ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.2019 Справа № 920/965/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/965/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укренергоремонт МАІ (АДРЕСА_1, 61125),

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Беєве (с. Беєве, Липоводолинський район, Сумська область, 42512),

про стягнення 257 156 грн. 19 коп. заборгованості за поставлене обладнання, відповідно до договору № 15/02, укладеного між сторонами 15.02.2016,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (ордер серії ХВ № 1109 від 27.12.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1070 від 14.10.2011),

від відповідача: ОСОБА_3 (ордер серії СМ №1101/19 від 11.01.2019),

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 257 156 грн. 19 коп., з яких: 205 000 грн. 00 коп. основного боргу за поставлене обладнання відповідно до договору № 15/02, укладеного між сторонами 15.02.2016 та видаткових накладних № РН-0000023 від 23.05.2016, № РН-0000025 від 30.05.2016, № РН-0000001 від 03.01.2017, 11 070 грн. 00 коп. 3 % річних, 41 086 грн. 19 коп. інфляційних збитків.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконання відповідачем договірних зобовязань щодо своєчасної та повної оплати постановленого обладнання.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.12.2018 відкрите провадження у справі № 920/965/18, призначене підготовче засідання на 14.01.2019 о 10 год. 30 хв., відповідачу наданий пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 08.01.2019 визначено іншу дату підготовчого засідання у справі № 920/965/18, а саме 06.02.2019 о 10 год. 30 хв.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 232 від 14.01.2019), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що позивачем не було здійснено поставку в повному обсязі, зокрема не поставлено відвід (у специфікації зазначено як «Отвод» пункт 14) у кількості 10 шт. Оскільки позивач не виконав свого обов'язку щодо поставки обладнання, то фактично у ТОВ «Беєве» не настав обов'язок сплати остаточної оплати у розмірі 205 000 грн. Протягом десяти днів з дня проведення монтажних та налагоджувальних робіт обладнання, «Зерносушарка», вийшла з ладу, про що негайно було повідомлено позивача. На думку відповідача саме неналежне виконання взятих на себе обов'язків позивачем щодо поставки обладнання у повному обсязі призвело до того, що «Зерносушарка» відразу зламалася. 28.12.2018 на адресу постачальника було направлено лист претензію, в якому вкотре зазначалося про суттєві недоліки поставленого обладнання та ставилася вимога щодо проведення повторного ремонту. Також 28.12.2018 на адресу позивача було направлено повідомлення, в якому зазначалося, що 10.01.2019 за адресою с. Кімличка Липоводолиського району Сумської області буде проведено комісійний огляд «Зерносушарки», поставленої згідно з договором №15/02 з метою складання дефектного акту. 10.01.2019 представник позивача не з'явився, у зв'язку з чим було складено дефектний акт за його відсутності.

Позивач подав відповідь на відзив (вх. № 692 від 30.01.2019), в якій повністю підтримує позовні вимоги. Позивач зазначає, що поставка була здійснена у повному обсязі, на суму, яка передбачена п 2.1 договору та зафіксована в специфікації №1, а також виконано монтажні та налагоджувальні роботи, як це передбачено п. 4.1 договору та специфікацією. Обладнання «отвод» позивачем також поставлене, проте у видатковій накладній воно позначене як «сектор 45 град», що простежується по кількості та вартості обладнання. Відповідач не заявляв претензій позивачу щодо некомплектності або недопоставки обладнання, сторонами було підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000003 від 11.01.2017, в якому зафіксовано відсутність на момент підписання акту будь-яких претензій з боку відповідача.

Позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту звірки взаєморозрахунків між сторонами від 23.01.2017.

У судовому засіданні 06.02.2019 судом оглянуті оригінали доданих до позовної заяви доказів, в тому числі договору № 15/02 від 15.02.2016, специфікації до договору, видаткових накладних № РН-0000023 від 23.05.2016, № РН-0000025 від 30.05.2016, № РН-0000001 від 03.01.2017, акту № ОУ-0000003 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 11.01.2017, акту звірки взаєморозрахунків між сторонами від 23.01.2017. Копії вказаних доказів, що містяться в матеріалах судової справи є тотожними оглянутим оригіналам.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.02.2019 закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2019 о 9 год. 45 хв.

Позивач підтримує позовні вимоги повністю.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що позивачем не було здійснено поставку обладнання у повному обсязі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

15.02.2016 між сторонами укладено договір поставки № 15/02 за умовами якого позивач зобовязався виготовити та поставити обладнання згідно зі специфікацією № 1 до договору, а відповідач - прийняти та оплатити відповідне обладнання.

Вартість обладнання, що поставляється за договором становить 2 053 000 грн (п. 2.1. договору).

За умовами п. 2.2. договору, відповідач здійснює поетапну оплату вартості обладнання наступним чином: передплата в розмірі 1 540 000 грн у триденний строк з моменту підписання договору; оплата в сумі 308 000 грн у триденний строк з моменту повідомлення про готовність до відвантаження обладнання; оплата в розмірі 205 000 грн у триденний строк з моменту поставки обладнання.

Згідно зі специфікацією № 1 до договору позивач зобовязався виготовити та поставити відповідачу обладнання, здійснити монтажні та налагоджувальні роботи на загальну суму 2 053 000 грн.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 683 Цивільного кодексу України, якщо договором купівлі-продажу встановлений обов'язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов'язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту. Продавець зобов'язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 684 Цивільного кодексу України, у разі передання некомплектного товару покупець має право вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) доукомплектування товару в розумний строк. Якщо продавець у розумний строк не доукомплектував товар, покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати заміни некомплектного товару на комплектний; 2) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми. Наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються також у разі порушення продавцем обов'язку передати покупцеві комплект товару (стаття 683 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім за договором обладнання, здійснення монтажних та налагоджувальних робіт обладнання на загальну суму 2 053 000 грн. 00 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних № РН-0000023 від 23.05.2016, № РН-0000025 від 30.05.2016, № РН-0000001 від 03.01.2017, акту № ОУ-0000003 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 11.01.2017. Підписи уповноважених осіб замовника на накладних засвідчені печаткою. Акт № ОУ-0000003 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 11.01.2017 підписаний сторонами, підписи скріплені печатками. В акті зафіксовано, що сторони не мають одна до одної претензій.

Згідно зі специфікацію, крім іншого, позивач зобовязався поставити відповідачу відвід вартістю 1000 грн. Зі змісту видаткових накладних вбачається, що відвід не поставлений відповідачу. Разом з цим, згідно з видаткової накладною № РН-0000023 від 23.05.2016 позивач поставив відповідачу, крім іншого, сектор 45 град вартістю 833, 33 грн (без ПДВ), що прийнятий відповідачем.

Матеріали справи не містять доказів висловлення відповідачем позивачу будь-яких претензій щодо некомплектності обладнання.

Всього за видатковими накладними та актом № ОУ-0000003 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 11.01.2017 позивачем поставлено обладнання та виконані роботи на загальну суму 2 053 000 грн.

Посилання відповідача на недоліки поставленого обладнання не підтверджені будь-якими доказами.

За таких обставин суд вважає заперечення відповідача проти позову необґрунтованими.

Згідно з актом звірки взаєморозрахунків, що підписаний сторонами, сальдо на 23.01.2017 становить 205 000 грн.

Відповідач не розрахувався за отриманий товар у строки визначені договором, чим порушив майнові права позивача.

Враховуючи встановлений судом факт поставки позивачем відповідачу обладнання, виконання монтажних та налагоджувальних робіт на загальну суму 2 053 000 грн, факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно повної та своєчасної оплати товару, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 205000 грн 00 коп. заборгованості правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

За прострочення виконання грошового зобовязання позивачем відповідачу нараховані 3 % річних в сумі 11070 грн за період з 15.01.2017 по 02.11.2018, інфляційні збитки в сумі 41 086 грн 19 коп. за період з січня 2017 року по вересень 2018 року.

Перевіривши правильність здійсненого розрахунку, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати поставленого обладнання, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 11 070 грн. 00 коп. та інфляційних збитків в сумі 41 086 грн. 19 коп. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Беєве (с. Беєве, Липоводолинський район, Сумська область, 42512, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укренергоремонт МАІ (АДРЕСА_1, 61125, ) 205 000 грн. 00 коп. основного боргу за поставлене обладнання, 11 070 грн. 00 коп. 3 % річних, 41 086 грн. 19 коп. інфляційних збитків, 3857 грн. 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Відповідно до пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Повне рішення складено 14.02.2019

Суддя ОСОБА_4