СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Справа № 922/1551/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю, свідоцтвом;

від відповідача ОСОБА_2, за договором, свідоцтвом; ОСОБА_3, за договором;

від третьої особи не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Главмаш», м. Харків вх. № 1106 Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2018 у справі № 922/1551/18 (суддя Аюпова Р.М., повний текст складено та підписано 29.10.2018 р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Главмаш», м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, м . Запоріжжя,

про стягнення коштів в розмірі 106475,47 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Главмаш» (далі ТОВ «ТД «Главмаш», відповідач) збитків у сумі 106 475,47 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.09.2018 р. залучено до участі у справі Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Управління капітального будівництва Запорізької ОДА, третя особа) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.10.2018 р. позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто збитки в сумі 106 475,47 грн., а також судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що аварія (пошкодження підземного поліетиленового газопроводу середнього тиску) стала наслідком порушень відповідачем положень п. 1.34 розділу V Правил безпеки систем газопостачання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

За доводами апеляційної скарги, підприємство відповідача виконувало роботи по реконструкції дренажного колектору паркової зони в заплаві р. Конка м. Пологи Запорізької області на підставі проекту, наданого замовником. Саме замовник повинен забезпечити підприємство відповідача всією необхідною документацією та попередити всі служби про проведення робіт, внаслідок яких сталася аварія, а у разі необхідності отримати дозволи на проведення будівельних робіт, тому саме замовник, у випадку близького розташування від будівельного майданчика обєкту газорозподільчих систем мав забезпечити дозвіл на проведення будівельних робіт та присутність оператора ГРМ.

Відповідач стверджує, що позивачем не надано до матеріалів справи жодного доказу належності землерийної техніки підприємству відповідача, немає відомостей щодо марки та номерів техніки, яка пошкодила газопровід. При цьому, ТОВ «ТД «Главмаш» зазначає, що у наданому позивачем до матеріалів справи документі «Запитання» у першому пункті значиться ТОВ «Південь-Буд», тобто інше підприємство, внаслідок чого відповідач робить припущення про те, що у позивача відсутнє чітке твердження про те, хто саме пошкодив газопровід.

В апеляційній скарзі відповідач звертає увагу на те, що технічний акт від 02.12.2017 р. та акт (рукописний) від 02.12.2017 р. не містять підпису директора ТОВ «ТД «Главмаш».

Крім того, відповідач вважає, що виконані ним підрядні роботи не регламентуються нормами Кодексу ГРС.

08.02.2019 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи ситуаційного плану місцевості. На думку відповідача, зазначена на ситуаційному плані відстань у 57 м від газової труби середнього тиску до будівельного майданчика є доказом, що відповідач не міг пошкодити спірну трубу.

11.02.2019 р. від позивача супровідним листом надійшли додаткові документи до матеріалів справи затверджена документація, в якій мається схема прокладки (розміщення газопроводу, який був пошкоджений позивачем. У супровідному листі зазначено, що зазначені документи надаються позивачем на виконання вимог Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2018 р. у справі № 922/1551/18.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідачем не наведено жодних обставин, на підставі яких він не мав можливості надати ситуаційний план суду першої інстанції. Крім того, викопіювання місцевості, на якій розташовані спірний газопровід та будівельний майданчик з картографічних даних інтернет-ресурсу Google з власноручними відмітками не є доказом у розумінні вимог ст. 73, ст.ст. 76-79 ГПК України.

Позивач, надаючи копії документації щодо схеми розміщення спірного газопроводу посилається на те, що ці документи подаються ним на виконання вимог процесуального документу Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2018 р. При цьому, ані ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.12.2018 р. про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, ані ухвалою суду від 09.01.2019 р. про оголошення перерви у судовому засіданні не вимагалося від позивача надати такі документи.

В судовому засіданні зазначалося лише про обґрунтування чи спростування певних доводів з урахуванням певної технічної документації.

Отже, клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи ситуаційного плану та надана позивачем документація щодо схеми розміщення спірного газопроводу відхиляються.

Представник позивача у судовому засіданні в усній формі проти апеляційної скарги заперечив.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі.

Третя особа письмовий відзив на апеляційну скаргу не надала, представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники справи повідомлені належним чином.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2017 р. о 12 год. 12 хв. у звязку з пошкодженням розподільчого підземного газопроводу ПЕ середнього тиску диспетчером ПАО «Запоріжгаз» прийнято відповідну заявку № 1822 від ОСОБА_4 за адресою с. Пологи, вул. Вільна. Заявка передана виконавцю 02.12.2017 р. о 12 год. 17 хв. Виконавець ОСОБА_5 прибув на обєкт (до місця пошкодження) о 12 год. 27 хв.

У результаті обстеження встановлено, що підприємством ТОВ «ТД «Главмаш» при виконанні робіт по очищенню русла річки Конка не погоджено проведення земляних робіт в охоронній зоні підземних газопроводів з ПАТ «Запоріжгаз», внаслідок чого біля вул. Вільна с. Пологи ковшовим екскаватором на гусеничному ході «Коmatsu» був пошкоджений підземний розподільчий ПЕ газопровід середнього тиску діаметром 63 мм.

За результатами обстеження газопроводу представниками позивача складено акт обстеження від 02.12.2017 р., згідно з яким при проведенні земляних робіт пошкоджений газопровід середнього тиску ПЕ діаметр 63. Даний акт підписаний майстром АДС ОСОБА_6, водієм АДС ОСОБА_7, слесарем АДС ОСОБА_5

В матеріалах справи міститься також рукописний акт б/н від 02.12.2017 р., складений тими самими особами, відповідно до якого при проведенні земляних робіт був пошкоджений газопровід середнього тиску ПЕ діаметр 63 в районі с. Пологи, вул. Вільна. Встановлено, що поліетиленовий газопровід пошкоджений по всьому діаметру, земельні роботи виконувалися ТОВ «ТД «Главмаш». Аварійна заявка на пункт АДС надійшла о 12 год. 12 хв., аварійна бригада перекрила подачу газу о 13 год. 10 хв.

Крім того, представниками позивача 02.12.2017 р. складено технічний акт про пошкодження газопроводу (споруд на ньому), яким встановлено, що по прибуттю бригади на місце аварії було виявлено, що при виконанні робіт по очищенню русла річки «Конка» підприємство ТОВ «ТД «Главмаш» не узгодили проведення земляних робіт в охоронній зоні підземних газопроводів з ПАТ «Запоріжгаз». В результаті чого біля вул. Вільна с. Пологи ковшовим екскаватором на гусеничному ході «Коmatsu» був пошкоджений підземний розподільчий ПЕ газопровід середнього тиску діаметр 63 по вул. Набережна, с. Пологи и безколодязьний кран ПЕ діаметр 63 по вул. Титова с. Пологи. Від газопостачання було відключено 22 будинки по вул. Вільна с. Пологи.

Силами позивача наслідки аварії (пошкодження) усунуто шляхом проведення відповідних ремонтних робіт, у звязку з чим складено кошторис вартості робіт по відшкодуванню витрат, повязаних з усуненням аварійної ситуації (а.с. 17). Розрахунок відповідних витрат складено згідно з вимогами наказу від 16.02.2017 р. № 02.2Но-37-0217 голови правління позивача.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією № Zр11.1-СЛ-25184-1217 від 07.12.2017 р., в якій просив в 10-денний строк з дня отримання претензії відшкодувати збитки, повязані з усуненням аварійної ситуації по пошкодженню підземного розподільного газопроводу середнього тиску діаметром 63 мм у розмірі 106 475,47 грн. До претензії позивачем додано підписаний ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 000019789 від 05.12.2017 р. на суму 106 475,47 грн. та рахунок на оплату № 000013680 від 05.12.2017 р. на суму 106 475,47 грн. На підтвердження надсилання даної претензії відповідачеві позивачем надано засвідчені копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 297 та фіскального чеку підприємства звязку.

Згідно з розрахунком витрат ПАТ Запоріжгаз по усуненню аварійної ситуації від 02.12.2017, загальна сума витрат (шкоди) по локалізації наслідків аварійної ситуації, складається з:

- витрат на послуги автотранспорту АДС ПАТ Запоріжгаз - 351,56 грн. (без ПДВ);

- витрат на оплату праці, працівників АДС ПАТ Запоріжгаз - 103,56 грн. (без ПДВ);

- вартості аварійно-відновлювальних робіт на газопроводі, групи експлуатації газових мереж служби експлуатації систем газопостачання ПАТ Запоріжгаз - 7644,90 грн. (без ПДВ);

- вартості пусконалагоджувальних робіт групи внутрішньобудинкових систем газопостачання служби експлуатації газових мереж ПАТ Запоріжгаз - 4622,14 грн. (без ПДВ);

- вартості витраченого, під час аварії, природного газу - 76007,40 грн. (без ПДВ).

Претензія № Zр11.1-СЛ-25184-1217 від 07.12.2017 р. залишена відповідачем без виконання, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

За приписами абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.03.2015 р. у справі № 3-18гс15 та від 19.08.2014 р. № 3-51гс14.

За змістом частини 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N 2494 (надані - Кодекс ГРС), земельні ділянки, розташовані в охоронних зонах об'єктів ГРМ, не вилучаються у їх власників або користувачів, а використовуються з обмеженнями, встановленими цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Охоронні зони об'єктів ГРМ зазначаються в документації із землеустрою з дати надання земельної ділянки для будівництва об'єкта ГРМ.

Власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об'єктів ГРМ.

Частиною 4 Розділу ІІІ Кодексу ГРМ встановлено охоронні зони газорозподільної системи. Згідно з п. 3.3. якої, з метою забезпечення безпечної експлуатації об'єктів ГРМ встановлюються охоронні зони, зокрема, вздовж газопроводів середнього тиску у вигляді ділянки землі, обмеженої умовними лініями, що проходять в 4 метрах від осі газопроводу по обидва боки.

Відповідно до положень п. 1.34 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015р. № 285, перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов'язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Позивачем та матеріалами справи доведено, що пошкодження газопроводу сталося під час проведення ТОВ «ТД «Главмаш» робіт по очищенню русла річки Конка, на виконання умов договору від 20.09.2017 р. № 14/09-К про закупівлю робіт за державні кошти, укладеного між відповідачем та Управлінням капітального будівництва Запорізької ОДА.

Аварійною бригадою позивача на місці аварії проведено комплекс ремонтних робіт по локалізації її наслідків, на підтвердження чого складено технічний акт від 02.12.2017 р., відповідно до якого виток газу локалізовано за 58 хвилин, після чого проведено заміну пошкодженого сегменту газопроводу та здійснено післяаварійний пуск газу у систему.

Виконання ремонтних робіт на газопроводі підтверджується розрахунком витрат від аварійної ситуації, складеним відділом економічного планування ПАТ "Запоріжгаз" та актом здачі-приймання робіт від 05.12.2017 р. на суму 106 475,47 грн.

Обґрунтованість розрахунку позивача відповідачем належними доказами не спростовано.

Отже, позивачем та матеріалами справи доведено, що дана аварія стала наслідком порушення ТОВ «ТД «Главмаш» положень п. 1.34 розділу V Правил, оскільки земельні роботи проводилися відповідачем в межах охоронної зони в 4-х метровій зоні від осі газопроводу. Перед початком земельних робіт землерийною технікою екскаватором фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну не виявлялося.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність вини у діях відповідача вбачається наступне.

20.09.2017 р. між Управлінням капітального будівництва Запорізької ОДА, як замовником, та ТОВ «ТД «Главмаш», як генпідрядником, укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти № 14/09-К, за умовами якого замовник доручає, а генпідрядник зобовязується за завданням замовника на свій ризик виконати відповідно до проектно-кошторисної документації і умов договору та здати у встановлений договором строк закінчені роботи, а замовник зобовязується прийняти від генпідрядника і оплатити закінчені роботи, що передбачені п. 1.2 цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено види робіт, а саме: роботи по обєкту «Реконструкція дренажного колектору паркової зони в заплаві р. Конка м. Пологи Запорізької області.

Відповідно до пункту 5.2.1 договору, замовник передає у строк, не пізніше 3 (трьох) робочих днів після отримання дозвільних документів генпідряднику на період виконання робіт і до їх закінчення придатний для виконання робіт будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами.

Відповідно до п. 5.4 договору, передача будівельного майданчика та проектно-кошторисної документації оформюється двостороннім актом прийому-передачі.

Згідно з пунктом 6.2.4 договору, генпідрядник повинен негайно приступити до будівництва після отримання дозвільних документів на початок робіт, будівельного майданчика, проектно-кошторисної документації.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_8, подана на підставі ст. 88 ГПК України, засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9

Згідно з даною заявою, при виконанні робіт жодних пошкоджень газопроводів не було, підприємство відповідача виконувало роботи на майданчику, розташованому на достатній відстані від газопроводів. При наданні замовником підприємству відповідача проектної документації жодних газопроводів на місці проведення робіт у цій документації відмічено не було.

Відповідно до ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються імя (прізвище, імя та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів звязку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність зявитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

З даної заяви вбачається, що вона містить субєктивну оцінку керівника підрядних робіт за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 14/09-К від 20.09.2017 р. про те, що відповідачем виконувалися роботи на майданчику, розташованому на достатній відстані від газопроводів, без зазначення конкретної відстані та дотримання вимог п. 1.34 розділу V Правил безпеки систем газопостачання.

А отже, її подання здійснено з порушенням приписів ст.ст. 66, 87-89, 111 ГПК України.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що відповідачем не надано проектно-кошторисної документації з виконання робіт по об'єкту Реконструкція дренажного колектору паркової зони в заплаві р. Конка м. Пологи Запорізької області, а також акту прийому-передачі проектної кошторисної документації, який, відповідно до п. 5.4.договору повинен оформлюватися при передачі будівельного майданчику та проектно-кошторисної документації.

Місцевим господарським судом правомірно встановлено, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження заперечень щодо відсутності вини ТОВ "ТД "Главмаш" у пошкодженні підземного поліетиленового газопроводу середнього тиску діаметром 63 мм, внаслідок чого сталася аварія, усуненням якої були спричиненні збитки позивачеві в розмірі 106 475,47 грн., а також не надані докази того, що виконання конкретних землерийних робіт, під час яких було пошкоджено газопровід, передбачено проектно-кошторисною документацією і входило до завдання, наданого замовником підряднику (відповідачу у справі).

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність застосування землерийної техніки у контексті відсутності підтвердження виявлення фактичного місця розташування газопроводу шляхом шурфування вручну та відсутність вини у заподіянні шкоди позивачеві, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 106 475,47 грн. правомірно визнані судом першої інстанції доведеними та обґрунтованими.

Відсутність в матеріалах справи доказів належності землерийної техніки підприємству відповідача з ідентифікаційними ознаками щодо номеру та марки ковшового екскаватора «Коmatsu» не спростовує факту пошкодження спірного газопроводу саме відповідачем. Крім того, посилання в апеляційній скарзі на припущення, що у позивача відсутнє чітке твердження про те, хто саме пошкодив газопровід внаслідок допущення позивачем технічної описки у Запитаннях № Zр-сл-6097-0518 від 31.05.2018 р., доданих до позовної заяви, є безпідставним, оскільки обґрунтування апеляційної скарги припущеннями, міркуваннями тощо суперечить вимогам чинного процесуального законодавства.

Твердження відповідача про відсутність підпису директора ТОВ «ТД «Главмаш» в актах позивача від 02.12.2017 р. також не може бути прийнято до уваги, з огляду на те, що відповідач не був позбавлений можливості оскаржити зазначені акти у визначеному законодавством порядку.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2018 р. у справі № 922/1551/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 15.02.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця