ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Справа № 915/1119/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не зявився;

представника відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Буг-Центр

(54017, м.Миколаїв, вул.Дунаєва, буд.32; ідент.код 32997590),

до відповідача: Миколаївської міської ради

(54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573),

про: визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною у редакції позивача додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,-

в с т а н о в и в:

09.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Буг-Центр звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №08/10 від 08.10.2018, в якій просить суд визнати поновленим договір оренди землі, укладений між ним та Миколаївською міською радою, який зареєстровано у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 18.02.2014 за №10039, земельної ділянки кадастровий номер :16:017:0003, загальною площею 5580 кв.м, віднесеної до земель іншого призначення, переданої для будівництва культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової, а також визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 18.02.2014 за №10039, укладеною в редакції наданій позивачем.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов договору оренди землі №10039 від 18.02.2014, ст.144 Конституції України, ст.648 ЦК України, ст.188 ГК України, ст.12 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.33 Закону України Про оренду землі, ч.1 ст.51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

На підставі рішень Миколаївської міської ради від 09.11.2007 №17/42 та від 13.03.2008 №22/52 ТОВ «БУГ-ЦЕНТР» була надана в оренду на 5 років земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва, по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової в місті Миколаєві, (кадастровий номер - :16:017:0003) загальною площею 5580 кв.м, для будівництва культурно-оздоровчого комплексу. Рішенням Миколаївської міської ради від 14.02.2013 №25/39 продовжено ТОВ «БУГ-ЦЕНТР» на 2 роки (відповідно до довідки про нормативну тривалість будівництва ТОВ «Миколаївпроект» від 19.11.2012 №194) строк оренди земельної ділянки, залишивши земельну ділянку в землях іншого призначення, для будівництва культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової.

18.02.2014 між ТОВ «БУГ-ЦЕНТР», як орендарем, та Миколаївською міською радою, як орендодавцем, укладений договір №10039 оренди землі, яким продовжено оренду спірної земельної ділянки до 08.02.2015.

05.02.2015 за №МК82 Управлінням ДАБІ у Миколаївській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, визнано готовим до експлуатації об'єкт: «Будівництво культурно-оздоровчого комплексу, по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової, в м.Миколаєві». Замовник будівництва - ТОВ «БУГ-ЦЕНТР».

Рішеннями Миколаївської міської ради від 15.09.2015 №49/28, зі змінами внесеними рішенням від 31.10.2016 №9/61, ТОВ «БУГ-ЦЕНТР» продовжено строк оренди спірної земельної ділянки на 15 років для обслуговування культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової, без знесення зелених насаджень, з розміщенням сервітуту під збереження зелених насаджень на земельній ділянці площею 500 кв.м з обов'язковим узгодженням проекту землеустрою скверу «Вербочка».

Проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, який позивач надсилав відповідачу, відповідає вимогам ст.33 Закону України «Про оренду землі» та рішенню Миколаївської міської ради від 15.09.2015 №49/28, зі змінами внесеними рішенням відповідача від 31.10.2016 №9/61.

Жодних повідомлень від відповідача щодо відмови в поновленні договору або претензій щодо неналежного виконання орендарем умов договору позивач не отримував. Незважаючи на те, що позивачем було надано відповідачу проект додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі, відповідь відповідача про поновлення договору оренди землі до цього часу не надійшла.

03.01.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечує, зазначаючи, що викладена в позовній заяві редакція додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 18.02.2014 №10039 має інші істотні умови та інший строк оренди, тобто в цьому випадку не можливо застосувати приписи ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», за якими у випадку поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах відповідна угода має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Законодавством України не передбачено, що у випадку наявності рішення органу місцевого самоврядування, яким передбачені інші умови поновлення договору оренди землі, відповідна додаткова угода має бути укладена сторонами в обов'язковому порядку (відсутня пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору), а тому позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права шляхом укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 18.02.2014 №10039 на підставі рішення суду на зміниних істотних умовах, адже в цьому випадку буде порушений принцип свободи договорів, за яким сторона (сторони) не може бути примушена до укладення договору.

Ухвалою суду від 16.10.2018 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.10.2018 у даній справі відкрито провадження. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

У підготовчих засіданнях 26.11.2018 та 20.12.2018 у відповідності до ст.ст.183, 202 ГПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) судом оголошувались перерви.

Ухвалою від 20.12.2018 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 14.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представники сторін в судове засідання 23.01.2019 не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач про причини неявки суду не повідомив, позивач заявою б/н від 22.01.2019 просив справу розглядати за відсутності його представника на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 23.01.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

18.02.2014 за №10039 між Миколаївською міською радою, як орендодавцем, та ТОВ «БУГ-ЦЕНТР», як орендарем, був укладений договір оренди землі (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення від 14.02.2013 за №25/39 продовжив орендарю оренду земельної ділянки для будівництва культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової (п.1.1 договору).

Відповідно до умов п.п.2.1, 2.2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5580 кв.м (за функціональним призначенням землі іншого призначення), без права передачі її в суборенду (кадастровий номер - :16:017:0003). На земельній ділянці знаходиться обєкт незавершеного будівництва.

Умовами п.3.1 договору його учасники погодили, що договір діє до 08.02.2015. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Згідно з положеннями пункту 4.1 договору, за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі.

Рішенням Миколаївської міської ради №49/28 від 15.09.2015 (а.с.44, 45), зі змінами внесеними рішенням №9/61 від 31.10.2016 (а.с.46), позивачу продовжено строк оренди земельної ділянки площею 5580 кв.м на 15 років для обслуговування культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової, без знесення зелених насаджень, з розміщенням сервітуту під збереження зелених насаджень на земельній ділянці площею 500 кв.м з обов'язковим узгодженням проекту землеустрою скверу «Вербочка».

20.08.2018 за вхід.№10542/18 позивач звернувся до Миколаївської міської ради з заявою про продовження (поновлення) спірного договору оренди землі на 15 років до якої долучив проект додаткової угоди (а.с.53, 54) до спірного договору.

Позивач зазначає, що оскільки він, як орендар, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, а відповідач, як орендодавець, не повідомив протягом місяця після закінчення строку договору про заперечення у поновленні договору оренди землі та прийняв рішення від 15.09.2015 №49/28, зі змінами внесеними рішенням відповідача від 31.10.2016 №9/61, якими продовжив позивачу строк оренди спірної земельної ділянки на 15 років, на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі», договір вважається поновленим.

Позивач стверджує, що жодних повідомлень від відповідача щодо відмови в поновленні договору або претензій щодо неналежного виконання орендарем умов договору позивач не отримував. Незважаючи на те, що позивачем було надано відповідачу проект додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі, відповідь відповідача про поновлення договору оренди землі до цього часу не надійшла.

У звязку з цим позивач був змушений звернутись до суду із відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

На підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Причиною виникнення спору між сторонами у справі стало питання наявності чи відсутності підстав для поновлення договору оренди землі.

Особливості порядку та умов поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України Про оренду землі, яка фактично обєднує два випадки пролонгації такого договору.

Зокрема, частинами 1-5 статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України Про оренду землі узгоджується з положеннями 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. Згідно вказаної статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором в розумний строк.

У той же час, частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі. Так, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Як вбачається зі змісту вказаної норми, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі у даному випадку не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі може бути здійснено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Крім того, орендодавець має право заперечити стосовно поновлення договору і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі.

Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець у свою чергу в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України Про оренду землі. Відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, частини 1-5 та частина 6 статті 33 Закону України Про оренду землі містять дві окремі правові підстави для реалізації орендарем свого переваженого права на поновлення договору оренди та не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та наслідками.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17 та ОСОБА_1 Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц.

Отже, для застосування частини 1 статті 33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди з підстав передбачених частинами 2-5 вказаної статті, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Згідно з умовами пункту 3.1 договору оренди землі №10039 від 18.02.2014, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, позивач повинен був повідомити відповідача про намір скористатися переважним правом укладення договору оренди на новий строк не пізніше 08.08.2014.

У той же час, після закінчення договору оренди землі позивач продовжив користування наданою йому земельною ділянкою, а відповідач листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі орендарю не направляв.

Натомість, відповідач - Миколаївська міська рада рішенням №49/28 від 15.09.2015, зі змінами внесеними рішенням №9/61 від 31.10.2016, позивачу продовжив строк оренди земельної ділянки площею 5580 кв.м на 15 років для обслуговування культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової, без знесення зелених насаджень, з розміщенням сервітуту під збереження зелених насаджень на земельній ділянці площею 500 кв.м з обов'язковим узгодженням проекту землеустрою скверу «Вербочка».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не втратив право на реалізацію свого переваженого права на поновлення договору оренди відповідно до п.6 ст.33 Закону України Про оренду землі.

Факт належного виконання позивачем обовязків орендаря відповідачем не заперечено та не спростовано.

За наявності визначених частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі підстав для поновлення договору оренди землі №10039 від 18.02.2014 та, з огляду на те, що відповідач рішенням №49/28 від 15.09.2015, зі змінами внесеними рішенням №9/61 від 31.10.2016, продовжив позивачу строк оренди земельної ділянки площею 5580 кв.м на 15 років, однак зволікає в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, яка відповідно до частини 8 статті 33 Закону України Про оренду землі має бути укладена в обов'язковому порядку у місячний строк, суд вважає, що наявні підстави для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі №10039 від 18.02.2014 в редакції, запропонованій позивачем.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного наданого сторонами доказу, а також достатність і взаємний їх зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, судовий збір покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати продовженим (поновленим) договір оренди землі, укладений між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУГ-ЦЕНТР», який зареєстровано у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 18.02.2014 за №10039, земельної ділянки кадастровий номер - :16:017:0003, загальною площею 5580 кв.м, віднесеної до земель іншого призначення, переданої для будівництва культурно-оздоровчого комплексу по вул.Веселинівській ріг вул.Поштової.

3. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 18.02.2014 за №10039, в такій редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді,

про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис

від 18.02.2014 за №10039

м. Миколаїв «__» __________ 2018р.

Миколаївська міська рада, в особі міського голови ОСОБА_2, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надалі «Орендодавець», з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «БУГ-ЦЕНТР», в особі директора ОСОБА_3, який діє на підставі статуту, надалі «Орендар», з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про таке:

1. Миколаївська міська рада продовжує (поновлює) на 15 років Товариству з обмеженою відповідальністю «БУГ-ЦЕНТР» договір оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 18.02.2014 за №10039, у зв'язку з чим в договір вносяться наступні зміни:

Пункт 3.1 розділу 3 договору оренди доповнити:

«Договір продовжено (поновлено) на 15 (п'ятнадцять) років до 08.02.2030.

Договір поновлено за умови:

- без знесення зелених насаджень ,

- з розміщенням сервітуту під збереження зелених насаджень на земельній ділянці площею 500 кв.м з обов'язковим узгодженням проекту землеустрою скверу «Вербочка».».

2. Цю додаткову угоду укладено в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря.

3. Додаткова угода набуває чинності з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

4. У п'ятиденний строк після укладення Додаткової угоди Орендарю надати її копію до органу Державної фіскальної служби.

Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін:

Орендодавець: Орендар:

Миколаївська міська рада Товариство з обмеженою

м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, відповідальністю «БУГ-ЦЕНТР»

, Ідентифікаційний код 32997590

тел.37-22-59 54017, Миколаївська обл., місто

Миколаїв, вул.Дунаєва, 32

тел.0512 58 00 82, 58 00 83,

,

Міський голова Директор

_______________ О.Ф.ОСОБА_4 ОСОБА_3».

3. Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Буг-Центр (54017, м.Миколаїв, вул.Дунаєва, буд.32; ідент.код 32997590) судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва