ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" лютого 2019 р. Справа № 924/895/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В. при секретарі судового засідання Виноградову Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Білогірський сокіл", смт. Білогір'я

до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, смт. Білогір'я

про стягнення основного боргу в розмірі 73197,90 грн., 20715,01 грн. - інфляційних втрат, 6010,25 грн. - 3% річних

Представники сторін:

позивача : ОСОБА_1 за довіреністю від 05.07.2018р.

відповідача: не з'явився

Рішення виноситься 01.02.2019р., оскільки в судовому засіданні 03.01.2019р. та 22.01.2019р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 73197,90 грн. основного боргу, 20715,01 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період січень 2016р. - серпень 2018р., 6010,25 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 03.01.2016р. по 28.09.2018р.

В обґрунтування позову посилається на таке. 17 серпня 2012 року між Фермерським господарством "Білогірський сокіл" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" (Організатор аукціону) укладено угоду про умови участі і аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я. Предметом цієї угоди є умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я по лоту №1, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Миру 1з (п. 1.1. Договору). На підставі платіжного доручення №300 від 17.08.2012р. позивач перерахував 22197,90 грн. гарантійного внеску для участі в аукціоні 20.08.2012р. по лоту №1. 20 серпня 2012 року Організатором аукціону проведено аукціон з продажу лота, продавцем якого є Білогірська селищна рада. Відповідно до протоколу проведення аукціону №1 переможцем аукціону став позивач. Ціна продажу склала 244179,00 грн. Переможець аукціону (покупець) протягом тридцяти календарних днів перераховує кошти за придбаний на аукціоні об'єкт незавершеного будівництва. 22 серпня 2012 року між ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр" та позивачем підписано акт виконаних робіт щодо проведення аукціону. Позивач частково перерахував кошти в сумі 51 000,00 грн. за придбане на аукціоні майно, що підтверджується платіжними дорученнями № 356 від 20.09.2012р. на суму 2500,00 грн., №394 від 01.10.2012р. на суму 9000,00 грн., №405 від 12.10.2012р. на суму 10000,00 грн., №452 від 01.11.2012р. на суму 29500,00 грн.

Позивач наголошує на тому, що договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва між сторонами не укладено, а позивачем перераховано відповідачу за неукладеним договором кошти в сумі 51000 грн., з врахуванням гарантійного внеску - 73197,90 грн. 25 грудня 2015 року позивачем надіслано відповідачу претензію № 52 з вимогою укласти договір або повернути кошти, проте у задоволенні вимог відповідачем відмовлено, перераховані на банківський рахунок відповідача кошти в розмірі 73197,90 грн. не повернуто.

Оскільки вказані кошти відповідачем в добровільному порядку не повернуті, позивач просить суд стягнути з відповідача 73197,90 грн., посилаючись на ст. 1212 ЦК України, як майно, набуте відповідачем без достатньої правової підстави, а також нарахував 20715,01 грн. інфляційних втрат (за період січень 2016р. - серпень 2018р.) та 6010,25 грн. 3% річних (за період з 03.01.2016р. по 28.09.2018р.), керуючись ст. 625ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Судом враховується, що представником відповідача 12.12.2018р. подавалося клопотання про відкладення розгляду справи. Також, копії ухвал суду по даній справі надсилалися на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно Витягу, та вручалися представнику відповідача, що підтверджується повідомленнями про вручення поштової кореспонденції, останнє з яких вручено 23.01.2019р.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач, не зважаючи на тривалий розгляд справи (копія ухвали суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 08.10.2018р.) не скористався своїм правом на подання відзиву, враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

З врахуванням матеріалів справи, справа була визнана судом малозначною.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

18.01.2008р. Білогірською селищною радою прийнято рішення №23 про продаж незакінченого будівництвом будинку-інтернату для сільських ветеранів праці та престарілих.

17.08.2012р. між Фермерським господарством "Білогірський сокіл" (Учасник аукціону) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" (Організатор аукціону) укладено угоду про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я.

Предметом цієї угоди є умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогіря по лоту №1, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру,1з (п. 1.1. Договору).

За п.п. 3.2, 3.3, 3.4 договору учасник аукціону перераховує на вказаний у цьому договорі розрахунковий рахунок гарантійний внесок, в розмірі 22197,90 грн. Комісійна винагорода складає 10 % від початкової вартості придбаного лоту. Кошти, передбачені в п.п. 3.1.-3.3. мають бути перераховані на розрахунковий рахунок 2980 у філії "Північно-Західне РУ" AT "Банк" Фінанси і кредит" м. Рівне, МФО 333603, .

Відповідно до п. 4.1 договору у разі невиконання чи часткового невиконання взятих на себе зобов'язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цією угодою.

На підставі платіжного доручення №300 від 17.08.2012р. позивач перерахував 22197,90 грн. гарантійного внеску для участі в аукціоні 20.08.2012р. по лоту №1, одержувач - ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр".

20.08.2012р. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" проведено аукціон з продажу лота: обєкту незавершеного будівництва будівлю інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру,1з, продавцем обєкта є Білогірська селищна рада.

Відповідно до протоколу проведення аукціону №1 переможцем аукціону (покупцем) стало Фермерське господарство "Білогірський сокіл" (смт. Білогіря, вул. Ломоносова, 15а, ). Ціна продажу 244179,00 грн. Переможець аукціону (покупець) протягом тридцяти календарних днів перераховує кошти за придбаний на аукціоні об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру, 1з в сумі 244179,00 грн.

Протокол №1 проведення аукціону підписано ліцитатором, представником ФГ "Білогірський сокіл" та 20.08.2012р. затверджено директором ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та головою Білогірської селищної ради.

22.08.2012р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та Фермерським господарством "Білогірський сокіл" підписано акт виконаних робіт щодо проведення аукціону. У акті зазначено: на виконання Угоди про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт.Білогір'я від 17.08.2012р. (надалі - Угоди) Учасник аукціону: сплатив Організатору аукціону реєстраційний внесок за участь у аукціоні в розмірі 17 грн., перерахував на розрахунковий рахунок Організатора аукціону гарантійний внесок в розмірі 22197,90 грн., прийняв участь в аукціоні 20.08.2012р. і за результатами торгів став переможцем. На виконання Угоди Організатор аукціону зареєстрував Учасника аукціону та забезпечив належним чином проведення аукціону з продажу нерухомого майна територіальної громади смт.Білогір'я по лоту №1: об'єкт незавершеного будівництва-будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Білогірський р-н., смт.Білогір'я, вул.Миру, 1з. Відповідно до протоколу торгів від 20.08.2012р. лот №1 продано на аукціоні за 244179,00 грн. Згідно п.3.1 Угоди комісійна винагорода Організатора аукціону складає 22197,90 грн. Згідно п.п. 2.1.5, 2.2.5, 3.3. Угоди Організатор аукціону зараховував Учаснику аукціону суму гарантійного внеску до комісійної винагороди. Сторони посвідчують, що аукціон з продажу нерухомого майна територіальної громади смт.Білогір'я відбувся 20.08.2012 року о 12 годині за адресою: Хмельницька обл., Білогірський р-н., смт.Білогір'я, вул,Шевченка, 44 згідно до законодавства, сторони належним чином виконали свої зобов'язання відповідно до угоди про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт.Білогір'я від 17.08.2012р. та претензій одна до одної не мають.

Позивач частково перерахував кошти в сумі 51000,00 грн. за придбане на аукціоні майно, що підтверджується платіжними дорученнями: №356 від 20.09.2012р. на суму 2500,00 грн., №394 від 01.10.2012р. на суму 9000,00 грн., №405 від 12.10.2012р. на суму 10000,00 грн., №452 від 01.11.2012р. на суму 29500,00 грн. з призначенням платежу "за купівлю об'єкта незавершеного будівництва будівлі -інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей згідно протоколу № 1 від 20.08.2012 року без ПДВ".

Однак договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва між сторонами не було укладено.

Рішенням Білогірської селищної ради №20 від 04.12.2014р. вирішено продати незакінчений будівництвом будинок-інтернат для сільських ветеранів праці та престарілих.

05.08.2015р. позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договорі купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, при цьому надіслав проект договору.

У відповідь листом №281 від 12.08.2015р. селищна рада відмовила позивачу у пропозиції щодо укладення договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, та запропонувала позивачу повторно прийняти участь у аукціоні з продажу вказаного об'єкту.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 28.09.2015р. по справі №924/1520/15, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р., відмовлено в позові Фермерського господарства "Білогірський сокіл" смт. Білогір'я, Хмельницька область, Білогірський район до Білогірської селищної ради, смт. Білогір'я, Хмельницька область, Білогірський район третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" м. Рівне про зобов'язання укласти договір купівлі - продажу.

В постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. по справі №924/1520/15 також зазначено, що з огляду на наявність протоколу № 1 проведення аукціону, який датовано 20 серпням 2012 року, та пропозиції позивача, адресованої відповідачеві 06.08.2015р., щодо укладення договору, позивач не звернувся у визначений Законом термін до відповідача з пропозицією наведеного змісту. Відтак, позивач самоусунувся від реалізації права та виконання обов'язку, визначеного у порядку Закону, щодо оформлення угоди про приватизацію об'єкта аукціону шляхом укладення відповідного договору купівлі продажу.

Також в постанові зазначено, що оформлення угоди про приватизацію об'єкта комунальної власності шляхом укладення договору купівлі продажу в обумовлені Законом строки не відбулося. Встановлення чи невстановлення порядку розрахунків в частині визначення терміну оплати об'єкта приватизації не спростовує виникнення у позивача обов'язку звернутися в обумовлений Законом строк з пропозицією укласти договір, який в подальшому виступає передумовою для внесення коштів в рахунок оплати повної вартості предмету продажу за результатами аукціону.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015р. №6-100цс15 та постанові Верховного Суду від 04.05.2018р. у справі №927/468/17, постанові Верховного Суду від 07.05.2018р. у справі №921/512/17-г.

Судом береться до уваги, що рішення господарського суду Хмельницької області від 28.09.2015р. по справі №924/1520/15, яким відмовлено в задоволенні позову щодо зобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що розташований за адресою: вул. Миру, 1з в смт. Білогір'я Хмельницької області, набрало законної сили 07.12.2015р.

В постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. по справі №924/1520/15, якою залишено без змін рішення господарського суду Хмельницької області від 28.09.2015р., зазначено, що Фермерське господарство "Білогірський сокіл" не звернулося у визначений Законом термін до відповідача з пропозицією наведеного змісту. Відтак, позивач самоусунувся від реалізації права та виконання обов'язку, визначеного у порядку Закону, щодо оформлення угоди про приватизацію об'єкта аукціону шляхом укладення відповідного договору купівлі продажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Білогірська селищна рада, отримавши кошти в сумі 51000,00 грн. за платіжними дорученнями: №356 від 20.09.2012р. на суму 2500,00 грн., №394 від 01.10.2012р. на суму 9000,00 грн., №405 від 12.10.2012р. на суму 10000,00 грн., №452 від 01.11.2012р. на суму 29500,00 грн. з призначенням платежу "за купівлю об'єкта незавершеного будівництва будівлі -інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей згідно протоколу № 1 від 20.08.2012 року без ПДВ", користується ними без достатньої правової підстави.

З врахуванням викладеного, кошти в сумі 51000,00 грн., отримані відповідачем від позивача за платіжними дорученнями: №356 від 20.09.2012р. на суму 2500,00 грн., №394 від 01.10.2012р. на суму 9000,00 грн., №405 від 12.10.2012р. на суму 10000,00 грн., №452 від 01.11.2012р. на суму 29500,00 грн., підлягають поверненню позивачу, а позов в частині стягнення з відповідача 51000,00 грн. коштів, збережених без достатньої правової підстави, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, судом враховується, що позивач позов визначив "про стягнення безпідставно набутих коштів", по тексту позовної заяви в обґрунтування позову посилається на статтю 1212 ЦК України, а тому, суд приходить до висновку, що сума в розмірі 51000,00 грн. являється саме коштами, які були збережені відповідачем без достатньої правової підстави.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача (Білогірської селищної ради) 22197,90 грн., судом береться до уваги, що 17.08.2012р. між Фермерським господарством "Білогірський сокіл", як учасником аукціону, та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр", як організатором аукціону, укладено угоду про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна.

В подальшому, за наслідками проведення ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр" аукціону, 22.08.2012р. між ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр" та ФГ "Білогірський сокіл" підписано акт виконаних робіт щодо проведення аукціону, у якому зазначено, що на виконання угоди від 17.08.2012р. учасник аукціону перерахував на розрахунковий рахунок організатора аукціону гарантійний внесок в розмірі 22197,90 грн., прийняв участь в аукціоні 20.08.2012р. і за результатами торгів став переможцем; згідно п.3.1 Угоди комісійна винагорода організатора аукціону складає 22197,90 грн.; згідно п.п. 2.1.5, 2.2.5, 3.3. Угоди організатор аукціону зараховував учаснику аукціону суму гарантійного внеску до комісійної винагороди. Сторони у акті посвідчили, що сторони належним чином виконали свої зобов'язання відповідно до угоди про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт.Білогір'я від 17.08.2012р. та претензій одна до одної не мають.

Судом береться до уваги, що за ч. ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 48 ГПК України після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Отже, у суду є право залучити до участі у справі співвідповідача тільки за клопотанням позивача.

Позивач будь-яких клопотань щодо залучення до участі у справі співвідповідача за час розгляду справи в суді не подавав.

При цьому, судом враховується, що позивач перерахував 22197,90 грн. гарантійного внеску на підставі платіжного доручення №300 від 17.08.2012р. ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр", який не є відповідачем у справі, що розглядається, посилаючись на договір, у якому відповідач (Білогірська селищна рада) не являлась стороною.

З врахуванням викладеного, заявлена в позові вимога про стягнення 22197,90 грн. боргу пред'явлена до неналежного відповідача.

Навіть у випадку участі відповідача (Білогірської селищної ради) в правовідносинах, що виникли за угодою від 17.08.2012р., судом береться до уваги, що позивач за актом від 22.08.2012р. посвідчив, що сторони належним чином виконали свої зобов'язання відповідно до угоди про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт.Білогір'я від 17.08.2012р. та претензій одна до одної не мають. Доказів неналежного виконання сторонами своїх обов'язків матеріали справи не містять. Обґрунтувань, на підставі яких відповідач (Білогірська селищна рада) мала б повернути кошти в розмірі 22197,90 грн., які були сплачені позивачем ТОВ "Західноукраїнський аукціонний центр", позивачем не наведено.

Таким чином, в позові Фермерського господарства "Білогірський сокіл" до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про стягнення основного боргу в розмірі 22197,90 грн. належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов'язання" книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов'язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов'язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому, у разі прострочення виконання зобов'язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, від 01.10.2014 № 6-113цс14 та у постановах ОСОБА_3 Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18.

Отже, зважаючи на юридичну природу цих правовідносин між сторонами як грошових зобов'язань, на них поширюється дія положень ч.2 ст. 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.

Встановлення законодавцем права кредитора на одержання коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зумовлене специфічним видом такого як грошові кошти, якому незалежно від факторів природного середовища (форс-мажорним обставинам) притаманна властивість знецінюватись в більшій мірі ніж всім іншим видам майна (нерухомості, дорогоцінним металам, автомобілям тощо).

А тому, норми ст. 625 ЦК України спрямовані в першу чергу на те, щоб внаслідок неправомірних дій боржника (прострочення) право власності кредитора не було порушене, оскільки внаслідок знецінення національної грошової одиниці купівельна спроможність коштів, які б кредитор міг одержати за належного виконання боржником своїх грошових зобов'язань, буде значно меншим, що має відповідно наслідком зменшення майнового блага кредитора.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 09.11.2016р. у справі №9/5014/969/2012(5/65/2011) за змістом ч.2 ст.625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат за заявлений в позові період січень 2016 року серпень 2018 року на кошти в розмірі 51000,00 грн., з врахуванням того, що рішення господарського суду Хмельницької області від 28.09.2015р. по справі №924/1520/15 набрало законної сили 07.12.2015р., суд прийшов до висновку, що обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню являється сума інфляційних нарахувань в розмірі 16506,67 грн.

Відповідно, в частині заявлених вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 4208,34 грн. належить в позові відмовити.

Здійснивши перерахунок 3% річних за заявлений в позові період з 03.01.2016р. по 28.09.2018р. на кошти в розмірі 51000,00 грн., суд прийшов до висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню являються 4183,43 грн. 3% річних.

Відповідно, в частині заявлених вимог про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1826,82 грн. належить в позові відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню в частині вимог про стягнення з відповідача 51000,00 грн. коштів, збережених без достатньої правової підстави, а також нарахованих на цю суму 16506,67 грн. інфляційних втрат за період січень 2016 року серпень 2018 року, 4183,43 грн. 3% річних за період з 03.01.2016р. по 28.09.2018р. У решті позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства "Білогірський сокіл", смт. Білогір'я до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, смт. Білогір'я про стягнення основного боргу в розмірі 73197,90 грн., 20715,01 грн. - інфляційних втрат, 6010,25 грн. - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області (Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Шевченка, 44, код 04403143) на користь Фермерського господарства "Білогірський сокіл" (Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Ломоносова, буд. 15А, код 33707634) 51000,00 грн. (п'ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.) коштів, 16506,67 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот шість гривень 67 коп.) інфляційних втрат, 4183,43 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят три гривні 43 коп.) 3% річних, 1264,15 грн. (одна тисяча двісті шістдесят чотири гривні 15 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 22197,90 грн. основного боргу, 1826,82 грн. 3% річних та 4208,34 грн. інфляційних втрат відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 04.02.2019р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Ломоносова, буд. 15А) - рек. з пов.,

3 - представнику позивача ОСОБА_1 (29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 3/1, офіс №405 А),

4 - відповідачу (30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір'я, вул. Шевченка, 44) - рек. з пов.