РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2019Справа № 910/16645/18

За позовомФізичної особи-підприємця Осадця Віктора Олександровича
до Приватного підприємства «Ера-Буд Строй»
простягнення 23921,58 грн,

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Осадець Віктор Олександрович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Ера-Буд Строй" 23921,58 грн, з яких: 23000,00 грн основного боргу, 668,58 грн інфляційних втрат 253,00 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору про виконання робіт №05/07 від 05.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/16645/18, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

02.01.2019 на адресу суду від Фізичної особи-підприємця Осадця Віктора Олександровича надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, стверджуючи про те, що усі документи від імені відповідача підписані працівниками, які не уповноважені цього робити.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018 між Приватним підприємством «Ера-Буд Строй» (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Осадцем Віктором Олександровичем (виконавець) було укладено Договір про виконання робіт №05/07 (надалі - Договір), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується на свій ризик виконати відповідно до умов даного договору роботи та оплатити їх.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору передбачено, що виконавець бере на себе зобов'язання виконати наступні роботи: монтажні послуги автокрана HYDROS Т-321; роботи виконуються засобами виконавця.

Відповідно до п.п. 3.1 Договору виконавець зобов'язаний, зокрема: своїми силами якісно і у встановлений термін виконати роботи, визначені у п. 2.1 даного договору; з моменту завершення виконання робіт, визначених у п. 2.1 даного договору, подати замовникові на підписання акт здавання-приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 3.2 Договору замовник зобов'язаний, зокрема: сплатити виконавцеві винагороду за виконані роботи, в розмірах і у строки, встановлені даним договором; прийняти виконані роботи та підписати акт здавання-приймання виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт виконавцем протягом трьох робочих днів з моменту одержання вказаного акту від виконавця.

За змістом п.п. 5.1 - 5.2 Договору виконавець зобов'язується розпочати виконання робіт з 07.07.2018 та виконати роботи у строк до 01.09.2018.

Відповідно до п. 7.1 Договору здавання-приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами відповідного акту.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №05/07 від 05.07.2018 є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору за період з 09.07.2018 21.07.2018 позивачем були надані послуги на загальну суму 96050,00 грн.

Факт надання послуг підтверджується наявними у справі актами наданих послуг, а саме:

- акт №1 здачі-прийняття (надання послуг) від 09.07.2018 на суму 22100,00 грн;

- акт №2 здачі-прийняття (надання послуг) від 16.07.2018 на суму 40800,00 грн;

- акт №3 здачі-прийняття (надання послуг) від 21.07.2018 на суму 33150,00 грн.

На вказаних актах містяться підписи обох сторін Договору та печатки підприємств.

Пунктами 4.1 - 4.2 Договору передбачено, що за виконані роботи замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 850,00 грн/год за 1 год; доставка крана HYDROS Т-321 = 65,00 грн/км. Виплата винагороди виконавцеві здійснюється замовником не пізніше трьох робочих днів з моменту підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору відповідач своїх зобов'язань з оплати наданих послуг не виконав, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 23000,00 грн.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Посилання відповідача на підписання Договору та актів здачі-прийняття (надання послуг) неуповноваженою на те особою судом відхиляються, оскільки такі твердження жодними доказами не підтверджені. Більш того, як свідчать обставини справи, відповідачем здійснювалися часткові оплати за надані послуги, а докази звернення відповідача до позивача із зауваженнями щодо якості, обсягу та вартості наданих послуг (виконаних робіт), відображених в актах, у справі відсутні.

З огляду на наведене, а також враховуючи встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір про виконання робіт №05/07 від 05.07.2018 як належну підставу у розумінні норм ст. 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 23000,00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 253,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 668,58 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 27.07.2018 по 07.12.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Ера-Буд Строй» (02090, м.Київ, вулиця Володимира Сосюри, будинок 5, офіс 221, ідентифікаційний код 35551037) на користь Фізичної особи-підприємця Осадця Віктора Олександровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 253 (двісті п'ятдесят три) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова