СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Справа № 905/955/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників:

від позивача - Костікової О.О. - на підставі довіреності від 27.12.2018 №09-18/6942;

від відповідача - Головащенка Я.О. - на підставі довіреності від 08.11.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", Донецька область, м.Маріуполь, (вх. №160Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 (суддя Ніколаєва Л.В., ухвалене в м.Харків, час ухвалення рішення - не зазначено, дата складення повного тексту - 13.08.2018)

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", Донецька область, м.Маріуполь,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця", Донецька область, м.Лиман,

про стягнення 124089,77грн.,

ВСТАНОВИЛА:

21.05.2018 Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця" збитків, що виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 124089,77грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" у задоволенні позову, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю; судові витрати покласти на відповідача. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18. В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання апелянт посилається не те, що станом копію повного тексту оскаржуваного рішення ним було отримано лише 10.12.2018, у зв'язку із чим апелянту був необхідний додатковий час для ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення та підготовки апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухвалення оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов до передчасного висновку щодо застосування до спірних правовідносин виключно статті 136 Статуту залізниць України, та відповідно шестимісячного строку позовної давності, що на його думку є грубим порушенням принципу верховенства права, а також норм матеріального та процесуального права, а саме статі129 Конституції України, статті 315 Господарського кодексу України, статей 2, 3, 5, 236 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що при зверненні до місцевого господарського суду строк позовної давності пропущено не було, а отже наявні всі правові підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 поновлено Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18; встановлено відповідачу строк до 31.01.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; призначено справу до розгляду на 13.02.2019

01.02.2019р відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1095), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь", рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 залишити без змін.

12.02.2019 апелянтом подано до апеляційного господарського суду відзив на відзив на апеляційну скаргу (вх.№1494),

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у зв'язку із відпусткою судді Шутенко І.А., для розгляду справи №905/955/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 13.02.2019 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники сторін з'явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.05.2017 зі станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ "АКХЗ" згідно залізничної накладної на групу вагонів №50191030 було відправлено на адресу ПрАТ "МК "Азовсталь" на станцію призначення Сартана Донецької залізниці кокс доменний (вологий), зокрема, у вагонах: №60729217 маса - 43300кг; №60026580 маса - 42450кг; №61190914 маса - 42300кг; №53498374 маса - 42950кг; №60520079 маса - 40700кг; №62008115 маса - 41750кг; №54786017 маса - 41550кг; №56268147 маса - 47450кг; №55113278 маса - 41250кг; №53603049 маса - 44900кг; №56626609 маса - 43700кг; №56253750 маса - 41400кг. (т.1 а.с.34-35).

У залізничній накладній відправником зазначено, що вантаж - кокс доменний (вологий) завантажений навалом, зважувався на елеваторних вагах (заводський №7260), маса вантажу визначена відправником, вантаж розміщено й закріплено згідно з п.1-4 Глави 14 Додатка 3 до СМГС.

При надходженні вагонів: №56253750, №55113278, №53603049, №56626609 на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, а вагонів: №60729217; №60026580; №61190914; №53498374; №60520079; №62008115; 54786017; №56268147 на станцію Пологи Придніпровської залізниці, здійснено комісійне переважування вказаних вагонів, за результатами якого виявлена недостача поставленого вантажу, про що складені комерційні акти: №463003/219/459 від 01.06.2017; 463003/218/458 від 01.06.2017; №463003/217/457 від 01.06.2017; №463003/216/456 від 01.06.2017; №463003/215/455 від 01.06.2017; №463003/214/454 від 01.06.2017; №463003/213/453 від 01.06.2017; №463003/212/452 від 01.06.2017р №484809/451 від 03.06.2017; 484809/450 від 03.06.2017; №484809/449 від 03.06.2017; №484809/448 від 03.06.2017 (т.1 а.с.22-33).

Відповідно до комерційних актів, встановлено наступне:

у вагоні № 56626609: брутто - 63300кг, тара - 21800кг, нетто - 41500кг, що менше документу на 2200кг;

у вагоні № 56253750: брутто - 62150кг, тара - 21800кг, нетто - 40350кг, що менше документу на 1050кг;

у вагоні № 60729217: брутто - 65300кг, тара - 23300кг, нетто - 42000кг, що менше документу на 1300кг;

у вагоні № 60026580: брутто - 63420кг, тара - 23500кг, нетто - 39920кг, що менше документу на 2530кг;

у вагоні № 61190914: брутто - 61220кг, тара - 23700кг, нетто - 37520кг, що менше документу на 4780кг;

у вагоні № 53498374: брутто - 62880кг, тара - 23400кг, нетто - 39480кг, що менше документу на 3470кг;

у вагоні № 60520079: брутто - 63760кг, тара - 24000кг, нетто - 39760кг, що менше документу на 940кг;

у вагоні № 62008115: брутто - 63800кг, тара - 23400кг, нетто - 40400кг, що менше документу на 1350кг;

у вагоні № 54786017: брутто - 63920кг, тара - 23700кг, нетто - 40220кг, що менше документу на 1330кг;

у вагоні № 56268147: брутто - 68720кг, тара - 23800кг, нетто - 44920кг, що менше документу на 2530кг;

у вагоні № 55113278: брутто - 63750кг, тара - 23900кг, нетто - 39850кг, що менше документу на 1400кг;

у вагоні № 53603049: брутто - 65750кг, тара - 23000кг, нетто - 42750кг, що менше документу на 2150кг.

В комерційному акті №463003/219/459 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №60729217 навантаження у вагоні шапкою висотою 20-30мм, вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном, над 1 люком є виїмка довжиною 1,5м., на всю ширину вагону, глибиною 0.3 м. У місці виїмки маркування відсутнє. Двері та люки закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті №463003/218/458 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №60026580 навантаження шапкою, висота шапки 20-30 см, поверхня вантажу маркована однією поздовжньою смугою вздовж вагону з вапна. Над 1 та 2 люками присутня виїмка довжиною 3м на всю ширину вагону, глибиною 0,3м. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люки закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті №463003/217/457 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №61190914 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном, над 1, 2, 3, 4 люками мається виїмка довжиною 6м, на всю ширину вагону, глибиною 0,3м. Над 7 люком присутня виїмка довжиною 1,5м на ширину вагону, глибиною 0,3м. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері та люки закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті № 463003/216/456 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №53498374 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном, над 1, 2, 3 люками мається виїмка довжиною 4,5м. на всю ширину вагону, глибиною 0,3м., над 7 люком присутня виїмка довжиною 1,5 м, шириною 1,5 м, глибиною 0,3м. У місці виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті №463003/215/455 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №60520079 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном, над 1 та 7 люком присутня виїмка довжиною 1,5м, шириною 1,5м, глибиною 0,3м. У місці виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті №463003/214/454 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №62008115 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. Над 6-7 люками присутня виїмка довжиною 3м, на всю ширину, глибиною 0,3 м. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті №463003/213/453 від 01.06.2017 засвідчено, що у вагоні №54786017 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. Над 1 люком присутня виїмка довжиною 1,5м, на всю ширину, глибиною 0.3м. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті №463003/212/452 від 01.06.2017 було засвідчено, що у вагоні № 56268147 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном, над 1-2 люком, мається виїмка довжиною 3м, на всю ширину, глибиною 0,3м. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті № 484809/451 від 03.06.2017 було засвідчено, що у вагоні №55113278 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном, над 1,2,3 люками мається виїмка довжиною 400 см, ширина 140см, глибиною 60см, ліворуч над 5-6 люками, мається виїмка довжиною 300см., шириною 140см глибиною 50см. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає. Вагон зважувався двічі, результат не змінився.

В комерційному акті №484809/450 від 03.06.2017 засвідчено, що у вагоні №53603049 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. По ходу поїзду справа над 4, 5, 6, 7 люками мається виїмка довжиною 600см, ширина 200см, глибиною60 см. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає. Вагон зважувався двічі, результат не змінився.

В комерційному акті № 484809/449 від 03.06.2017 засвідчено, що у вагоні №56626609 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. Над 1 та 2 люками справа мається заглиблення 1200x1000x800мм. У районі виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає. Вагон зважувався двічі, результат не змінився.

В комерційному акті № 484809/448 від 03.06.2017 було засвідчено, що у вагоні № 56253750 вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. По ходу поїзду над 1 та 2 люками по середині заглиблення 2000x1500x700мм. У місці виїмки маркування відсутнє. Двері та люк закриті, технічний стан справний, течі вантажу немає. Вагон зважувався двічі, результат не змінився.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що відповідачем, як перевізником, не було належним чином виконано зобов'язань щодо збереження вантажу під час його перевезення, що і стало підставою для звернення 21.05.2018 Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця" збитків, в сумі 124089,77грн. (т.1 а.с.3-55).

11.06.2018 відповідачем було подано до господарського суду Донецької області разом з відзивом на позовну заяву про застосування позовної давності (т.1 а.с.76-78).

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 відмовлено в задоволені позову, з підстав викладених вище (т.1 а.с.115-118).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що за своїм змістом та правовою природою спірні правовідносини в сфері перевезення регулюються нормами глави 64 Цивільного кодексу України та глави 32 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом статті 307 Господарського кодексу України, статті 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за №457 (надалі - Статут залізниць України), та інших актів законодавства України, зокрема, Правил оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, Правил складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за №334, Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту залізниць України ).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Приписами статті 37 Статуту залізниць України визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

З матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником на станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці у накладній на групу вагонів № 50191030 було зазначено, що відправленню підлягає кокс доменний (вологий), зокрема, у вагонах: №60729217 маса - 43300кг; №60026580 маса - 42450кг; №61190914 маса - 42300кг; №53498374 маса - 42950кг; №60520079 маса - 40700кг; №62008115 маса - 41750кг; №54786017 маса - 41550кг; №56268147 маса - 47450кг; №55113278 маса - 41250кг; №53603049 маса - 44900кг; №56626609 маса - 43700кг; №56253750 маса - 41400кг. (т.1 а.с.34-35).

Правильність внесених відомостей до вказаної накладної підтверджена підписом представника відправника.

Правилами перевезень вантажу у вагонах відкритого типу, затвердженими Міністерством транспорту України №542 від 20.08.2001, встановлено, що перед навантаженням вантажу відправник зобов'язаний пересвідчиться, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

Відповідно до статті 13 Статуту залізниць України для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги. Для визначення маси вантажу зважуванням залізниці в місцях загального користування, а відправники та одержувачі вантажів, морські і річкові порти, які примикають до залізниць, в місцях незагального користування повинні мати необхідну кількість ваг і вагових приладів.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2017 при надходженні вагонів: №56253750, №55113278, №53603049, №56626609 на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, та 01.06.2017 вагонів: №60729217; №60026580; №61190914; №53498374; №60520079; №62008115; 54786017; №56268147 на станцію Пологи Придніпровської залізниці, було здійснено комісійне переважування вказаних вагонів, за результатами якого виявлена недостача поставленого вантажу, про що було складені комерційні акти: №463003/219/459 від 01.06.2017; 463003/218/458 від 01.06.2017; №463003/217/457 від 01.06.2017; №463003/216/456 від 01.06.2017; №463003/215/455 від 01.06.2017; №463003/214/454 від 01.06.2017; №463003/213/453 від 01.06.2017; №463003/212/452 від 01.06.2017; №484809/451 від 03.06.2017; 484809/450 від 03.06.2017; №484809/449 від 03.06.2017; №484809/448 від 03.06.2017 (т.1 а.с.22-33).

Відповідно до комерційних актів, встановлено наступне:

у вагоні № 56626609: брутто - 63300кг, тара - 21800кг, нетто - 41500кг, що менше документу на 2200кг;

у вагоні № 56253750: брутто - 62150кг, тара - 21800кг, нетто - 40350кг, що менше документу на 1050кг;

у вагоні № 60729217: брутто - 65300кг, тара - 23300кг, нетто - 42000кг, що менше документу на 1300кг;

у вагоні № 60026580: брутто - 63420кг, тара - 23500кг, нетто - 39920кг, що менше документу на 2530кг;

у вагоні № 61190914: брутто - 61220кг, тара - 23700кг, нетто - 37520кг, що менше документу на 4780кг;

у вагоні № 53498374: брутто - 62880кг, тара - 23400кг, нетто - 39480кг, що менше документу на 3470кг;

у вагоні № 60520079: брутто - 63760кг, тара - 24000кг, нетто - 39760кг, що менше документу на 940кг;

у вагоні № 62008115: брутто - 63800кг, тара - 23400кг, нетто - 40400кг, що менше документу на 1350кг;

у вагоні № 54786017: брутто - 63920кг, тара - 23700кг, нетто - 40220кг, що менше документу на 1330кг;

у вагоні № 56268147: брутто - 68720кг, тара - 23800кг, нетто - 44920кг, що менше документу на 2530кг;

у вагоні № 55113278: брутто - 63750кг, тара - 23900кг, нетто - 39850кг, що менше документу на 1400кг;

у вагоні № 53603049: брутто - 65750кг, тара - 23000кг, нетто - 42750кг, що менше документу на 2150кг.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнаються апеляційним господарським судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Статтею 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Підпунктом 8 пункту 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту залізниць України визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (частина 1 статті 114 Статуту залізниць України).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту залізниць України).

З наявних в матеріалах справи акту прийому-передачі №91513764 від 28.05.2017 та рахунку - фактури №91513764 від 28.05.2017 вбачається, що вартість 1тони вантажу у вагонах: №60729217, №60026580, №61190914, №53498374, №56626609 становила 8384,82грн. з ПДВ; у вагоні №60520079 становить 8469,18грн. з ПДВ; у вагонах: №62008115, №54786017 становить 8481,51грн. з ПДВ; у вагоні №56268147 становила 8436,62грн. з ПДВ; у вагонах: №55113278, №53603049, №56253750 становила 8469,18грн. з ПДВ. (т.1 а.с.49, 50-52).

Відповідно до частини 2 статті 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі статтею 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких внаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, - концентрат вугільний (вугілля кам'яне) марки ГО-100.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, розрахунок збитків, спричинених внаслідок недостачі, проведено позивачем з урахуванням норми відповідно до Правил перевезення вантажів.

Згідно з вказаним розрахунком сума недостачі вантажу складає 124089,77грн. (виходячи з різниці між вагою нетто згідно з залізничною накладною і вагою нетто, визначеною під час перевантажування за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу).

Отже, внаслідок невиконання відповідачем визначених законодавством зобов'язань в частині збереження перевезеного вантажу, зазначеного у залізничній накладній на групу вагонів №50191030, що призвело до втрати частини останнього, позивачу завдані фактичні збитки у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, які визнають судом доведеними, а позовні вимоги щодо стягнення 124089,77грн. обґрунтованими.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2018 відповідачем разом з відзивом на позовну заяву було подано заяву про застосування позовної давності (т.1 а.с.76-78), в якій зазначав, що позивач не звертався до перевізника з претензією з підстав, зазначених у позовній заяві, а отже строк на звернення з позовом сплинув через шість місяців з дня виявлення обставин, які є підставою для його заявлення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11.09.1997, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до статей 256 та 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Так, предметом спору у даній справі є стягнення вартості недостачі вантажу.

Положеннями частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною 4 статті 909, частини 1 статті 920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, стаття 315 Господарського кодексу України та статті 134, 136, 137 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про відшкодування збитків (вартості нестачі вантажу), що виникають із залізничних перевезень.

Частинами 1 та 2 статті 315 Господарського кодексу України встановлено, що до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії. Претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п'яти днів.

Як вірно встановленого господарським судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з претензією, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

Відповідно до статті 134 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зазначені терміни обчислюються:

а) з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу;

б) через 30 діб з дня закінчення терміну доставки - для претензій про відшкодування за втрату вантажу;

в) через 2 місяці з дня прийому вантажу до перевезення - для претензій про відшкодування за втрату вантажу, що виникли з приводу перевезень у прямому змішаному сполученні;

г) через 10 діб після закінчення терміну доставки багажу чи вантажобагажу - для претензій про відшкодування за втрату багажу чи вантажобагажу;

д) від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу;

е) після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для оплати штрафу, - для претензій про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень;

є) підпункт "є" абзацу другого пункту 134 виключено (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002р. № 1973)

ж) з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення претензії, - в усіх інших випадках.

В даному випадку підставою відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незбереження прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничної накладної №50191030 є комерційні акти: №463003/219/459 від 01.06.2017; 463003/218/458 від 01.06.2017; №463003/217/457 від 01.06.2017; №463003/216/456 від 01.06.2017; №463003/215/455 від 01.06.2017; №463003/214/454 від 01.06.2017; №463003/213/453 від 01.06.2017; №463003/212/452 від 01.06.2017; №484809/451 від 03.06.2017; №484809/450 від 03.06.2017; №484809/449 від 03.06.2017; №484809/448 від 03.06.2017

Отже, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, шестимісячний термін для пред'явлення даного позову сплив ще на початку грудня 2017 року, оскільки згідно положень статті 253 та 254 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, а строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ПрАТ "МК "Азовсталь" звернувся з позовом до господарського суду Донецької області 15.05.2018, що підтверджується календарним штемпелем відділу поштового зв'язку на конверті, в якому позовна заява була надіслана до місцевого господарського суду, тобто, з пропуском встановленого вимогами чинного законодавства строку для захисту порушеного права.

Відповідно до частини 3-5 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи той факт, що позивач був обізнаний про наявність свого порушеного права, та не був позбавлений можливості звернутись з позовом в межах шестимісячного строку, однак звернувся до господарського суду Донецької області з відповідним позовом після спливу позовної давності та без наведення поважних причин пропущення позовної давності, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість клопотання відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця" про застосування позовної давності до спірних правовідносин, що відповідно є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2018 у справі №905/955/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна