РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2019Справа № 910/16510/18

За позовом Запорізького міського центру зайнятості

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

7 грудня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Запорізького міського центру зайнятості (позивач) надійшла позовна заява № 1134/07-05 від 03.12.2018 року до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" (відповідач) про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 2073,65 грн. (дві тисячі сімдесят три гривні 65 копійок)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив вимоги ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та не сплатив у встановленому порядку суму виплаченого Південним районним центром зайнятості м. Запоріжжя забезпечення та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1, у зв'язку з його поновленням на роботі за рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017р. по справі № 333/2099/17 (провадження № 22-ц/778/3021/17).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі №910/16510/18 позовну заяву № 1134/07-05 від 03.12.2018 року Запорізького міського центру зайнятості до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Запорізькому міському центру зайнятості строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Запорізькому міському центру зайнятості за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-б, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 809 ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 910/16510/18 вручено уповноваженому представнику позивача - 19.12.2018 року.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 29.12.2018 року (включно).

28 грудня 2018 року через відділ діловодства суду від Запорізького міського центру зайнятості надійшла заява № 1395/07-05 від 21.12.2018 року "Про усунення недоліків".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/16510/18 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання у справі призначено на 07.02.2019 року.

28.01.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання № 364/07-06 від 24.01.2019 року «Про розгляд справи без участі представника», в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

06.02.2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання № Т-10/545 від 04.02.2019 року, в якому відповідач просить суд до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 333/2099/17 зупинити провадження у справі № 910/16510/18.

Вказане клопотання було розглянуте в судовому засіданні 07.02.2019 року та відхилене як безпідставне.

Відхиляючи наведене клопотання, суд виходив з того, що у відповідності до п. 5 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дослідивши підстави поданого відповідачем клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість на підставі приписів ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, а саме з мотивів не доведення заявником факту об'єктивної неможливості розгляду справи №910/16510/18 до набрання законної сили судового рішення у справі № 333/2099/17 та про можливість встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в даному господарському спорі.

При цьому, суд зауважує, що рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017 року по справі № 333/2099/17 (провадження № 22-ц/778/3021/17) відповідно до положень статті 384 Цивільного процесуального кодексу України набрало законної сили 07.09.2017 року.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 07.02.2019 року не з'явилися.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 07.02.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Державної служби зайнятості від 18.10.2016 року № 184 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Запорізької області», Південний районний центр зайнятості м. Запоріжжя з 03.09.2018 року реорганізовано шляхом приєднання до Запорізького міського центру зайнятості, правонаступником майна, прав та обов'язків Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя установлено Запорізький міський центр зайнятості.

05.05.2017 року у Південному районному центрі зайнятості м. Запоріжжя знаходився на обліку як безробітний та з 12.05.2017 року отримував допомогу по безробіттю громадянин - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідно до наказу ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» від 17.03.2017 року № 38/с «Про звільнення машиніста тепловозу ОСОБА_1.» ОСОБА_1 звільнено з роботи 17.03.2017 року за ст.147 КЗпП України.

З 12.05.2017 року ОСОБА_1 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017 року у справі № 333/2099/17 (провадження № 22-ц/778/3021/17) визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» від 17.03.2017 року № 38/с та зобов'язано ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді машиніста тепловозу з 01.03.2017 року.

Наказом ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 288 о/с від 08.09.2017 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду» було скасовано наказ № 38/с від 17.03.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста тепловозу та поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста тепловозу з 18.03.2017 року.

Згідно довідки про виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 12.05.2017 року по 19.09.2017 року отримано допомогу по безробіттю у розмірі 2073,65 грн. (міститься в матеріалах справи).

19.09.2017 року реєстрацію безробітного ОСОБА_1 в Південному районному центрі зайнятості м. Запоріжжя припинено, відповідно до п.п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198 у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

20.09.2017 року позивач звернувся до ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» з претензією № 1493/06-01 з вимогою добровільної сплатити грошових коштів в сумі 2073,65 грн. Вказана претензія була отримана уповноваженою особою відповідача 22.09.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 172 (копія міститься в матеріалах справи). Втім, вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Внаслідок несплати відповідачем вказаних коштів, з огляду на норми вищезазначеної статті, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 2073,65 грн.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від 02.03.2000 року "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Право на забезпечення та соціальні послуги за цим Законом мають також незастраховані особи - військовослужбовці Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, внутрішніх військ, військ цивільної оборони, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, органів внутрішніх справ України, звільнені з військової служби у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію (далі - військовослужбовці), та особи, які вперше шукають роботу, інші незастраховані особи у разі їх реєстрації в установленому порядку як безробітних (ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Згідно з пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримується із роботодавця.

Проаналізувавши вищезазначену правову норму суд вважає за необхідне зазначити, що достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом, 05.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся за сприянням, до вирішення питання у працевлаштуванні до Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, де і був зареєстрований з відкриттям персональної картки № НОМЕР_3.

За заявою ОСОБА_1 від 05.05.2017 року, у якій він зазначив та засвідчив власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, йому був наданий статус безробітного і, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", призначена виплата допомоги по безробіттю.

Судом встановлено, що згідно наказу ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 288 о/с від 08.09.2017 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду» було поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста тепловозу з 18.03.2017 року.

Поновлення відбулось згідно рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017 року у справі № 333/2099/17 (провадження № 22-ц/778/3021/17).

Відповідно до довідки позивача допомога по безробіттю виплачувалася громадянину ОСОБА_1 з 12.05.2017 року по 19.09.2017 року та складає 2073,65 грн.

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 2073,65 грн. на користь Запорізького міського центру зайнятості відповідачем не надано.

Відповідно до п. 32 постанови пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Виходячи з наведеного судом, сума виплаченого позивачем забезпечення у розмірі 2073,65 грн., виплачених ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 12.05.2017 року по 19.09.2017 року, як безробітному, підлягають відшкодуванню відповідачем у відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2019 року встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів суду не надав.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) регіональної філії "Придніпровська залізниця" Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" (72304, м. Мелітополь, вул. Лінійна, 1а) на користь Запорізького міського центру зайнятості (, адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-б) грошові кошти: виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 - 2073,65 грн. (дві тисячі сімдесят три гривні 65 копійок), що підлягають перерахуванню на рахунок: одержувач: Запорізький міський центр зайнятості, , банк одержувача: ГУДКС України у Запорізькій обл., МФО: 813015, р/р: 4384.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) регіональної філії "Придніпровська залізниця" Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" (72304, м. Мелітополь, вул. Лінійна, 1а) на користь Запорізького міського центру зайнятості (, адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-б) судовий збір - 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні), що підлягає перерахуванню на рахунок: одержувач: Запорізький міський центр зайнятості, , банк одержувача: ГУДКС України у Запорізькій обл., МФО: 813015, р/р: 43843.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам у справі № 910/16510/18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.02.2019р.

Суддя О.В. Котков