РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2019Справа № 910/11372/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норіус Компані"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Капітал НВ"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна група" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КДС ГРУП"

про визнання договору недійсним.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Василяко Р.О. (представник за довіреністю);

від відповідача-1 - Крижовий Д.В., Северин Ю.П. (представники за довіреностями);

від відповідача-2 - Сидоренко І.О. (адвокат);

від третьої особи-1 - Гудова О.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи-2 - не з'явився;

від третьої особи-3 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання недійсним договору №08 від 14.08.2018 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між відповідачами. Вимоги позову мотивовані тим, що Позивач вважає себе єдиним законним власником прав вимоги, які були відступлені за спірним договором, тому особи, які уклали договір, не мали права розпоряджатись цими правами вимоги, а отже, уклали договір протиправно (з порушенням прав Позивача). Також, Позивач посилається, що у зв'язку з виявленими ним ознаками кримінальних правопорушень, ним було подано заяву у відповідні органи.

Відповідач-1 вимоги позову відхиляє з посиланнями, що твердження Позивача про виконання договору про надання юридичних послуг, на підставі якого він набув би майнових вимог до Відповідача-1, і як наслідок - набув би і прав вимоги за кредитними договорами, є документально необґрунтованими (відсутні докази виконання вказаного договору), а рішення судів, на які, як на преюдицію, посилається Позивач, насправді ніяких фактів щодо взаємного виконання сторонами договорів про надання послуг, застави, та відступлення прав вимоги за кредитними договорами не встановлюють. Окремо, Відповідач-1 зазначає про визнання вказаних договорів нікчемними у встановленому законом порядку, про не набуття чинності договором відступлення, укладеним з Позивачем, та на неможливість позасудового звернення на користь Позивача на предмет застави за укладеним з ним договором застави - на права вимоги за кредитними договорами. Відповідач-1 також зазначає, що у зв'язку з виявленими ним ознаками кримінальних правопорушень, ним було подано заяву у відповідні органи.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечує, як документально необґрунтовані, твердження Відповідача-1 щодо законності проведеного аукціону, за наслідками якого було укладено оспорюваний договір, натомість укладені між Позивачем та Відповідачем-1 договори вважає чинними, виконуваними та виконаними на користь Позивача шляхом отримання ним прав вимоги за кредитними договорами.

У наданих суду додаткових поясненням Позивач вважає безпідставними твердження Відповідача-1 про нікчемність договорів про надання послуг, застави, та відступлення прав вимоги за кредитними договорами, і окремо вказує, що відповідне судове рішення про визнання їх нікчемними - відсутнє. Також Позивач стверджує про належне виконання ним договору про надання послуг і набрання чинності договором про відступлення права вимоги, та що це було досліджено у інших судових спорах, відтак, є преюдицією для даного судового спору.

Відповідач-1 проти тверджень Позивача заперечує, та зазначає, що усупереч твердженням Позивача факти, на які він посилається, як на преюдиційні, судами не встановлювалися, а зокрема, що стосувалися виконання договорів про надання юридичних послуг та відступлення, та щодо набрання останнім договором чинності. Також Відповідач-1 зазначає, що рішення судів, наведені Позивачем, трактуються ним інакше, ніж прямо викладено у текстах рішень (зокрема, щодо отримання оригіналів договорів).

Також Відповідач-1 зазначає, що судове рішення про визнання недійсними нікчемних договорів (які є недійсними в силу закону) не вимагається, що у зв'язку з визнанням договорів про надання послуг, застави та відступлення нікчемними - узагалі для вирішення даного спору не має значення обставина, чи виконувалися вони чи ні, оскільки це не впливає на факт їх нікчемності.

Відповідач-2 вважає, що статус Відповідача-1, як належного кредитора за відступленими йому вимогами, доведений належними доказами, і також просить врахувати правомірність проведеного аукціону, і також вказує, що сторони фактично приступили до виконання оспорюваного договору, Відповідач-2 отримав права вимоги за ним, тоді як Позивач виконання ним договору про надання юридичних послуг не довів, а посилання на Позивача на «преюдиційні факти» є необґрунтованим, оскільки рішення судів трактуються довільно та інакше, ніж викладено у них.

Відповідач-2 вимоги позову відхиляє, та зазначає, що оспорюваний договір було укладено правомірно, внаслідок проведеного у відповідності до вимог закону аукціону з продажу активів банку, що ліквідується, тому підстави визнавати його недійсним у суду відсутні. Окремо Відповідач-2 зазначає, що Позивач не надав доказів виконання договору про надання юридичних послуг, на підставі якого він набув би майнових вимог до Відповідача-1, тому і прав вимоги за кредитними договорами, усупереч викладеним у позов твердженням, Позивач не набув.

Третя особа-1, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, вимоги позову відхиляє, з посиланням, що Відповідач-1 перебуває на стадії ліквідації, та виведення його, як банку, з ринку, здійснюється за певною законодавчо-регульованою процедурою, та норми законодавства і підзаконних нормативно-правових актів які регулюють виведення банку з ринку у даному випадку мають вищу силу відносно інших актів. Фонд також зауважив, що оспорюваний договір було укладено правомірно, внаслідок проведеного у відповідності до вимог закону аукціону з продажу активів банку, що ліквідується, тому підстави визнавати його недійсним у суду відсутні.

Позивач проти пояснень Третьої особи-1 заперечує, так як на його думку вони не стосуються предмету спору - підстав, з яких Позивач просить визнати оспорюваний договір недійсним, тому Позивач вважає, що пояснення Третьої особи-1 не слід брати до уваги, у тому числі у частині розподілу судових витрат.

Інші треті особи пояснень суду по суті спору не подавали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач-1 (Банк, Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо") є кредитором, зокрема, за наступними кредитними договорами:

- № 021/1-2012/978 від 05.09.2012, № 029/1-2011/978 від 07.09.2011, № 012/1-2012/840 від 30.05.2012, позичальник ТОВ «КДС Груп», Третя особа-3;

- № 022/1-2012/840 від 28.12.2012, позичальник ТОВ «Транспортна група», Третя особа-2, далі разом - Кредитні договори.

На підставі Договору про надання послуг від 01.09.2014 (з додатковою угодою від 26.09.2014 про уточнення реквізитів договорів, та зокрема, зміну одного з реквізитів на «№ 029/1-2011/978 від 07.09.2011»), Позивач, як Виконавець, зобов'язується, надати Відповідачу-1, як Замовнику юридичні послуги та здійснити інші дії, спрямовані на стягнення з Боржників Замовника та/або їх поручителів заборгованості за Кредитними договорами у розмірі не меншому, ніж 47382625,89 гривень, що станом на 01.09.2014 становить 20% від загальної суми заборгованості за Кредитними договорами, а Замовник зобов'язується оплатити послуги Виконавця та відшкодувати його витрати відповідно до умов цього Договору.

За умовами Договору про надання послуг від 01.09.2014, з моменту укладення цього договору Виконавець надає Замовнику послуги, спрямовані і стягнення заборгованості за Кредитними договорами та договорами, укладеними в забезпечення зобов'язань.

Замовник за умовами вказаного договору, натомість, зобов'язався:

- передати Виконавцю в момент підписання цього Договору оригінали або належним чином завірені копії усіх документів, які засвідчують зобов'язання Боржників та їх поручителів перед Замовником за Кредитними договорами та договорами, укладеними в забезпечення зобов'язань за ними. Передача оригіналів або належним чином завірених копій документів оформлюється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін;

- надати Виконавцю всю наявну інформацію про Боржників, у тому числі всі наявні телефони, відомості про місцезнаходження Боржників та їх поручителів, фактичні адреси Боржників та їх поручителів, а також іншу інформацію, необхідну для виконання цього Договору;

а Виконавець зобов'язується:

- своєчасно вчиняти необхідні юридичні та фактичні дії в межах предмету цього Договору з урахуванням вимог чинного законодавства У країни;

- щоквартально інформувати Замовника про результати роботи зі стягнення заборгованості з Боржників та їх поручителів;

- надавати Замовнику письмові звіти та копії документів, які підтверджують розмір понесених Виконавцем витрат у зв'язку з виконанням цього Договору.

У забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1, як Замовника, за вказаним Договором про надання послуг від 01.09.2014, з усіма доповненнями та додатковими угодами, які можуть бути укладені до нього пізніше, між Відповідачем-1, як Заставодавцем, та Позивачем, як Заставодержателем, було укладено договір застави майнових прав від 01.09.2014 (з додатком №1, а також з додатковою угодою від 26.09.2014 про уточнення реквізитів договорів, та зокрема, зміну одного з реквізитів на «№ 029/1-2011/978 від 07.09.2011»), за умовами якого в заставу Позивачу Відповідач-1 передав усі свої майнові права за Кредитними договорами, укладеними між Заставодавцем та його Боржниками, у тому числі, але не виключно, права на отримання за Кредитними договорами платежів в погашення основної заборгованості, нарахованих процентів, штрафних санкцій.

Перелік Боржників та Кредитних договорів, за якими Заставодавець передає в заставу майнові права, визначений в Додатку №1, який є невід'ємною частиною Договору.

Сторони погодили, що цим Договором забезпечуються усі вимоги заставодержателя, які випливають, з Договору про надання послуг, у тому числі, але не виключно зі сплати базової винагороди, додаткової винагороди, пені, відшкодування понесених Заставодержателем витрат.

За цим Договором Заставодержатель має право у разі невиконання Заставодавцем зобов'язань, що забезпечуються заставою за цим Договором, одержати задоволення за рахунок Предмета застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця. Вартість предмета застави на момент укладення цього Договору складає 23691312,94 гривень.

Заставодавець гарантував, що предмет застави іншим особам не заставлений та не відступлений, і що відповідно до чинного законодавства на нього може бути звернуто стягнення.

Далі, на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.09.2014, Відповідач-1, як Первісний кредитор, відступає, а Позивач, як Новий кредитор, приймає на себе права вимоги першого і стає кредитором за зобов'язаннями Боржників, які виникли на підставі укладених ними із Первісним кредитором Кредитних договорів.

З моменту набрання чинності цим Договором Новий кредитор є правонаступником Первісного кредитора в повному обсязі прав, що випливають з Кредитних договорів, в тому числі, але не виключно, за вимогами щодо:

- повернення Боржниками наданих їм сум кредитів, сукупний залишок яких становить в еквіваленті 202093651,38 грн.;

- сплати Боржниками процентів за користування кредитами, сукупний розмір яких становить в еквіваленті 34 819 478,06 грн.;

- сплати Боржниками передбачених Кредитними договорами штрафних санкцій, а також інфляційних витрат та 3% річних;

- виконання Боржниками всіх інших обов'язків за Кредитними договорами.

До Нового кредитора переходять усі права Первісного кредитора, які випливають з договорів, укладених в забезпечення виконання Кредитних договорів, в тому числі, але не виключно, за договорами поруки, застави, іпотеки тощо.

Позивач стверджує, що вказані вище договори про надання послуг від 01.09.2014, про заставу майнових прав від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги від 01.09.2014 (з додатками та змінами) є чинними, відтак, на підставі цих чинних договорів та внаслідок виконання Позивачем, та натомість, невиконання Відповідачем-1 умов договору про надання послуг, з урахуванням договорів застави та відступлення, у березні 2016 року до Позивача перейшли усі права первісного кредитора за Кредитними договорами.

Відтак, Позивач вважає свої права порушеними з боку Відповідачів 1 та 2, оскільки за наслідками процедури аукціону з реалізації Відповідачем-1 прав вимог за кредитними договорами, Відповідачем-1 (в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Відповідача-1) на підставі договору №08 від 14.08.2018 було відступлено (купівля-продаж) права вимоги, у тому числі, за вищевказаними Кредитними договорами, права вимоги за якими за твердженнями Позивача він набув ще у березні 2016 року на підставі вказаних вище договорів про надання послуг від 01.09.2014, про заставу майнових прав від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги від 01.09.2014.

Однак, з такими твердженнями Позивача щодо порушення його прав, як прав первісного кредитора за Кредитними договорами, внаслідок укладення договору №08 від 14.08.2018 про відступлення прав вимоги, суд не погоджується з огляду на наступне.

Загальновідомою, у розумінні ч. 3 ст. 75 ГПК України, визнається судом та обставина, що на підставі постанови Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №140 від 04.12.2014 про початок з 05.12.2014 процедури виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (Відповідача-1) з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №144 від 27.02.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №46 від 02.03.2015 прийнято рішення про початок з 02.03.2015 процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №212 від 22.02.2016 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" на два роки по 01.03.2018 включно.

Далі, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 01 лютого 2018 року № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" строком на один рік з 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно.

Так, оспорюваний правочин - договір №08 від 14.08.2018 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги було укладено за результатами проведеного 25.07.2018 аукціону (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2018-06-11-000117-b; старт аукціону 11.06.2018, прийом пропозицій до 25.07.2018; проведення аукціону 25.07.2018) з реалізації прав вимоги за Кредитними договорами.

До оголошення аукціону за результатами роботи Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності № б/н від 17.05.2018 було виявлено ознаки нікчемності, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у описаних вище договорах, укладених між Позивачем та Відповідачем-1, а саме:

- у договорі про надання послуг № б/н від 01.09.2014;

- у договорі застави майнових прав № б/н від 01.09.2014;

- у договорі про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014,

про що Комісією складено відповідний акт від 17.05.2018.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Відповідача-1 №113 від 25.07.2018 затверджено вказаний акт Комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності № б/н від 17.05.2018, та вирішено застосувати наслідки нікчемності до вказаних правочинів.

На підставі наведеного Відповідач-1 звернувся до Позивача з повідомленням № 04/1461 від 25.07.2018 про виявлення ознак нікчемності у правочинах, у якому, на виконання п. 8 ч. 1 ст. 48, п. 4 ч. 2 ст. 37, ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повідомив про те, що наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Відповідача-1 № 113 від 25.07.2018 затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності № б/н від 17.05.2018, згідно з яким, ознаки нікчемності, передбачені п. 7 ч. З ст. 38 вказаного Закону, виявлено у договорі про надання послуг б/н від 01.09.2014, договорі застави майнових прав б/н від 01.09.2014 та Договорі відступлення права вимоги б/н від 01.09.2014, укладених між Відповідачем-1 та Позивачем.

Указане повідомлення було вручено Позивачу 27.07.2018, що підтверджується залученими до справи доказами направлення та відомостями про вручення рекомендованого відправлення з пошукової системи офіційного веб-сайту Укрпошти.

Нікчемність договорів Відповідач-1 обґрунтовує виявленням у них ознак нікчемності, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" («правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними… оскільки банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку»).

Згідно з ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Договори неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, зокрема, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Існуючий Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення, крім положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначаються також нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в тому числі, Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженим рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 (далі - Положення), Порядком виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N826 (далі - Порядок).

Так, відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", п.п. 1.18-1.20 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, розділу 2 Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, протягом трьох робочих днів з дати запровадження Фондом тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду розпочинає перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку, на предмет виявлення договорів, що є нікчемними. Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов'язаних із укладенням договорів, метою якої є виявлення фактів нікчемності таких договорів. За наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом перевірки. Акт перевірки повинен містити перелік договорів, наявність факту нікчемності, підстава нікчемності. Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії. У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність обґрунтованих підстав нікчемності договорів та обов'язково додається перелік нікчемних договорів, підстави нікчемності щодо кожного договору. Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного договору та у разі потреби - правоохоронні органи. У листі сторонам нікчемного договору обов'язково зазначаються: підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону); інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.

Згідно з п.9 розділу 2 вказаного Порядку рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за договором, щодо якого було встановлено нікчемність, приймається Фондом за наслідками здійснення Уповноваженою особою Фонду перевірки документів, пов'язаних із укладенням договорів, або на підставі рішення суду про визнання договору дійсним, яке набрало законної сили.

Відповідно до розділу 3 зазначеного Порядку договори є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо відповідних правочинів (договорів), що є нікчемними, з метою приведення фінансового стану банку за зобов'язаннями за ними у первісний стан.

З наведених норм права вбачається, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд перевіряє договори, укладені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації на предмет виявлення нікчемних договорів.

Нікчемними є укладені банком договори, коли їх умови передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Для виявлення нікчемних договорів створюється комісія, яка за результатами перевірки складає акт, в якому вказує всі нікчемні договори.

На підставі цього акту уповноважена особа Фонду готує та підписує відповідний розпорядчий документ у якому зазначається інформація про нікчемні договори та підстави їх нікчемності.

Про прийняте рішення уповноважена особа Фонду повідомляє сторони виявленого нікчемного договору.

Рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за нікчемним договором приймається Фондом за наслідками здійснення уповноваженою особою Фонду перевірки документів, пов'язаних із укладенням договорів, або на підставі рішення суду про визнання договору дійсним, яке набрало законної сили.

Отже, існуючий правовий механізм полягає в тому, що Фонд має право самостійно визнавати з визначених законом підстав укладені неплатоспроможним банком договори нікчемними, про що приймає певне розпорядження, повідомляє сторони такого договору та вживає заходів, пов'язаних з нікчемністю таких договорів щодо повернення сторін у первісний стан.

У свою чергу, незгодна з таким рішення сторона має право оскаржити його до Фонду, який може прийняти рішення про зняття обмежень на здійснення операцій за нікчемним договором або до суду про визнання такого договору дійсним, чого сторонами зроблено не було, що не може свідчити про порушення їх прав.

Таким чином, вказаний правовий механізм визнання нікчемними договорів, укладених неплатоспроможним банком, за своєю процедурою та підставами відрізняється від загального порядку визнання недійсними договорів, передбаченого ст. 203, 215 ЦК України.

Даний правовий механізм не потребує звернення до суду про визнання нікчемного договору недійсним, а дозволяє Фонду самостійно визнати такий правочин нікчемним, припинити його виконання та вчиняти дії щодо повернення сторін у первісний стан.

Отже, на підставі наведеного вище, та враховуючи прийняття уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Відповідача-1 наказу №113 від 25.07.2018 про затвердження акта Комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності № б/н від 17.05.2018, рішення про застосувати наслідки нікчемності до вказаних правочинів, та враховуючи повідомлення № 04/1461 від 25.07.2018 про виявлення ознак нікчемності у правочинах, договори про надання послуг № б/н від 01.09.2014, про заставу майнових прав № б/н від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014, визнані нікчемними, а отже є недійсними в силу закону.

Вказане рішення уповноваженої особи Фонду про нікчемність договорів про надання послуг № б/н від 01.09.2014, про заставу майнових прав № б/н від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014, станом на момент винесення рішення судом у даному спорі є чинним, воно не є предметом оскарження у даному спорі, тому судом не надається оцінка обґрунтованості підстав, з яких воно було винесено (не досліджується наявність ознак нікчемності, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, і відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України окремого визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Окремо, суд зауважує, що відсутні підстави досліджувати питання виконання договорів про надання послуг № б/н від 01.09.2014, про заставу майнових прав № б/н від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014, оскільки їх виконання чи не виконання на їх нікчемність (недійсність в силу закону) - не впливає, а реституція предметом даного спору не є і також не покладена Позивачем у обґрунтування позову про визнання недійсним договору №08 від 14.08.2018 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Вимоги позову мотивовані укладеними Позивачем з Відповідачем-1 договорами про надання послуг № б/н від 01.09.2014, про заставу майнових прав № б/н від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014, та Позивач посилається на набуття на підставі цих договорів взаємних прав та обов'язків з Відповідачем-1, і що наслідок неналежного виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань за вказаними договорами і були порушені права Позивача, а саме, що Відповідач-1 повторно відступив права вимоги за Кредитними договорами, які на підставі ланцюжка правовідносин по вказаним договорам належали Позивачу.

Разом із цим, оскільки недійсні правочини не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю, то права Позивача на належне виконання на його користь умов указаних договорів - не порушені, так як договори є нікчемними - недійсними в силу закону, а визнання правочину недійсним пов'язане з анулюванням таких майнових наслідків його вчинення, як зобов'язання виконувати його умови.

Відтак, договір №08 від 14.08.2018 про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами Відповідачем-1 Відповідачу-2 права Позивача не порушує у зв'язку з відсутністю у Позивача права вимоги до Відповідача за нікчемними договорами про надання послуг № б/н від 01.09.2014, про заставу майнових прав № б/н від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014.

Інші доводи та заперечення сторін спору, викладені у поданих ними суду заявах по суті спору, а також інші, не описані вище, надані сторонами докази - усі вони судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору, у зв'язку з встановленням судом обставини визнання нікчемними договорів про надання послуг № б/н від 01.09.2014, про заставу майнових прав № б/н від 01.09.2014 та про відступлення права вимоги № б/н від 01.09.2014, а отже їх недійсності в силу закону, впливу не мають.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 08.02.2019

Суддя Р.Б. Сташків