ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 року Справа № 904/7718/17

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415-а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбуд-2000», м. Житомир

представник: ОСОБА_1, адвокат, договір про надання адвокатських послуг №15/2017 від 20.07.2017,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», м. Камянське Дніпропетровської області

представник: ОСОБА_2, адвокат, довіреність №169 від 11.09.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 у справі №904/7718/17, ухвалене суддею Кеся Н.Б., повне рішення складено 29.11.2018,

у справі

про стягнення 557 942,91 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У серпні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбуд-2000» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (надалі відповідач) та просило стягнути (з врахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог від 07.09.2017 а.с.71 т.1) заборгованість 272436,72 грн, 3% річних 28 706,42 грн, інфляційні нарахування 225 049,12 грн, посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за договором №15-0343-02 від 11.02.2015 в частині оплати поставленого товару.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що Позивачем заявлено до стягнення борг за ціною товару, яка з Відповідачем не погоджена шляхом складання Акту узгодження ціни товару та вважає, що повністю розрахувався за отриманий товар.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області 19.11.2018 у справі №904/7718/17 (суддя Кеся Н.Б.) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД-2000" борг за поставлену продукцію - 272436,72 грн, 3% річних - 28747,42 грн, інфляційні втрати - 225049,12 грн та судовий збір - 7893,50 грн. В решті позову відмовлено в звязку з невірним розрахунком річних. Також судом прийнято ухвалу від 19.11.2018 про закриття провадження у справі в частині відмови позивача від позову на суму 31 656,55 грн.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що матеріалами справи доведено розмір заборгованості, та наявні підстави для стягнення нарахованих інфляції та 3% річних.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування фактичних обставин справи, просило рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд не врахував, що формування рахунку №6 від 24.02.2015 не відповідає Специфікації №1 та до нього не можуть бути застосовані положення додаткової угоди №1, оскільки вона була укладена сторонами пізніше, а акт узгодження ціни сторонами не складався;

- суд порушив норми процесуального права та не надав оцінки факту порушення позивачем умов договору щодо завищення ціни на товар та не відобразив цю позицію відповідача в своєму рішенні;

- суд порушив приписи ст. 625 Цивільного кодексу України щодо необхідності чіткого визначення розміру простроченої суми.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 для розгляду справи №904/7718/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М. Зазначеною колегією справу прийнято до свого провадження ухвалою від 18.01.2019 та призначено судове засідання на 11.02.2019.

За клопотанням позивача судове засідання проводиться в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні повноважний представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, про що надав пояснення від 08.02.2019. Вказує, що факт виписки рахунку не є фактом здійснення господарської операції, а сам факт поставки відбувся після укладання додаткової угоди №1, тому позивач правомірно визначив ціну на товар з врахуванням умов цієї додаткової угоди, відповідач в платіжних дорученнях на оплату посилається саме на рахунок №6, тому умови додаткової угоди №1 повинні застосовуватися до спірної поставки.

Представник позивача також надіслав до суду клопотання від 01.02.2019, в якому просить надіслати на його адресу копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, продовжити строк для подачі відзиву.

Відзив позивач до суду не надіслав, тому відповідно до ч. 2, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України відсутні підстави для поновлення строку для його надання, втім суд враховує надані позивачем у судовому засідані пояснення. До обовязків суду не входить надсилання сторонам, в тому числі і в електронному вигляді, копій матеріалів справи, зокрема і апеляційної скарги, відповідачем долучені до апеляційної скарги належні та допустимі докази надсилання її позивачу, тому в задоволенні вказаного клопотання позивача суд відмовляє.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД-2000" - постачальник та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" - покупець укладений договір №15-0343-02 від 11.02.2015 року (надалі договір) на наступних умовах:

- постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію погодженими партіями (надалі - товар). Кількість, номенклатура, умови оплати, ціна й термін постачання (строк поставки) товару зазначені в специфікаціях, доданих до даного договору, які складають його невід'ємну частину (п. 1.1,1.2 Договору);

- ціна товару погоджується в специфікаціях до даного договору й вказується на умовах відповідно до Інкотермс-2010 року. Сума договору на момент підписання вказується в специфікаціях №1 і становить 1037759,50 грн з ПДВ, і буде збільшуватися на суму кожної наступної специфікації, що підписується обома стонами (п. 2.1, 2.2 Договору);

- розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України. Оплата за поставлений товар проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до виставленого рахунку, на умовах, додатково зазначених у специфікаціях до даного договору (п.3.1, 3.2 Договору);

- поставка товару здійснюється в строки, зазначені в специфікаціях до даного договору. Датою поставки вважається дата, зазначена покупцем у товарно-транспортній накладній або видатковій накладній (п. 4.2 Договору);

- рахунки за фактично поставлений товар надаються на протязі 5-ти календарних днів з дати відвантаження. За несвоєчасне надання фактичних рахунків Постачальник сплачує штраф у розмірі 5% від суми поставки: по кількості - згідно з даними, зазначеними у товаросупроводжувальних документах; по якості - відповідно до сертифіката якості виробника або іншому документу, що підтверджує якість товару (п. 4.4 Договору).

- термін дії договору встановлено з моменту підписання по 31.12.2015 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.4 Договору).

Сторонами було узгоджено та підписано Специфікацію №1 від 13.02.2015р. (а.с. 17), якою погодили асортимент, кількість та ціну товару:

- реагент IN-ECO 1105 у кількості 6434 кг за ціною 66,67 грн з тарою (без ПДВ), сума з тарою 428954,78 грн (без ПДВ);

- реагент IN-ECO 261 у кількості 12960 кг за ціною 33,63 грн з тарою (без ПДВ), сума з тарою 435844,80 грн (без ПДВ).

Поставка повинна відбуватися партіями на протязі 25 календарних днів від дати подачі Відповідачем відповідної заявки. Термін оплати поставленої продукції був узгоджений строком у 10 банківських днів від дати поставки товару.

Листом №033/655 від 12.02.2015 відповідач подав заявку згідно з Договором №15-0343-02 від 11.02.2015 року на поставку товару - реагенту IN-ECO 1105 у кількості 2250 кг та реагенту IN-ECO 261 у кількості 4320 кг (а.с. 19).

25.02.2015 року сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору, відповідно до умов якої ціни на товар встановлені в національній валюті України (гривня) відповідно до курсу євро (НБУ) по відношенню до гривні станом на 17.12.2014 (1 євро = 19,782016 грн). У разі збільшення або зменшення курсу Євро (НБУ) по відношенню до гривні, ціни на товар змінюються пропорційно зміні курсу Євро, на дату оплати фактичного рахунка. Ціна підлягає перерахуванню на дату оплати фактичного рахунка за формулою:

Sо = (Sn/К1)хК2, де:

- Sо - ціна товару в гривні (UАН) на момент здійснення оплати за товар Постачальнику;

- Sn - ціна товару в гривні (UАН) на 17.12.2014р. (1 євро = 19,782016 грн);

- К1 - курс продажу Євро (НБУ) на 17.12.2014р. (1 євро = 19,782016 грн);

- К2 - курс продажу Євро (НБУ) на дату оплати фактичного рахунку.

На момент здійснення оплати фактичного рахунку постачальник зобов'язаний надати підписані постачальником "Акт про узгодження ціни на товар" в формі погодженій сторонами. "Акт про узгодження ціни на товар" підписаний повноваженими представниками сторін і скріплений печаткою є невід'ємною частиною договору; умови оплати: по факту поставки узгодженої партії товару протягом 10 банківських днів після поставки товару, на підставі виданих фактичних рахунків (а.с.18).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу: реагент IN-ECO 1105 у кількості 2250 кг, реагент IN-ECO 261 у кількості 4320 кг, що підтверджується видатковою накладною №2 від 25.02.2015 на загальну суму 572436,72 грн, довіреністю на отримання ТМЦ №147/02 від 20.02.2015 та товарно-транспортною накладною №0001 від 25.02.2015, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 20-23).

Видаткова накладна підписана представниками сторін та скріплена печатками обох підприємств, містить посилання на договір №15-0343-02 від 11.02.2015 року. Згідно даної накладною поставлено та отримано відповідачем реагент IN-ECO 1105 (інгібітори накипоутворення та корозії) IST 3:2013 у кількості 2250 кг поставлений за ціною 107,70 грн (без ПДВ) на суму сума 242325,00 грн (без ПДВ); а реагент IN-ECO 261 (комбінований коагулянт) IST 3:2013 у кількості 4320 кг - за ціною 54,33 грн (без ПДВ) на суму 234705,60 грн (без ПДВ).

Відповідач частково оплатив одержаний товар в сумі 300000,00 грн, що визнається сторонами та підтверджується виписками по особовому рахунку за 08.06.2016 на суму 50000 грн, за 03.03.2016 на 100 000 грн, за 10.03.2016 на 50 000 грн, за 16.02.2016 на 100 000 грн.

Посилаючись на неповну оплату поставленого товару позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення боргу 272436,72 грн, 3% річних -28706,42 грн за період прострочення з 12.03.2015р. по 29.07.2017р. та інфляційні втрати - 225049,12 грн за період з березня 2015 року по червень 2017 року.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 626 ЦК України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку, про наявність правовідносин з постачання товару, та відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязуться прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач прийняв товар за спірною видатковою накладною №2 від 25.02.2015р., в якій зазначена ціна та загальна вартість товару 572436,72 грн, частково оплатив в сумі 300 000 грн, втім вважає, що позивач в односторонньому порядку змінив ціну товару в порівнянні з умовами Специфікації №1, а рахунок №6 було надано до укладання сторонами додаткової угоди №1.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Приписами ст.691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Порядок зміни ціни відносно курсу національної валюти гривні до Євро сторони визначили у Додатковій угоді №1 від 25.02.2015 року, у рахунку на оплату №6 від 24.02.2015 було враховано зміну курсу Євро до гривні порівняно з узгодженою спеціфікацією, поставка товару за ціною, вказаною в рахунку, відбулася 25.02.2015. В подальшому позивач не здійснював такого перерахунку та вимоги заявив саме відносно вартості товару, вказаної в цій накладній.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначення ціни у спірній видатковій накладній відповідає умовам додаткової угоди №1, оскільки поставка товару відбулася одночасно з укладанням цієї угоди. Зазначення таких цін у рахунку №6 від 24.02.2015, на що посилається відповідач, не впливає на право позивача поставити товар після підписання додаткової угоди за ціною, визначеною за умовами цієї угоди. Відповідач прийняв товар зі зміненою ціною без заперечень і в подальшому його не повернув, і тому має обов'язок оплатити його за цією ціною.

Відтак, заборгованість за поставлений товар становить 272 436,72 грн (572436,72 грн 300 000,00 грн), строк оплати якої настав 12.03.2015, доказів оплати боргу відповідач не надав.

Щодо доводів апелянта про відсутність складеного сторонами "Акту про узгодження ціни на товар", то суд зазначає, що відповідно до умов Додаткової угоди №1 такий обовязок постачальника визначений на момент здійснення оплати фактичного рахунку, оплата якого в повному обсязі до цього часу не здійснена, тобто обов'язок по складанню такого акту є таким, що не настав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за період прострочення з 13.03.2015 по 29.07.2017 (840 днів) з врахуванням суми боргу на 16.02.2016 472436,72 грн, на 03.03.2016 372436,72 грн, на 10.03.2016 322436,72 грн, на 08.06.2016 272 436,72 грн в сукупності по періодах становлять 28747,42 грн, інфляційні втрати з врахуванням індексу інфляції з березня 2015 року по червень 2017 року та часткових оплат 225 049,12 грн, та вірно визначені судом першої інстанції.

Апелянт не надає свого розрахунку річних та інфляційних нарахувань та не заперечує проти нарахованих сум, а зазначає лише, що суд не навів чіткого визначення розміру простроченої суми. Втім, суд встановив розмір заборгованості, яку стягнув з відповідача, та визначив період прострочення.

Інші доводи апелянта спростовані вище встановленими обставинами справи та наведеними нормами чинного законодавства.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 у справі №904/7718/17залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 у справі №904/7718/17 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 15.02.2019

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна