ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3453/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Дєлов В.В., ордер ДП № 2467/003 від 10.12.2018 р., адвокат;

від відповідача: Торорощенко Г.В., протокол № 2 від 22.12.2017 р., член правління;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 року, ухвалене суддею Назаренко Н.Г., повний текст якого складений 06.11.2018, у справі № 904/3453/18

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в розмірі 485 924,26 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" про стягнення заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в розмірі 485 924,26 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 року у справі №904/3453/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради 255 748,68 грн. величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за липень 2017 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 836,23 грн.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 230 175,58 грн. величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за травень 2017.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог, Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду у задоволеній частині скасувати, в решті - рішення залишити без змін.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що в пункті 1.6 Наказу/Правил Держбуду України від 19.02.2002 № 37 "Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні га відомчі системи каналізації населених пунктів України" (які були чинними до 21.05.2017) зазначено наступне: "Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України". Оскільки Позивач не надав суду жодного доказу того, що Правила № 129 були погодженні з територіальним органом Мінекоресурсів та Міністерством охорони здоров'я, то Правила № 129 затвердженні в 2015 році з грубим порушенням існуючого на той момент законодавства України, а тому не підлягають застосуванню.

З аналогічних підстав підпункти 2.4, 2.5, 2.6 Інструкції не підлягають застосуванню, оскільки Інструкція є додатком до Правил № 129.

Крім того, в підпункті 7.2.2 договору № 0492 зазначено, що Абонент (Відповідач) зобов'язаний виконувати належним чином вимоги Правил № 190, Правил № 37, Інструкції № 37, Правил № 1939, інших нормативних-правових актів України, що регулюють правовідносини щодо надання послуг. Тобто, в переліку нормативно-правових актів України, вимог яких повинен дотримуватись Відповідач - відсутні Правила № 129.

Судом не встановлено, яке господарське зобов'язання було порушено Відповідачем та яким Законом України передбачено виконання Відповідачем цього господарського зобов'язання.

Також, договором, який укладено між Позивачем та Відповідачем не передбачено відповідальності за не допуск представників Позивача до колодязів та не передбачено ніяких господарських санкцій, у зв'язку з чим Позивач діє поза межами Законів України та намагається застосувати неіснуючу оперативно-господарську санкцію, за відсутності факту порушення Відповідачем господарського зобов'язання, яке передбачене Законами України.

Оскільки в додатку №1 до договору № 0492 зазначено контрольні колодязі № 1 та № 2 для відбору проб стічних вод, які нанесені на схему Генерального плану, то сторони в договорі №0492 узгодили, що точками відбору проб стічних вод є два каналізаційних колодязі № 1 та № 2, які зазначені на схемі.

17.07.2017 представникам позивача була надана можливість проведення обстеження та відбору проб стічних вод з контрольних колодязів № 1 та № 2 відповідно до умов договору № 0492, що підтверджує Позивач та встановлено рішенням суду.

Інші колодязі, до яких не були допущені представники Позивача, не мають ніякого відношення до Відповідача та не мають ніякого відношення до скидання стічних вод у міську мережу. Викладене свідчить про те, що відповідно до вимог пункту 3.1 договору у Відповідача відсутня будь-яка відповідальність.

Проведення такого позапланового заходу, як відбір проб стічних вод, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877 та іншими Законами України - не передбачений.

У судовому засіданні представник скаржника звернув увагу суду на той факт, що позов, між іншим, мотивований порушенням з його боку вимог наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, який згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України № 166-р від 10.03.2017 на момент проведення перевірки було скасовано.

Позивач, Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що на момент прийняття Правил 129, загальнодержавні "Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" та "Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", (скасовані на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №166-р від 10.03.17) були чинними, а значить місцеві правила прийняті у відповідності до вимог законодавства. Відповідачем не надано доступу до всіх виявлених каналізаційних колодязів і відповідно каналізаційних мереж, які в них проходять, у зв'язку з чим підприємству було правомірно виставлено рахунок з Кк=5, на суму 255 748,68 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 у справі № 904/3453/18; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 21.01.2019.

В судовому засіданні 21.01.2019 оголошено перерву до 04.02.2019.

В судовому засіданні 04.02.2019 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

25.04.2012 року Міським комунальним виробничим підприємством "Дніпроводоканал" (правонаступником якого є Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради) (Водоканал - позивач), та Закритим акціонерним товариством "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів", (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" (Абонент - відповідач), укладено договір № 0942 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Згідно з п. 2.1 ддоговору Водоканал зобов'язується надавати Абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а абонент зобов'язується оплачувати послуги в порядку та на умовах визначених договором та діючим законодавством.

Зазначений договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і в частині надання послуг діє до 25.04.2018, а в частині їх оплати - до повного виконання (п. 9.1. договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 24.04.2015).

Згідно п. 3.15 договору, Абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах. Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені Правилами 1939 та наводяться в Додатку № 4 до Договору.

Нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (п. 3.16. Договору).

Згідно п.7.2.1 договору абонент зобов'язаний вчасно, у встановлений договором строк, оплачувати послуги та інші нарахування згідно умов договору та законодавства.

Відповідно до п. 7.2.8 абонент зобов'язаний не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.

29.05.2017 р. представниками КП "Дніпроводоканал" ДМР здійснено виїзд з метою відбору проб стічних вод відповідача за адресою м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 1.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідальну особу Відповідача головного енергетика ОСОБА_3 засобами телефонного зв'язку було повідомлено про прибуття представників КП "Дніпроводоканал" ДМР, однак, зазначена особа протягом більш ніж 30 хвилин на прохідній не з'явилась. ОСОБА_3 вийшов після спливу більш ніж 30 хвилин очікування та запропонував пройти на територію для здійснення відбору проб. Позивач зазначає, що такі дії є порушенням п. 7.13 Правил №129, зволікання з допуском на територію підприємства.

29.05.2017 позивачем було складено акт про відмову підприємства виділити відповідального співробітника або створення перешкод представникам КП "Дніпроводоканал" при відборі проб та обстеження мереж каналізації підприємства, в якому було зазначено, що з метою контролю якості стічних вод підприємства шляхом відбору разової проби інженери з якості стічних вод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 прибули за адресою Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів": вул. Молодогвардійська, 1. Час прибуття: з 11:06 год. по 11: 36 год. (а.с.34).

У акті від 29.05.2017 зазначено, що здійснити контроль якості стічних вод не вдалось через те, що при прибутті на підприємство було здійснено дзвінок на мобільний телефон головному енергетику ОСОБА_7 у 11:06 год., якому повідомили про відбір стічних вод. Протягом 30 хвилин очікування на прохідній відповідальна особа не з'явилась, чим порушено п.п. 7.13. Вийшовши після 30 хвилин, останній запропонував пройти на територію до відбору проб, але протягом 30 хвилин представники водоканалу на територію не потрапили, тому проводити відбір згідно Правил не має можливості.

Акт від 29.05.2017 підписано інженерами з якості стічних вод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Головний енергетик Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" ОСОБА_3 від підпису акту від 29.05.2017 відмовився.

Позивач, на підставі п. 7.13 Правил № 129 здійснив розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням з коефіцієнтом кратності 5 за травень 2017 (а.с.33).

Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за травень 2017 на суму 230 175,58 грн разом з актом від 29.05.2017 було направлено Відповідачу листом від 16.06.2017 № 7315/2414.

Відповідач 05.07.2017 направив позивачу відповідь на лист, в якому зазначив, що інформація про створення перешкод у доступі до контрольного колодязя та обстеженні каналізації підприємства працівникам КП "Дніпроводаканал" не відповідає дійсним обставинам, а Акт від 29.05.2017 відповідач вважає необґрунтованим та безпідставним оскільки 29.05.2017 року о 11-06-51 год. на мобільний телефон головного енергетика ПРАТ "ДКХК" ОСОБА_7 надійшов дзвінок про те, що представники КП "Дніпроводоканал" прибули на підприємство для відбору стічних проб. Однак, коли головний енергетик прийшов на прохідну, до спливу 30 хвилин після дзвінка, та запропонував представникам пройти на територію підприємства для відбору проб стічних вод, останні відповіли відмовою, заявивши, що нібито порушено п.п. 7.13 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська № 129 від 19.02.2015.

Також, 17.07.2017 представники КП "Дніпроводоканал" ДМР прибули на об'єкт відповідача за адресою м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 1 з метою здійснення відбору проб стічних вод.

17.07.2017 позивачем було складено акт про відмову підприємства виділити відповідального співробітника або створення перешкод представникам КП "Дніпроводоканал" при відборі проб та обстеження мереж каналізації підприємства, в якому було зазначено, що з метою контролю якості стічних вод підприємства шляхом відбору разової проби інженери з якості стічних вод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, начальник інспекції ОСОБА_8 та юрисконсульт ОСОБА_9 прибули за адресою Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів": вул. Молодогвардійська, 1. Час прибуття: з 09:54 год. по 12: 20 год. (а.с.37).

У акті від 17.07.2017 зазначено, що здійснити контроль якості стічних вод не вдалось через те, що при проведенні обстеження було виявлено 4 випуски, через які відбувається скид стічних вод підприємства до мереж міської каналізації. Абонент допустив до проведення відбору проб стічних вод з контрольних колодязів двох каналізаційних випусків. У наданні доступу до колодязів інших каналізаційних випусків, через які відбувається скид стічних вод будівель цеху гофротара, ремстройгрупа та двох будівель АБК абонент відмовив, чим порушив положення п. 2.16, п. 2.4.8, п. 7.7. Правил №129, п. 2.5 Інструкції (Додаток №4 до Правил) і тим самим створив перешкоди представникам КП "Дніпроводоканал" при відборі проб.

Акт від 17.07.2017 підписано інженерами з якості стічних вод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 начальником інспекції ОСОБА_8 та юрисконсультом ОСОБА_9 Головний енергетик Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" ОСОБА_3 від підпису акту від 17.07.2017 відмовився.

Позивач, на підставі п. 7.13. Правил № 129 здійснив розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням з коефіцієнтом кратності 5 за липень 2017 (а.с.36).

Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за липень 2017 на суму 255748,68 грн. разом з актом від 17.07.2017 було направлено Відповідачу листом від 31.08.2017 № 10726/2414.

31.10.2017 позивач надіслав відповідачу лист №12929/2614, яким направив відповідачу рахунок від 31.07.2017 №65829 на суму 230 175,58 грн, рахунок від 30.09.2017 №84900 на суму 255 748,68 грн, а також акти звіряння за скид понаднормативних забруднень від 25.10.2017 №364925.

Відповідач заборгованість у загальному розмірі 485 924,26 грн. не сплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, заявлених на підставі акту від 29.05.2017, господарський суд виходив із того, що 29.05.2017 представники позивача перебували на території відповідача не більше 30 хвилин з моменту фактичного прибуття представників водоканалу на територію підприємства відповідача, а тому не доведено факту створення перешкод зі сторони відповідача у відборі проб з огляду на що, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 230 175,58 грн. згідно з актом від 29.05.2017 за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за травень 2017 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача 255 748,68 грн згідно з актом від 17.07.2017, господарський суд виходив з того, що відмова представникам позивача у наданні доступу до колодязів інших каналізаційних випусків, через які відбувається скид стічних вод є порушенням вимог п. 2.5 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, яка є додатком № 4 до Правил № 129, п. 7.2.5 договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 255 748,68 грн. величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за липень 2017 згідно з актом від 17.07.2017 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 230 175,58 грн. згідно з актом від 29.05.2017 заявником апеляційної скарги не оскаржується, тобто не є вимогою апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з наступних мотивів.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах визначених законом повноважень приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

За змістом статті 15 цього Закону місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, здійснюють контроль за дотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також здійснюють інші повноваження відповідно до цього закону та інших законів України.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" до повноважень органів місцевого самоврядування належать, зокрема, затвердження та реалізація місцевих програм у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і місцевих програм.

Відповідно до підпункту 5 пункту а) статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, а також здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

У преамбулі укладеного між сторонами Договору № 0942 від 25.04.2012 серед іншого зазначено, що сторони керуються Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затвердженими рішенням Дніпропетровської міської ради від 17.07.2003 № 1939.

Згідно п. 3.15 договору, допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені Правилами 1939 та наводяться в Додатку № 4 до Договору.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.12.2012 № 1895 визнано таким, що втратило чинність рішення Дніпропетровської міської ради від 17.07.2003 № 1939; затверджено нові Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015, на підставі Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, інших нормативних документів, затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила № 129), а також Інструкцію про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, якими регламентовано взаємні права і обов'язки КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради й суб'єктів господарювання.

19.03.2015 дане рішення органу місцевого самоврядування опубліковано в газеті "Наше місто", а Правила № 129 розміщено на сайті КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, тобто належним чином доведено до відома всіх заінтересованих осіб.

З дати набрання чинності цих правил втрачає силу рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 25.12.2012 № 1895.

Зазначеними Правилами № 129 встановлені допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств. При цьому контроль за виконанням підприємствами місцевих Правил приймання і вимог договору, в силу п. 2.1.2. Правил № 129, покладено на КП "Дніпроводоканал".

Відповідно до п. 1.2. Правил № 129 дія правил поширюється на КП "Дніпроводоканал", та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження).

Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами регулюються не лише умовами укладеного Договору, Законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", "Про місцеве самоврядування в Україні", а й Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська № 129.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в переліку нормативно-правових актів України, вимог яких повинен дотримуватись Відповідач - відсутні Правила № 129.

Посилання скаржника на факт того, що:

- Наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37, відповідно до якого, затверджено Правила № 129, на момент проведення перевірки втратив чинність;

- Позивач не надав суду жодного доказу того, що Правила № 129 в порушення п. 1.6. Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37 були погодженні з територіальним органом Мінекоресурсів та Міністерством охорони здоров'я;

- підпункти 2.4, 2.5, 2.6 Інструкції не підлягають застосуванню, оскільки Інструкція є додатком до Правил № 129,

є ні чим іншим, як спробою поставити під сумнів чинний нормативно-правовий акт, тому не приймається до уваги колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до загальних положень, Правила № 129 розроблені згідно із: Водним кодексом України; Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища"; Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"; Законом України "Про питну воду та питне водопостачання"; Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою КМУ від 25.03.1999 за № 465; Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 за № 190; Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населення пунктів та правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37.

Таким чином, Наказ № 37 не є основним і єдиним нормативно-правовим актом, на підставі якого орган місцевого самоврядування затвердив Правила № 129.

На момент прийняття Правил 129 загальнодержавні "Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" та "Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", були чинними, а значить місцеві правила прийняті у відповідності до вимог законодавства.

Загальнодержавні правила встановлювали загальні вимоги, які повинні були враховуватися лише при розробці місцевих правил стічних вод (аналогічна позиція відображена законодавцем у нововведених змінах до ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання" (ст.13-1).

В свою чергу, загальнодержавні "Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", як вбачається з п.1.5, надавали можливість місцевим Водоканалам розробляти місцеві правила приймання стічних вод, в яких самостійно визначати допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, а також відображати місцеві особливості приймання стічних вод у міську каналізацію.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що місцеві правила приймання стічних вод є самостійним керівним нормативним документом у сфері приймання стічних вод у міську каналізацію, а значить вони не пов'язанні з дією, зокрема в часі, із скасованими загальнодержавними "Правилами прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" та "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів".

Отже, втрата чинності загальнодержавних правил та інструкції не має наслідком припинення дії місцевих правил приймання стічних вод, крім того рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про затвердження місцевих Правил приймання стічних вод не скасовувалось, а значить Правила 129 є чинними та обов'язковими до виконання.

Відповідно до статті 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види оперативно-господарських санкцій, серед яких - встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною другою статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статті 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Отже, за змістом статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення позивача про стягнення заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є саме оперативно-господарською санкцією.

При чому, можливість застосування такої оперативно-господарської санкції, передбачено преамбулою та п. 3.15 укладеного між сторонами Договору, яким сторони погодили застосування до взаємних правовідносин Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 17.07.2003 № 1939, які в подальшому змінені на Правила № 129.

Вищенаведеним спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що договором, який укладено між Позивачем та Відповідачем не передбачено відповідальності за не допуск представників Позивача до колодязів та не передбачено ніяких господарських санкцій.

Відповідно до п. 2.1.4. Правил № 129 Водоканал має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем підприємства та складати акти за результатами цих обстежень.

Відповідно до підпункту 2.1.6 Правил №129 водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі проб обов'язкова.

Пунктом 7.10 Правил № 129 передбачено, що при відборі проб на випусках стічних вод підприємство повинно забезпечити присутність своїх представників: відповідальну особу за стан каналізаційних мереж, слюсаря для відкриття кришки колодязя та інших.

З метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідальність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (п.7.11 Правил № 129).

Згідно п.7.13 Правил №129 при відмові підприємства виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника Водоканалу на його територію (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створені перешкод у відборі проб і обстеженні мереж каналізації Водоканал виставляє підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинене дане порушення.

Пунктом 7.2 договору закріплено обов'язок абонента не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод (п.п.7.2.8.) і призначити представників абонента, відповідальних за технічний стан мереж, споруд по кожному об'єкту абонента згідно додатку №2 до договору, уповноважених на складання актів обстежень таких об'єктів, та надати водоканалу довіреності, що підтверджують їх повноваження (п.п.7.2.11).

Згідно з п. 7.7 Правил № 129 підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та документів.

За п.п. 2.4, 2.5, 2.6 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, яка є додатком № 4 до Правил № 129, відбір проб провадиться фахівцями водоканалу у присутності відповідальних представників підприємств; відбір проб провадиться у будь-яку годину доби з контрольних колодязів усіх випусків стічних вод; підприємства зобов'язані забезпечити безперешкодний підхід до місця відбору проб.

Відповідно до п. 7.2.5 договору, абонент зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем та іншого обладнання водопостачання та водовідведення абонента представників водоканалу, за наявності у них відповідного посвідчення для контролю за технічним станом, за рівнем споживання води питної, а також для виконання відключення і обмеження водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню контролю інженерного обладнання в приміщеннях абонента.

Отже, з наведеного вище вбачається, що абонент зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ представникам водоканалу до усіх випусків стічних вод, які знаходяться на території абонента, а не лише до контрольних колодязів № 1 та № 2.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту від 17.07.2017, а також не заперечується відповідачем, відповідач 17.07.2017 допустив представників водоканалу до проведення відбору проб стічних вод з контрольних колодязів двох каналізаційних випусків, одночасно з цим відмовив представникам позивача у наданні доступу до колодязів інших каналізаційних випусків, через які відбувається скид стічних вод будівель цеху гофротара, ремстройгрупа та двох будівель АБК.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що відмова представникам позивача у наданні доступу до колодязів інших каналізаційних випусків, через які відбувається скид стічних вод є порушенням вимог п. 2.5 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, яка є додатком № 4 до Правил № 129, п. 7.2.5 договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 255748,68 грн. величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за липень 2017 згідно з актом від 17.07.2017 є обґрунтованими та підставно задоволені у повному обсязі.

Заперечення Відповідача щодо невідповідності п. 7.2.5 Договору умовам Правил №129, судом не приймаються, оскільки цей пункт Договору узгоджується з п. 2.1.4 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (№ 129), а саме: "водоканал має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем підприємства та складати акти за результатами цих обстежень".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Оскільки Позивач, Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, до органів перелічених в вищезазначеній статті Закону не відноситься, то посилання заявника апеляційної скарги на порушення Позивачем вищезазначеного Закону, є недоречним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 у справі № 904/3453/18 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 у справі №904/3453/18 - залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 11.02.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік