ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1325/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю:

від ПП «Стенцовське» - ОСОБА_1, довіреність б/н від 05.08.2019;

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства «Стенцовське»

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018

суддя Цісельський О.В.

Час і місце ухвалення: 14:40 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту 13.11.2018

у справі № 916/1325/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія» НОТАПС»

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Стенцовське»

про стягнення 114 155,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19.07.2018 про стягнення з приватного підприємства «Стенцовське» 114 155,03 грн. пені. У звязку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного підприємства «Стенцовське» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС» пеню в сумі 114 155,03 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що пункт 8.3. Договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №14/03/08 встановлює, що сторони, відповідно до статті 259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Приватне підприємство «Стенцовське» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 по справі №916/1325/18 скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволені позовної заяви в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне підприємство «Стенцовське» зазначає, що при прийнятті оскарженого рішення судом першої інстанції не було дотримано норм матеріального та процесуального права та встановлена невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, скаржник зазначає, що судом не застосовано строк позовної давності, який встановлений законом та на думку відповідача не змінений договором.

При прийняття рішення, судом було проігноровано положення ст.ст. 113, 115 ГПК України та задоволено вимогу позивача, щодо того, що строк позовної давності збільшено Договором. Станом на теперішній час є тільки чинна постанова Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 відповідно до якої відповідач зобов'язаний погасити заборгованість.

Так, скаржник вважає, що пункт 8.3 Договору суперечать вимогам чинного законодавства України, та є нікчемним, оскільки відповідно до статей 251, 252 ЦК України та 115 ГПК України, строк позовної давності повинен обовязково визначатися роками, місяцями і днями, а пункт 8.3 Договору не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому є нікчемним.

Отже. строк позовної давності для стягнення пені за Договором 14/03/08 від 18.03.2008 встановлений частиною другою статті 258 ЦК України.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.

02.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія» НОТАПС» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.018 без змін.

29.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 підприємства «Стенцовське» надійшла відповідь на відзив.

04.02.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія» НОТАПС» надійшли додаткові пояснення з посиланням на практику Верховного суду України та Верховного Суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 підприємства «Стенцовське» на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 у справі № 916/1325/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 призначено справу № 916/1325/18 до розгляду на 31.01.2019 о 14:00 год.

В судовому засіданні 31.01.2019 оголошено перерву до 05.02.2019 до 16:30 год., про що повідомлено учасників справи.

Представник ПП «Стенцовське» в судовому засіданні 05.02.2019 надав пояснення в яких доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія» НОТАПС» в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений в судовому засіданні 31.01.2019.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.03.2008 між ТОВ «Тридента Агро» (Продавець) та ПП «Стенцовське» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №14/03/08, згідно умов п.1.1. якого, цей Договір визначає умови купівлі-продажу засобів захисту рослин (надалі - Товар) на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до п.5.3. Договору, оплата товару проводиться наступним чином:

- 20% від вартості товару оплачується Покупцем протягом трьох робочих днів з моменту підписання даного Договору;

- 80% від вартості товару оплачується Покупцем в строк до 30 листопада 2008 року.

За прострочення виконання зобовязань Покупець зобовязаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. Сторони, відповідно до ст.259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором. Крім цього, сторони, відповідно до п.6 ст.232 ГК України. домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за даним договором, здійснюється без обмеження строку. За несплату або несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує штраф в розмірі 15% від вартості неоплаченого товару та інші штрафні санкції у відповідності до чинного законодавства України (п.п. 8.2.. 8.3., 8.4. договору).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.03.2010 у справі №25/97-09-3450 за позовом ТОВ «Тридента Агро» до ПП «Стенцовське», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватної виробничо-комерційної фірми «Імпторгсервіс» про стягнення 149 226,82 грн. та 7000 грн. оплачених послуг адвоката, позов задоволено повністю, стягнуто з ПП «Стенцовське» на ТОВ «Тридента Агро» 98 205,47 грн. заборгованості, 21 820,38 грн. пені, 2881,90 грн. три процента річних, 11 588,25 грн. індекс інфляції, 14 730,82 грн. штрафу, 1492,26 грн. державного мита, 315,50 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.04.2010 апеляційну скаргу ПП «Стенцовське» задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 19 березня 2010 року у справі №25/97-09-3450 змінено, позов ТОВ «Тридента Агро» задоволено частково. Стягнути з ПП «Стенцовське» на користь ТОВ «Тридента Агро» 98205,47 грн. заборгованості, 11746,90 грн. пені, 2881,90 грн. трьох відсотків річних, 11588,25 грн. індекс інфляції, 14730,82 грн. штрафу, 1391,53 грн. держмита, 293,74 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

26.01.2011 між ТОВ «Тридента Агро» (Первісний кредитор) та ТОВ «Незалежна юридична компанія» (Новий кредитор) укладено Угоду №НЮК-17-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), згідно умов п.1.1. якої, Первісний кредитор відступає Новому кредитору права вимоги виконання ПП «Стенцовське» (код ), що іменується надалі «Боржник», зобовязання щодо сплати розміру грошового зобовязання у вигляді заборгованості, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат набутих Первісним кредитором на підставі договору №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18 березня 2008 року, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником, в тому числі, проте не обмежуючись, розміром грошового зобовязання, включаючи витрати Первісного кредитора, повязані із примусовим отриманням від Боржника такого виконання (судові витрати), котрі підтверджені Рішенням Господарського суду Одеської області від 19 березня 2010 року у справі №25/97-09-3450 та Постановою Одеського апеляційного господарського суду по справі №25/97-09-4350 від 27 квітня 2010 року, котрі набрали законної сили, винесені із підстав порушення Боржником грошового зобовязання згідно договору №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18 березня 2008 року.

Відповідно до п.2.1. Угоди, вартість зобовязання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 145 838,61 гривень.

26.01.2011 ТОВ «Тридента Агро» за актом прийому передачі документів передало, а ТОВ «Незалежна юридична компанія» прийняла:

- договір №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18.03.2008;

- рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2010 у справі №25/97-09-3450;

- постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.04.2010 у справі №25/97-09-3450.

31.03.2011 між ТОВ «Тридента Агро» (Первісний кредитор) та ТОВ «Незалежна юридична компанія» (Новий кредитор) було укладено Додаткову угоду №1 до Угоди №НЮК-17-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в прядку ст.512-519 ЦК України) від 26 січня 2011року, було доповнено розділ І Угоди пунктом 1.3. наступним змістом: «За цією угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних витрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобовязання) згідно договору №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18 березня 2008 року».

08.11.2013 ТОВ «Незалежна юридична компанія» було перереєстровано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Казус-Про».

11.09.2017 між ТОВ «Казус-Про» (Первісний кредитор) та ТОВ «Компанія «НОТАПС» (Новий кредитор) було укладено угоду №12-09-17 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), згідно умов п.1.1. якого, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання ПП «Стенцовське» (Боржник), зобовязання щодо сплати розміру грошового зобовязання у вигляді заборгованості, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат набутих Первісним кредитором на підставі договору №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18 березня 2008 року у звязку із його неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником, в тому числі, проте не обмежуючись, розміром грошового зобовязання, включаючи витрати Первісного кредитора, повязані із примусовим отриманням від Боржника такого виконання (судові витрати), котрі підтверджені рішенням Господарського суду Одеської області від 19 березня 2010 року у справі №25/97-09-3450 та постановою Одеського апеляційного господарського суду по справі №25/97-09-3450 від 27 квітня 2010 року, котрі набрали законної сили, винесені із підстав порушення Боржником грошового зобовязання згідно договору №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18 березня 2008 року.

Відповідно до п.2.1. Угоди, вартість зобовязання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 145 838 (сто сорок пять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 61 копійка.

07.09.2017 постановою Кілійського РВДВС ГТУЮ в Одеській області від 09.09.2017 відкрито виконавче провадження №54645672 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 11 травня 2010 року по справі №25/97-09-3450.

11.09.2017 ТОВ «Казус-Про» за актом прийому передачі документів передало, а ТОВ «Компанія «НОТАПС» прийняла:

- договір №14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18.03.2008;

- рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2010 у справі №25/97-09-3450;

- постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.04.2010 у справі №25/97-09-3450.

- належним чином завірена копія наказу Господарського суду Одеської області від 11 травня 2010 року по справі №25/97-09-3450 - 1 арк.;

- оригінал платіжного документу про сплату авансового внеску у сумі 2 917,00 грн. при поданні на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 11 травня 2010 року по справі №25/97-09-3450 - 1 арк.;

- належним чином завірена копія ухвали Господарського суду Одеської області від 16 березня 2017 року у справі №25/97-09-3450 - 1 арк.;

- належним чином завірена копія ухвали Господарського суду Одеської області від 10 липня 2017 року у справі №25/97-09-3450-3 арк.;

- належним чином завірена копія Постанови Кілійського РВДВС ГТУЮ у Одеській області від 07 вересня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №54645672 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 11 травня 2010 року по справі №25/97-09-3450 - 1 арк.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2017 замінено у справі №25/97-09-3450 позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Казус-Про» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС».

27.12.2017 між ТОВ «Казус-Про» (Первісний кредитор) та ТОВ «Компанія «НОТАПС» (Новий кредитор) укладено додаткову угоду №1 до Угоди №12-09-17 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 11 вересня 2017 року, яким було доповнено розділ І Угоди пунктом 1.3. та викласти його в такій редакції: «За цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних витрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобовязання) згідно договору№14/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18 березня 2008 року».

Як зазначає позивач, 28.12.2017 відповідачем було сплачено 90 852,56 грн. та 31.01.2018 27 226,36 грн.

З врахуванням вищенаведеного, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області із даним позовом про стягнення з відповідача пені за період з 13.11.2013 по 26.12.2017.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Стенцовське» 114 155,03 грн. пені за період з 13.11.2013 по 26.12.2017 у звязку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу №14/03/08 від 18.03.2008.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд посилався на п.8.3 договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 18.03.2008, яким сторони погодили, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками місцевого господарського суду відповідно до наступного.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зі змісту частини першої статті 627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в частині першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне:

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є господарські санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України та частиною 1 ст. 230 ГК України визначено, що неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом частини 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з п.1 ч.2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За правилами ч.1 статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність (абзац 1 п.3.3 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Згідно з ч. ч. 2,3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

За змістом ч. ч. 2,3 статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається пред'явленням позову до однієї особи, якщо предметом позову є лише частина вимоги. З цього випливає можливість подовження строку позовної давності шляхом пред'явлення позову лише щодо частини вимоги, якщо за характером відповідного зобов'язання припускається можливість виокремлення такої частини. При цьому, слід зазначити, що частиною вимоги може бути вимога про сплату інфляційних втрат та трьох відсотків річних за грошовим зобов'язанням (ч.2 ст.625 ЦК), які є складовою частиною основного боргу, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якщо вони передбачені законом або договором.

Адже, як роз'яснено в абзаці 1 п.5.3 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених ст.ст.536,625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж ст.625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

В основу оскаржуваного рішення про задоволення позову судом першої інстанції покладено висновок про збільшення сторонами у договірному порядку строку позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.8.3 договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 01.06.2008).

Так, пунктом 8.3 договору купівлі-продажу №4-06-08/ЗЗР від 01.06.2008 сторони погодили умову про те, що «...строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

В силу приписів частини другої статті 251 та частини другої статті 252 ЦК України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана подія, яка має юридичне значення і термін визначається календарною датою або вказівкою на подію.

Укладаючи договір купівлі-продажу від 01.06.2018, сторони в п. 8.3 цього договору строк позовної давності визначили не календарною датою чи днями, місяцями або роками, а умовами договору встановили строк позовної давності з посиланням на подію, після настання якої починається перебіг строку позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, а саме: повне виконання сторонами договірних зобов'язань. При цьому, сторони, оскільки не могли передбачити її настання через поведінку контрагента (учасника) цього договору, фактично встановили невизначений термін позовної давності, оскільки сам факт розрахунку за договором не є той неминучою подією, яку сторони мали можливість обєктивно передбачити та яка має неминуче настати.

Таким чином, оскільки сторони умовами п. 8.3 договору фактично не визначили строк позовної давності, судова колегія до спірних правовідносин застосовує строк позовної давності щодо стягнення пені, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, тобто в 1 рік.

Отже, що даному випадку початком перебігу строку позовної давності по вимозі про стягнення пені, нарахованої за прострочення виконання зобовязання, є дата виконання зобовязань за п. 5.3. договору № 14/03/08 «термін оплати покупцем - до 30 листопада 2008» р. Таким чином, строк позовної давності за основною вимогою закінчився 30.11.2011, а відповідно строк позовної давності щодо стягнення пені 30.11.2012.

Враховуючи правові висновки ОСОБА_3 Верховного суду по справі № 310/11534/13-ц щодо неможливості стягнення неустойки після спливу строку виконання основного зобовязання або після стягнення боргу за рішенням суду, судова колегія вважає доводи апеляційної скарги доведеними та підлягаючими задоволенню в частині спливу строків позовної давності щодо стягнення 114155, 03 грн. пені за період з 13.11.2013 по 26.12.2017, про застосування наслідків якої заявлено відповідачем у відзиві на позовну заяву у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області прийнято з порушенням норм матеріального права, у звязку з чим останнє підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства «Стенцовське» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 у справі № 916/1325/18 скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволені позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.02.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко