РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/896/18
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.

за участю секретаря судового засідання Рослого В.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу 927/896/18

за позовом: Чернігівського міського центру зайнятості

вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Комунального підприємства Чернігівське тролейбусне управління Чернігівської міської ради

вул. Шевченка, 50-б, м. Чернігів, 14027

про відшкодування шкоди (збитків) у розмірі 5891,47 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №05/2 від 02.01.2019

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №18 від 08.01.2019

ВСТАНОВИВ:

Чернігівським міським центром зайнятості подано позов до Комунального підприємства Чернігівське тролейбусне управління Чернігівської міської ради, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5891,47 грн. Також у позовній заяві позивач просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/896/18 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.01.2019 на 10:00 год.

До початку судового засідання 27.12.2018 відповідачем подано відзив на позов № 1093 від 27.12.2018, в якому повідомлено надані позивачем копії довідок про виконання громадських робіт не є належним доказом участі ОСОБА_3 в громадських роботах та виплати вказаних в довідках грошових коштів. Про участь в таких роботах роботодавці вносять записи до трудових книжок відповідно до законодавства про працю. В довідках за травень та червень 2018 взагалі не зазначено за рахунок чиїх коштів громадські роботи були організовані. ОСОБА_3 перебувала на обліку як безробітна в Чернігівському міському центрі зайнятості з 20.04.2018 по 03.10.2018. Виплата їй допомоги по безробіттю розпочата з 27.04.2018. Згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Вважає, що восьмий день повинен відраховуватись з 21.04.2018, тобто з наступного дня після реєстрації в службі зайнятості, центр зайнятості повинен був розпочати виплату допомоги по безробіттю з 29.04.2018. Факти виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_3 не підтверджується жодними доказами. Просить в позові відмовити. Додано докази направлення відзиву, копію трудової книжки, копію довіреності.

08.01.2019 Господарським судом Чернігівської області оголошено перерву в судовому засіданні до 15.01.2019 на 10:30 год., про що зазначено в протоколі судового засідання та повідомлено сторін під розписку.

10.01.2019 до початку судового засідання позивачем надано відповідь на відзив № 05/152 від 10.01.2019, в якій повідомлено що відповідно абз. 2 п. 5 «Порядку організації громадських та інших робіт тимчасового характеру», затвердженого постановою КМУ від 20.03.2019 № 175, з особами, які беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, роботодавці укладають в письмовій формі строкові договори на строк, що сумарно протягом не може перевищувати 180 календарних днів. На підтвердження участі ОСОБА_3 у громадських роботах до позовної заяви були додані: копії строкових трудових договорів № 08-15/28 від 04.05.2018, № 08-15/36 від 01.06.2018, від 01.08.2018 та від 14.09.2018; копії договорів, якими ОСОБА_3 була прийнята на громадські роботи, № 79 від 04.05.2018, № 103 від 01.06.2018, № 149-ос від 31.07.2018 та № 204 від 13.09.2018; копії наказів про звільнення з громадських робіт № 90 від 11.05.2018, № 119 від 12.06.2018, № 188-ос від 29.08.2018 та № 211 від 27.09.2018; копії довідок про виконання громадських робіт за травень 2018, за червень 2018, за серпень 2018 та за вересень 2018. Твердження Відповідача, що відсутність записів роботодавців у трудовій книжці ОСОБА_3 про участь у громадських роботах є порушенням абз. 2 п. 5 «Порядку організації громадських та інших робіт тимчасового характеру» не відносяться до предмета доказування, оскільки оскарження бездіяльності роботодавців у цій частині та зобов'язання вчинити певні дії не є предметом даного позову. У позовній заяві було зазначено, що згідно п. 3.3 розділу 3 Договору № 00001 про організацію громадських робіт та фінансування їх організації від 09.02.2018 року, укладеного між Чернігівським міським центром зайнятості та Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради, у разі організації громадських робіт із залученням зареєстрованих безробітних та працівників, які втратили частину заробітної плати фінансування здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та Фонду. Згідно додатку 2 до Договору про організацію громадських робіт та фінансування їх організації від 09.02.2018 року № 00001, який є невід'ємною частиною договору відповідно до абз. 4 п. 9 «Порядку організації громадських та інших робіт тимчасового характеру», витрати із фінансування організації громадських робіт для зареєстрованих безробітних та працівників, які втратили частину заробітної плати фінансуються за рахунок коштів: місцевого бюджету 50%; Фонду ЗДССВБ 50%. Щодо тверджень відповідача про незаконність початку виплати ОСОБА_3 допомоги по безробіттю з 27.04.2018 необхідно зазначити наступне. Обґрунтовуючи свої заперечення у цій частині відповідач керується таким поняттям як «строк», однак така позиція є хибною, оскільки у даному випадку необхідно застосовувати поняття «термін» виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Згідно ч. 1 ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Відповідно до ч. 2 ст. 251 ЦК України, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 251 ЦК України, строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. У відповідності до ч. 2 ст. 252 ЦК України, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Згідно п. 1 розділу II «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015, допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Таким чином, діючим законодавством чітко визначено, що допомога по безробіттю призначається з восьмого дня після реєстрації безробітного в державній службі зайнятості, незалежно від того чи є цей день робочим або вихідним. Положення ч. 1 ст. 253 ЦК України не застосовуються при визначенні дати призначення допомоги по безробіттю, оскільки стосуються «строку», а не «терміну». За таких обставин заперечення відповідача у цій частині також є необґрунтованими. Розмір виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю підтверджується довідкою-розрахунком матеріального забезпечення № 06/2415 від 04.10.2018. Згідно даної довідки, загальна сума допомоги по безробіттю, яка була виплачена ОСОБА_3 за період з 27.04.2018 по 27.09.2018 становить 2738,13 грн., з яких 2720,00 грн. виплаченої допомоги по безробіттю за період з 27.04.2018 по 26.09.2018 мають бути відшкодовані Відповідачем. Вартість наданих ОСОБА_3 соціальних послуг за рахунок Фонду (організація громадських робіт) підтверджується довідками про виконання громадських робіт за травень 2018 року, за червень 2018 року, за серпень 2018 року та за вересень 2018 року, а також договорами про організацію громадських робіт та фінансування їх організації № 00001 від 26.01.2018 року та № 900001 від 09.02.2018 року. Додано докази направлення відповідачу.

15.01.2019 Господарським судом Чернігівської області оголошено перерву в судовому засіданні до 22.01.2019 на 11:00 год., про що зазначено в протоколі судового засідання та повідомлено сторін під розписку.

22.01.2019 Господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 05.02.2019 на 09:30 год. та витребування доказів у позивача на підставі ч. 4 ст. 74 ГПК України, а саме документального підтвердження первинними бухгалтерськими документами ( платіжні доручення, відомості виплат та інші) виплати ОСОБА_3 матеріального забезпечення допомоги по безробіттю в сумі 2720 грн за період з 27.04.2018 по 27.09.2018 та документальне підтвердження первинними бухгалтерськими документами ( платіжні доручення, відомості виплат та інші) оплати послуг (громадських робіт) в сумі 3171,47 грн. сторонам по договорам №00001 КП ЖЕК-10 та договору №00001 КП Деснянське . Копії зазначених документів одночасно направити/вручити відповідачу, докази вручення/направлення надати суду.

28.01.2019 позивачем до початку судового засідання подано заяву № 05/338 від 28.01.2019 та додано на виконання ухвали суду від 22.01.2019 витяги з відомостей за видами забезпечень, копії платіжних доручень, копію додатку до персональної картки, копії рахунків

В судове засідання 05.02.2019 зявились повноважні представники сторін.

В судовому засіданні 05.02.2019 судом здійснено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення, розяснено порядок оскарження розяснено порядок та строк оскарження рішення, дату складання повного тексту рішення.

Зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача, суд встановив:

Предметом заявленого позову є стягнення з роботодавця (відповідача) виплачених позивачем застрахованій особі допомоги по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг, в наслідок поновлення гр. ОСОБА_4 на роботі за рішенням суду.

Вимога обґрунтована в тому числі законодавчо встановленим правом фонду (позивача) на підставі ч.1 ст.34 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Гр. ОСОБА_3 звільнена з КП «Чернігівське тролейбусне управління» 18.04.2018 та поставлена на облік як безробітна в Чернігівському міському центрі зайнятості 20.04.2018, що підтверджується копією персональної картки № 00006 гр. ОСОБА_3

20.04.2018 гр. ОСОБА_3 подано заяву до Чернігівського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного.

В Чернігівському міському центрі зайнятості перебувала на обліку як безробітна з 20.04.2018 по 03.10.2018, отримувала забезпечення і соціальні послуги відповідно до статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_3, що підтверджується витягами із наказів Чернігівського міського центру зайнятості про прийняті рішення по особі ОСОБА_3, а саме:

- наказ від 27.04.2018 №НТ180427 (про призначення допомоги по безробіттю з 27.04.2018 по 21.04.2019);

- наказ від 27.04.2018 №НТ180427 (про початок (поновлення) виплати допомоги по безробіттю з 27.04.2018);

- наказ від 03.10.2018 №НТ181003 (про припинення виплати допомоги по безробіттю з 27.04.2018);

- наказ від 03.10.2018 №НТ181003 (про припинення реєстрації безробітних з 20.04.2018).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.09.2018 по справі № 750/4816/18 за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі позовні вимоги задоволено. Вирішено визнати протиправним та скасувати наказ Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» № 68-к від 18.04.2018 про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_3 з 18.04.2018, поновити ОСОБА_3 на роботі в Комунальному підприємстві «Чернігівське тролейбусне управління» починаючи з 19.04.2018 на посаді кондуктора громадського транспорту, стягнуто Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2018 по 26.09.2018 в розмірі 13547,60 грн з відрахуванням із вказаної суми обовязкових платежів на користь держави.

В матеріалах справи наявна копія наказу Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» № 599а від 26.09.2018 «Про поновлення на роботі ОСОБА_3О.», яким поновлено ОСОБА_3 на попередній роботі на посаді кондуктора громадського транспорту з 19.04.2018 та копія трудової книжки, відповідно до запису №41 від 19.04.2018 в якій вбачається внесення відповідачем як роботодавцем запису про поновлення на роботі на підставі наказу №599а від 26.09.2018 , а запис №38 про звільнення вважати недійсним.

Факт поновлення на роботі гр. ОСОБА_3 за наказом відповідача №599а саме 26.09.2018 сторонами не оспорюється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем 26.09.2018 вчинені дії на виконання судового рішення у справі №750/4816/18 Деснянського районного суду міста Чернігова.

Центром зайнятості 03.10.2018 прийняті рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та реєстрації як безробітного ОСОБА_3, що підтверджується копією витягу із наказу Чернігівського міського центру зайнятості від 03.10.2018 № НТ181003. Крім того, наказом від 08.10.2018 № НТ181008 Чернігівського міського центру зайнятості по особі ОСОБА_3 затверджено повернути виплати та повернути кошти за рахунок роботодавця у встановленому порядку відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 35 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 27.04.2018 та наказом від 10.10.2018 № НТ181010 затверджено повернути виплати.

Чернігівський міський центр зайнятості звертався до відповідача з претензіями від 12.10.2018 № 05/2520 та від 05.10.2018 № 05/2440 та пропонував добровільно відшкодувати зазначені кошти.

Листом КП «Чернігівське тролейбусне управління» від 31.10.2018 № 864 претензії Чернігівського міського центру зайнятості були відхилені в повному обсязі. Кошти в сумі 5891,47 грн. до цього часу не відшкодовані та є предметом стягнення за заявленим позовом.

Відповідачем заперечується нарахування допомоги по безробіттю з 27.04.2018 та допомоги по безробіттю та вартість наданих соціальних послуг за 26.09.2018.

В судовому засіданні 05.02.2019 представник відповідача усно повідомив суд про відсутність заперечень щодо наданих позивачем доказів на підтвердження проведених виплат допомоги по безробіттю та вартості соціальних послуг, в той же час підтвердив позицію про безпідставність виплат безробітній особі 27.04.2018 та 26.09.2018.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності

Відповідно до довідки - розрахунку матеріального забезпечення від 04.10.2018 № 06/2415 з 27.04.2018 по 27.09.2018 ОСОБА_3 була виплачена допомога по безробіттю в розмірі 2738,13 грн.

Позивачем заявлено до стягнення 2720,00 грн відшкодування матеріального забезпечення за період з 27.04.2018 по 26.09.2018 (включно).

Відповідно до приписів ч.4 ст.35 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" центром зайнятості 03.10.2018 прийняті рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та реєстрації як безробітної ОСОБА_3

Відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організації роботодавців, їх об'єднання, права і гарантії їх діяльності» роботодавець - це юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Таким чином КП «Чернігівське тролейбусне управління» по відношенню до ОСОБА_3 є роботодавцем, а отже саме на нього згідно з частиною 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», покладено обов'язок відшкодувати суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному в звязку з поновлення особи на роботі за рішенням суду.

Посилання відповідача у відзиві на позов, що центр зайнятості повинен був розпочати виплату допомоги по безробіттю з 29.04.2018 та восьмий день повинен відраховуватись з 21.04.2018, тобто з наступного дня після реєстрації в службі зайнятості, судом відхиляється оскільки відповідно до Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 № 613, пункт 10 визначено, що допомога по безробіттю призначається в межах дворічного періоду, який починається з восьмого календарного дня після реєстрації безробітного та закінчується відповідного місяця та числа другого року. Таким чином позивачем правомірне призначено допомогу по безробіттю саме з 27.04.2018, тобто на восьмий день після реєстрації гр. ОСОБА_3 20.04.2018 в центрі зайнятості.

Судом приймаються заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування допомоги по безробіттю та стягнення вартості соціальних послуг за 26.09.2018 виходячи з наступного.

Приписами ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що

страховий випадок - це подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу;

страховий ризик - обставини, внаслідок яких особи можуть втратити роботу і потребують матеріальної підтримки та соціальних послуг за цим Законом.

Виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, відповідно до ст. 31 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Гр. ОСОБА_3 поновлена на роботі за рішенням суду 26.09.2018 та фактично, відповідно до наказу відповідача №599а особа поновлена на роботі 26.09.2018, який є робочим днем гр. ОСОБА_4

Таким чином, неоспорений та незаперечений позивачем факт поновлення на роботі гр. ОСОБА_4 26.09.2018 свідчить, що 26.09.2018 не може бути віднесений до періоду дії подій страхового випадку та обставин страхового ризику, в наслідок якого у позивача були підстави здійснювати оплату допомоги по безробіттю та нести витрати по оплаті соціальних послуг, а тому сплачені суми допомоги за 26.09.2018 безпідставно включено позивачем до розрахунку вимог, відшкодуванню підлягає сума виплаченої позивачем допомоги в розмірі 2701,87 грн за період з 27.04.2018 по 25.09.2018 (включно).

За таких обставин позиція позивача про правомірність нарахування допомоги 26.09.2018 та покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню сплачених позивачем сум спростована відповідачем та матеріалами справи.

Згідно частини 2 статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення» є: пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_5 України.

Відповідно до абзацу 9 пункту 10 «Порядку організації громадських "та інших робіт тимчасового характеру», затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 20.03.2013 № 175, фінансування організації громадських робіт, до яких залучаються зареєстровані безробітні та/або працівники, які втратили частину заробітної плати, здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів та/або коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд).

За час перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_3 приймала участь у громадських роботах на КП «Деснянське» Чернігівської міської ради у період з 07.05.2018 по 17.05.2018 та у період з 01.06.2018 по 13.06.2018, що підтверджується відповідними строковими трудовими договорами на участь у громадських роботах № 08-15/28 від 04.05.2018 та № 08-15/36 від 01.06.2018; наказами КП «Деснянське» Чернігівської міської ради про виконання громадських робіт № 79 від 04.05.2018 та № 103 від 01.06.2018; наказами про звільнення з громадських робіт № 90 від 11.05.2018 та № 119 від 12.06.2018.

Згідно п. 3.3 розділу 3 Договору № 00001 про організацію громадських робіт та фінансування їх організації від 09.02.2018 року, укладеного між Чернігівським міським центром зайнятості та Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради, у разі організації громадських робіт із залученням зареєстрованих безробітних та працівників, які втратили частину заробітної плати фінансування здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та Фонду.

Згідно додатку 2 до Договору про організацію громадських робіт та фінансування їх організації від 09.02.2018 року № 00001, витрати із фінансування організації громадських робіт для зареєстрованих безробітних та працівників, які втратили частину заробітної плати фінансуються за рахунок коштів: місцевого бюджету 50%; Фонду ЗДССВБ 50%.

Відповідно до довідки про виконання громадських робіт за травень місяць 2018 року (додаток № 3 Договору до від 09.02.2018 року № 00001), розмір нарахованої ОСОБА_3 заробітної плати становить 1531,05 грн. (1254,96 + 276,09 = 1531,05, де 1254,96 - основна заробітна плата, 276,09 - нарахований єдиний внесок). Таким чином, витрати Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації за період з 07.05.2018 по 17.05.2018 становлять 765,53 грн. ((1531,05 * 50%) : 100% = 765,53).

Згідно довідки про виконання громадських робіт за червень місяць 20Т8 року (додаток № 3 Договору до від 09.02.2018 року № 00001), розмір нарахованої ОСОБА_3 заробітної плати становить 874,89 грн. (717,12 + 157,7 = 874,89, де 717,12 - основна заробітна плата, 157,77 - нарахований єдиний внесок). Таким чином, витрати Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації за період з 01.06.2018 по 13.06.2018 становлять 437,45 грн. ((874,89,05 * 50%): 100% = 437,45).

ОСОБА_3 також приймала участь у громадських роботах на КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради у період з 01.08.2018 по 29.08.2018 та у період з 14.09.2018 по 27.09.2018, що підтверджується відповідними строковими трудовими договорами на участь у громадських роботах від 01.08.2018 та від 14.09.2018; наказами КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про виконання громадських робіт № 149-ос від 31.07.2018 та № 204 від 14.09.2018; наказами про виконання громадських робіт № 188-ос від 29.08.2018 та № 211 від 27.09.2018.

Згідно п. 3.3 розділу 3 Договору № 00001 про організацію громадських робіт та фінансування їх організації від 26.01.2018 року, укладеного між Чернігівським міським центром зайнятості та Комунальним підприємством «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, у разі організації громадських робіт із залученням зареєстрованих безробітних та працівників, які втратили частину заробітної плати фінансування здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та Фонду.

Згідно додатку 2 до Договору про організацію громадських робіт та фінансування їх організації від 09.02.2018 року № 00001, витрати із фінансування організації громадських робіт для зареєстрованих безробітних та працівників, які втратили частину заробітної плати фінансуються за рахунок коштів: місцевого бюджету 110 000,00 грн; Фонду ЗДССВБ 110 000,00 грн. (тобто у рівних частинах, 50/50 %).

Відповідно до довідки про виконання громадських робіт за серпень місяць 2018 року (додаток № 3 Договору до від 26.01.2018 року № 00001), розмір нарахованої ОСОБА_3 заробітної плати становить 2460,62 грн. (2016,90 + 443,72 = 2460,62, де 2016,90 - основна заробітна плата, 443,72 - нарахований єдиний внесок). Таким чином, витрати Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації за період з 01.08.2018 по 29.08.2018 становлять 1230,31 грн. ((2460,62 * 50%) : 100% = 1230,31).

Згідно довідки про виконання громадських робіт за вересень місяць 2018 року (додаток № 3 Договору до від 26.01.2018 року № 00001), розмір нарахованої ОСОБА_3 заробітної плати становить 1640,41 грн. (1344,60 + 295,81 = 1640,41, де 1344,60 - основна заробітна плата, 295,81 - нарахований єдиний внесок). Таким чином, витрати Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації за період 14.09.2018 по 27.09.2018 становлять 820,21 грн. ((1640,41 * 50%) : 100% = 820,21).

Згідно довідки про виконання громадських робіт за вересень місяць 2018 року (додаток № 3 Договору до від 26.01.2018 року № 00001), ОСОБА_3 у період з 14.09.2018 по 27.09.2018 було відпрацьовано 10 днів/60 годин (тобто у середньому 6 годин у день), всього нараховано 1640,41 грн., з яких 1344,60 грн. - це основна заробітна плата, 295,81 грн. - це нарахований єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 строкового договору на участь у громадських роботах від 14.09.2018, укладеного між КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради та ОСОБА_3, працівник одержує заробітну плату за фактично виконану роботу згідно часової тарифної ставки у розмірі 22,41 грн. за годину, або оклад у розмірі 3723,00 грн. на місяць.

Розмір середньоденної основної заробітної плати ОСОБА_3 становив 134,46 грн. (22,41 * 6 = 134,46) або (1344,60 : 10 = 134,46).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 2% відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, нарахованого на заробітну плату ОСОБА_3 за один день, становить 29,58 грн. ((134,46 * 22%) : 100% = 29,58) або (295,81 : 10 = 29,58).

Таким чином, ОСОБА_6 за один відпрацьований день нараховувалося 164,04 грн. (основна заробітна плата (134,46 грн) + єдиний внесок (29,58 грн)), а за 9 днів було нараховано 1476,36 грн. (164,04 * 9 = 1476,36).

Витрати Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації за період 14.09.2018 по 26.09.2018, становлять 738,18 грн. ((1476,36 * 50%) : 100% = 738,18).

Загальна сума витрат Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації, в яких брала участь ОСОБА_3, заявлена до стягнення 3171,47 грн (за періоди з 07.05.2018 по 17.05.2018 в сумі 765,53 грн., з 04.06.2018 по 13.06.2018 в сумі 437,45 грн, з 01.08.2018 по 29.08.2018 в сумі 1230,31 грн, з 14.09.2018 по 26.09.2018 в сумі 738,18 грн).

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_3 була поновлена на посаді наказом КП «Чернігівське тролейбусне управління» від 26.09.2018 №599а, виданого на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.09.2018 у справі № 750/4816/18.

За таких обставин КП «Чернігівське тролейбусне управління» має відшкодувати витрати Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації за період 14.09.2018 по 25.09.2018 включно (за 8 днів), тобто 164,04*8=1312,32:2= 656,16 грн. Загальна сума витрат Фонду на організацію громадських робіт та фінансування їх організації, в яких брала участь ОСОБА_3, яка є обґрунтованою та підлягає задоволенню становить 3089,45 грн (за періоди з 07.05.2018 по 17.05.2018 в сумі 765,53 грн., з 04.06.2018 по 13.06.2018 в сумі 437,45 грн, з 01.08.2018 по 29.08.2018 в сумі 1230,31 грн, з 14.09.2018 по 25.09.2018 в сумі 656,16 грн).

Таким чином, сума витрат на соціальні послуги яка підлягає відшкодуванню роботодавцем у зв'язку з поновленням 26.09.2018 на роботі ОСОБА_3 становить 3089,45 грн .А позиція позивача про правомірність сплати вартості соціальних послуг 26.09.2018 та покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню сплачених позивачем сум спростована відповідачем та матеріалами справи.

Всього заявлені вимоги підтверджуються документально та є обґрунтованими в розмірі 5791,32 грн, із яких 3089,45 грн - вартість наданих соціальних послуг (організація громадських робіт), 2701,87 грн - допомога по безробіттю, в решті позовних вимог в частині відшкодування матеріального забезпечення та наданих соціальних послуг в сумі 100,15 грн є необґрунтованими й в задоволенні стягнення в цій частині слід відмовити.

Заперечення вимог відповідачем обставиною відсутності записів в трудовій книжці гр. ОСОБА_4 щодо виконання громадських робіт судом відхиляються з огляду на достатність належних та обґрунтованих доказів позивача на підтвердження факту участі громадянки в громадських роботах про що зазначено вище та відсутності законодавчо встановленого обовязку позивача вчиняти такі записи у трудовій книжці безробітної.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Серявін та інші проти України також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Враховуючи те, що інші заперечення та обґрунтування заявленого позову не впливають на вищезроблені висновки, позовні вимоги підлягають задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування 2701,87 грн виплаченого забезпечення та 3089,45 грн наданих соціальних послуг, всього 5791,32 грн, в решті позовних вимог в частині стягнення 100,15 грн відмовити.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В звязку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1732,05 грн.

Керуючись ст.74, 123, 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Чернігівського міського центру зайнятості (вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017) до Комунального підприємства Чернігівське тролейбусне управління Чернігівської міської ради (вул. Шевченка, 50-б, м. Чернігів, 14027) про відшкодування шкоди (збитків) у розмірі 5891,47 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Чернігівське тролейбусне управління Чернігівської міської ради (вул. Шевченка, 50-б, м. Чернігів, 14027, ) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, , р/р 1002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) відшкодування 2701,87 грн виплаченого забезпечення та 3089,45 грн наданих соціальних послуг, всього 5791,32 грн та 1732,05 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог в частині стягнення 100,15 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 08.02.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова