справі №904/17/19 приймати рішення про об'єднання виділеної частини позовних вимог в межах справи №904/2411/18, оскільки не є головуючим у тій справі. В частині клопотання щодо винесення окремої ухвали у зв'язку із зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, позивач навпаки вважає зловживанням відповідачем своїми правами щодо подання клопотання про роз'єднання позовних вимог, у той час, як судом вже вирішено дане питання в ухвалі про відкриття провадження та задоволення клопотання позивача про об'єднання позовних вимог в одне провадження. Позивач просить винести окрему ухвалу стосовно представника ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" ОСОБА_2, у зв'язку із зловживанням з боку нього процесуальними правами.

Розглянувши подане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з частиною 2 статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи обєднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог (ч.6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України).

Так, предметом позову у даній справі є визнання недійсними підпунктів договір щодо відповідальності сторін. Обґрунтуванням позову є невідповідність даних пунктів договорів ст. 61 Конституції України та ст. 549 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, відкриваючи провадження у справі №904/17/19 суд дійшов висновку про можливість об'єднати в одне позовне провадження заявлених позовних вимог.

Відповідач зазначає, що обставини щодо виконання договору №1125 є предметом розгляду справи №904/2411/18, у якій розпочалося підготовче провадження. У даній справі позивачем неодноразово змінювалися позовні вимоги, у тому числі однією з яких є визнання недійсним договору №1125 в частині, а відтак є підстави для об'єднання та здійснення подальшого розгляду позовних вимог про визнання договору №1125 від 19.04.2017 частково недійсним, в межах провадження у справі №904/2411/18

Відповідно до приписів частини 3 статті 173 Господарського процесуального кодексу України обєднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Зазначеною нормою встановлено присічний строк для об'єднання справ в одне провадження (як за клопотанням учасника справи, так і з власної ініціативи суду) - до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Цей строк не може бути поновлений судом навіть за наявності поважних причин, що зумовлено, зокрема, необхідністю дотримання принципів стадійності господарського процесу та правової визначеності, а також для недопущення зловживання процесуальними правами тією чи іншою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи №904/2411/18 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 підготовче засідання призначено на 24.01.2019 о 14:30 год. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2019 підготовче засідання призначено на 28.01.2019. З 28.01.2019 відкладено підготовче засідання на 14.02.2019.

Таким чином, підготовче провадження у справі №904/2411/18 вже розпочате, що унеможливлює вчинення судом дій щодо об'єднання та здійснення подальшого розгляду позовних вимог в частині визнання недійсним підпункту б) пункту 17.3 статті 17 "Матеріальна відповідальність та звільнення від неї" договору №1125 від 19.04.2017 в межах провадження у справі № 904/2411/18.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для роз'єднання позовних вимог в господарській справі № 904/17/19 за позовом ТОВ "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання договорів частково недійсними; виділення у самостійне провадження позовних вимог за позовом ТОВ "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання договору №1955 від 19.07.2017 частково недійсним та об'єднання та здійснення подальшого розгляду позовних вимог за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання договору № 1125 від 19.04.2017 частково недійсним в межах провадження по справі № 904/2411/18.

Відповідно до частини 2 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Згідно з частинами 1,2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Однак, право на звернення з позовом до суду за захистом своїх прав передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, а відтак суд не вбачає у діях позивача щодо звернення до суду з позовом про визнання недійсним пунктів договорів, зловживань своїми правами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для винесення окремої ухвали щодо зловживання з боку позивача процесуальними правами з метою свідомого затягування часу розгляду справ за участі ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Враховуючи вищевикладене, клопотання Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про роз'єднання позовних вимог, виділення у самостійне провадження позовних вимог про визнання договору №1955 від 19.07.2017 частково недійсним, об'єднання та здійснення подальшого розгляду позовних вимог про визнання договору № 1125 від 19.04.2017 частково недійсним в межах провадження у справі №904/2411/18 та винесення окремої ухвали щодо зловживання з боку позивача процесуальними правами задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 43, 173, 234, 246 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про роз'єднання позовних вимог, виділення у самостійне провадження позовних вимог про визнання договору №1955 від 19.07.2017 частково недійсним, об'єднання та здійснення подальшого розгляду позовних вимог про визнання договору № 1125 від 19.04.2017 частково недійсним в межах провадження у справі № 904/2411/18 та винесення окремої ухвали щодо зловживання з боку позивача процесуальними правами - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 12.02.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя ОСОБА_5