ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 925/626/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Принцевської Н.М.,

Суддів: Колоколова С.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Іванов І.В.

За участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення №031420, від 19.01.15;

від ТОВ „Інтелектуальні навігаційні системи - ОСОБА_2, Ордер ОД №333321, від 04.02.19;

від Тальнівської міської ради - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2018 року

у справі №925/626/18

за позовом Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тальнівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтелектуальні навігаційні системи"

про стягнення 313051,99 грн,-

(суддя першої інстанції: Лічман Л.В. дата та місце винесення рішення: 30.10.2018, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп. Шевченка, 29)

В червні 2018 року Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури інтересах держави в особі Тальнівської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інтелектуальні навігаційні системи (далі ТОВ ,,Інтелектуальні навігаційні системи) про стягнення 313051,99 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Обґрунтовуючи позовну заяву, прокурор послався на приписи ст.ст.1212,1214 Цивільного кодексу України та зазначив, що: відповідач використовує земельну ділянку за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на неї; з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у ТОВ ,,Інтелектуальні навігаційні системи існує обовязок укласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,3264 га за адресою: Черкаська обл., м.Тальне, вул. Зої Космодемянської, 51а, кадастровий номер: :02:001:2578; внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів відповідач в період з 01.06.2015 по 01.06.2018 отримав дохід шляхом нездійснення орендних платежів до бюджету в розмірі ціни позову.

Рішенням Господарського суду Одеської області (суддя Лічман Л.В.) відмовлено в позові Звенигородської місцевої прокуратури інтересах держави в особі Тальнівської міської ради до ТОВ ,,Інтелектуальні навігаційні системи про стягнення 313051,99 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Суд першої інстанції зазначив, що вимога про стягнення несплачених коштів за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, які б надійшли до бюджету у випадку укладення договору оренди, за своєю суттю є намаганням відшкодувати збитки у вигляді упущеної вигоди, тобто доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Відповідне право закріплено в ст. 224 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України.

Місцевий господарський суд зазначив, що до спірних правовідносин положення ст.ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України не застосовуються.

Господарський суд Одеської області зазначив, що прокурор має право подати позов до суду про відшкодування завданих власнику земельної ділянки збитків у вигляді упущеної вигоди, в якому слід довести наявність у діях ТОВ „Інтелектуальні навігаційні системи" складу господарського правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді відшкодування збитків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора Черкаської області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Зокрема, апелянт зазначає, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно, у відповідача виник обовязок укласти договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2578 з подальшою його реєстрацією та сплатою орендної плати за землю, однак ТОВ „Інтелектуальні навігаційні системи" продовжує використовувати земельну ділянку без здійснення жодних платежів, оскільки на ній розташовані належні йому на праві власності обєкти нерухомого майна.

Заявник апеляційної скарги вважає, що, виходячи із суті кондикційних відносин, що скалалися, в діях відповідача наявний факт отримання доходу від безоплатного використання земельної ділянки за рахунок Тальнівської міської ради, як власника цієї ділянки, яка фактично була позбавлена права одержати цей дохід у разі своєчасного укладення договору оренди земельної ділянки.

На думку апелянта відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобовязаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року відкрито апеляційне провадження по справі №925/626/18 за апеляційною скаргою Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2018 року у справі №925/626/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2018 року у справі №925/626/18 призначено до розгляду на 04.02.2019 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 виправлено допущену у вступній частині ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20 грудня 2018 року по справі №925/626/18 описку: замість дати ухвали "20 грудня 2018 року" виправлено на "22 грудня 2018 року".

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В судове засідання зявився представник прокуратури, який підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні та скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Представник Тальнівської міської ради в судове засідання не зявився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки. Про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції за відсутністю представника позивача, який не зявився до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права власником земельної ділянки площею 1,3264 га під будівлею за адресою: вул.ОСОБА_3 (вул.Чумацька), 51а, м.Тальне, Черкаська обл. (кадастровий номер :02:001:2578), є Тальнівська міська рада.

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.05.2018 ТОВ ,,Інтелектуальні навігаційні системи 20.03.2015 оформлено право власності на комплекс будівель, які належали ТОВ ,,Актів-Транском, за адресою: Черкаська область, м. Тальне, вул. Космодемянської Зої (вул. Чумацька), 51а.

Як вбачається з умов п.10 договору оренди землі №2138786, укладеного між Тальнівською міською радою та ТОВ «Актів-Транском» 30.04.2013, попереднім землекористувачем спірної земельної ділянки за користування нею сплачувалась орендна плата, що становила 6% від нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Тальнівської міської ради №63/6-1 від 30.04.2015 «Про земельні питання» передано ТОВ «Інтелектуальні навігаційні системи» в користування на умовах оренди земельну ділянку терміном з 30.04.2015 по 29.04.2064 площею 1,3264 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель комунальної власності Тальнівської міської ради, які відносяться до земель житлової та громадської забудови з функціональним використанням забудовані землі, які використовуються в комерційних цілях (6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК №644302 від 20.03.2015 за адресою, 20400, Черкаська обл., Тальнівський район, м.Тальне, вул. Зої Космодемянської (вул.Чумацька), 51а (кадстровий номер :02:001:2578). (а.с. 38)

Пунктом 15 вказаного рішення Тальнівської сільської ради №63/6-1 передбачено, що громадянам, підприємствам, установам, організаціям, яким передано в оренду земельні ділянки, в 20-денний термін укласти договори оренди землі з Тальнівською міською радою.

В матеріалах справи наявний договір оренди земельної ділянки від 30.04.2015, за умовами якого орендодавець Тальнівська міська рада надає, а орендар - ТОВ «Інтелектуальні навігаційні системи» приймає у строкове платне користування земельні ділянки загальнею площею 13264 кв.м. з кадастровим номером :02:001:2578 по вул. Космодемянської, 51а для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, який не підписано відповідачем. (а.с. 36-37)

Також в матеріалах справи наявний акт-прийому-передачі земельної ділянки, який містить лише підпис орендодавця Тальнівської міської ради.

Позивач звертався до відповідача з листами від 28.03.2016 (вих. №393/01-10) та 01.06.2016 (вих. №803/01-11) про погашення заборгованості з орендної плати та звернення до Тальнівської міської ради для укладення договору оренди земельної ділянки. (а.с.61-66)

У вказаних листах позивач зазначав, що на виконання рішення Тальнівської міської ради від 30.04.2015 №63/6-1 було виготовлено договір оренди земельної ділянки, однак ТОВ «Інтелектуальні новігаціні системи» вказаний договір не підписано, що призводить до втрат надходжень до міського бюджету за оренду землі.

Крім того позивач 16.03.2017 звернувся до ТОВ «Інтелектуальні навігаційні системи» з претензією про відшкодування збитків, в якій зазначив, що внаслідок використання відповідачем земельної ділянки комунальної власності без належним чином оформлених правовстановлюючих документів, Тальнівській міській раді заподіяні збитки у вигляді неотриманих доходів (упущеної вигоди). (а.с. 67-69)

На час звернення прокуратури до Господарського суду Одеської області з відповідною позовною заявою, відповідач використовує земельну ділянку (площа: 1,3264 га, кадастровий номер: :02:001:2578), на якій розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно, без укладання договору оренди землі та реєстрації його у відповідності до вимог чинного законодавства, що не заперечується учасниками справи.

Використання відповідачем земельної ділянки комунальної власності без укладання договору оренди землі або іншого правовстановлюючого документу стало підставою для звернення Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тальнівської міської ради до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 12 Земельного кодекс України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, у тому числі, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом ст.ст. 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина 1 ст.1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» ч.1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в даному випадку у справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина 1 ст.і 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом наведених приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Як зазначалося раніше, станом на 16.05.2018 ТОВ ,,Інтелектуальні навігаційні системи 20.03.2015 оформлено право власності на комплекс будівель, які належали ТОВ ,,Актів-Транском, за адресою: Черкаська область, м. Тальне, вул. Космодемянської Зої (вул. Чумацька), 51а.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою відповідачем, з огляду на що судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що ТОВ «Інтелектуальні навігаційні системи» користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що в даному випадку немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними, з огляду на що висновок місцевого господарського суду в цій частині є помилковим.

ТОВ «Інтелектуальні навігаційні системи», як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на зазначене, у звязку з використанням відповідачем земельної ділянки без достатніх правових підстав, а також безпідставного збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за її використання, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин саме приписів ст.ст. 1212 - 1214 Цивільного кодексу України, оскільки для кондикційних зобов'язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14, від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Перевіривши розрахунок, здійснений позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, судова колегія вважає його обґрунтованим та вірним.

За таких обстави, судова колегія погоджується з доводами апелянта стосовно того, що внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та не здійснюючи плату за землю за період з 01.06.2015 по 01.06.2018, ТОВ «Інтелектуальні навігаційні системи» за рахунок Тальнівської міської ради отримало дохід (безпідставно набуте майно) у вигляді грошових коштів у розмірі 313051,99 грн.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2018 року у справі №925/626/18 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2018 року у справі №925/626/18 задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2018 року у справі №925/626/18 скасувати.

Задовольнити позовні вимоги Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тальнівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтелектуальні навігаційні системи" про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна в сумі 313051,99 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтелектуальні навігаційні системи" (68000, Одеська обл., м.Чорноморськ, вул. Парусна, 16А, , р/р 8455) на користь Тальнівської міської ради (, ГУДКСУ в Тальнівському районі, МФО 854018, р/р 0615) кошти у розмірі 313051,99 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтелектуальні навігаційні системи" (68000, Одеська обл., м.Чорноморськ, вул. Парусна, 16А, , р/р 8455) на користь Прокуратури Черкаської області (18015, м.Черкаси, бульвар Шевченка, 286, р/р 3751) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4695,78 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 7043,67 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.02.2019 року

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: А.І. Ярош

ОСОБА_5