ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"05" лютого 2019 р. Справа № 903/911/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем'як В. М., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут", м. Луцьк

про стягнення 48 309 375,63грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 14-162 від 30.08.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 007.1 від 22.08.2018р.

Встановив: Позивач - ПАТ "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду з позовом до ТзОВ "Волиньгаз Збут", в якому просить суд стягнути 24498320,19грн. пені, 17681613,61грн. інфляційних втрат, 6129441,83грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, на порушення відповідачем умов договору № 16-403-Н на купівлю - продажу природнього газу від 28.10.2016р. в частині здійснення оплати за п. 6.1 даного договору.

Ухвалою суду від 10.12.2018р. підготовче засідання призначено на 15.01.2019р., зобов'язано відповідача подати відзив на позовну заяву, позивача відповідь на відзив.

Представники сторін, вимог ухвали суду від 10.12.2018р. не виконали.

Відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав зустрічну позовну заяву вх. № 01-50/35/19 від 10.01.2019р. про визнання недійсною окремої частини договору.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що зустрічної позовної заяви не отримав, для надання будь яких пояснень, щодо зустрічної позовної заяви потрібно отримати останню та підготовити письмові пояснення.

Ухвалою суду від 15.01.2019р. оголошено перерву для виконання вимог ухвали суду від 10.12.2018р. та для надання можливості позивачу подати письмові пояснення щодо зустрічної позовної заяви.

30.01.2019р. представник позивача через відділ діловодства суду подав відзив на зустрічну позовну заяву за вх.№01-57/1257/19 в якому вказує, що зустрічна позовна заява подана ТзОВ «Волиньгаз Збут» від 09.01.2019р. №437007.1-ск-35-0119 про визнання недійсної окремої частини спірного договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016р. №16-403-Н подана з порушенням строку передбачено ч.1 ст. 180 ГПК України та визначеного судом в ухвалі від 10.12.2018р. та підлягає поверненню заявнику. Крім того, звертає увагу на те, що зміст укладеного сторонами договору №16-403-Н купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016р. у повній мірі відповідає вимогам примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого Постановою КМУ від 13.11.2016р., №444 у редакції Постанови КМУ від 26.10.2016р. №853.

Дослідивши подану зустрічну позовну заяву ТзОВ «Волиньгаз Збут» суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.12.2018р. було запропоновано відповідачу, в порядку ст. ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, надати суду (але не менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття) відзив на позовну.

10.01.2019р. на адресу суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява від 09.01.2019р. з додатками та доказами направлення на адресу ПАТ НАК «Нафтогаз України».

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №108, а саме ухвали суду про відкриття провадження у справі від 10.12.2018р. ТзОВ «Волиньгаз Збут» вручено 12.12.2018р.

За таких обставин та з огляду на положення ст. 180 ГПК України судом встановлено, що строк (термін) для подання ТзОВ «Волиньгаз Збут» зустрічного позову на момент його фактичного подання до суду (10.01.2019р.) збіг.

Крім того, в судовому засіданні від 15.01.2019р. представник відповідача не обґрунтував пропущений строк подачі зустрічної позовної заяви, та не заявив відповідного клопотання про поновлення строку для подачі відповідної заяви в порядку ст.119 ГПК України.

Згідно ч. 6 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, суд повертає зустрічну позовну заяву заявнику ТзОВ «Волиньгаз Збут», як таку, що подана з порушенням норм Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, представник відповідача через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№ 01-84/15/19 від 05.02.2019р. про зупинення провадження у справі.

Мотивуючи тим, що при укладенні договору сторони керувались постановою КМУ №444 від 13.07.2016р. «Про затвердження Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій». Згідно положень якої порядок та умови проведення розрахунків між сторонами договору купівлі-продажу природного газу було визначено в п. 20 Примірного договору.

Також звертає увагу суду на те, що п.6.1 договору від 28.10.2016р. №16-403-Н купівлі-продажу природного газу викладений в редакції пункту 20 примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій Постанова КМУ №444 від 13.07.2016р. Між тим доводить, що 26.10.2016р. Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №853 «Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівліпродажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій».

02.07.2018р. Окружним адміністративним судом міста Києва винесено ухвалу про відкриття провадження у справі №826/9959/18 за позовом ТОзВ «Дніпропетровськгаз Збут» до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови №853від 26.10.2016р. «Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій».

Предметом вищевказаного позову є визнання протиправною та скасування постанови №853 від 26.10.2016р. «Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій».

Даною постановою КМУ №853 від 26.10.2016р. були внесені зміни до пункту 20 Примірного договору купівлі продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій.

Таким чином, у випадку задоволення позову ТзОВ «Дніпропетровськгаз Збут» Окружним адміністративним судом міста Києва, Постанова №853 від 02.07.2018р. буде визнано протиправною та скасовано, а отже п. 6,1 договору від 28.10.2016р. №16-403-Н купівлі- продажу газу буде таким, що буде суперечити постанові КМУ №444 від 13.07.2016р. «Про затвердження Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій».

Також в судовому засіданні представник відповідача доводить, що під час розгляду справи № 826/9959/18 Окружним адміністративним судом м. Києва будуть встановлені істотні обставини для розгляду справи №903/911/18, які не можуть бути встановлені господарським судом Волинської області в звязку з чим просить суд зупинити провадження по даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року,серія A,N 303-A,п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018р. відкрито провадження у справі № 826/9959/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №853 "Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 826/9959/18 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом встановлено, що справа №903/911/18 є пов'язаною зі справою №826/9959/18, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки при розгляді справи № 826/9959/18 буде надана правова оцінка чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.16р. № 853, що має суттєве значення для розгляду даної справи, та напряму впливає на обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Крім того, суд взяв до уваги правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі №910/6092/18 від 20.12.2018р. у подібних правовідносинах.

Так, у справі №910/6092/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія « Нафтогаз України» про визнання частково недійсним п. 6.1 договору від 12.04.2017р. №17-202-Н купівлі-продажу природного газу, що визначений Примірним договором купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016р., №444 з урахуванням змін внесених постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2016р. №853.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2018р. зупинено провадження у справі №910/6092/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/9959/18 Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018р. залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2018р. у справі №910/6092/18.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2018р. відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №910/6092/18 за касаційною скаргою ПАТ НАК «Нафтогаз України» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018р. та ухвалу господарського суду міста Києва від 28.08.2018р.

Предметом даного спору у справі №903/911/18 є стягнення штрафних санкцій та пені в сумі 4 830 9375,63грн., які нараховані на підставі п. 6.1 договору №16-403-Н від 28.10.2016р. укладеного між позивачем - ПАТ НАК «Нафтогаз України» та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», положення якого повністю відображають зміст порядку розрахунків, що визначений Примірним договором купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.16. № 444, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.16. № 853, що є аналогічним предметом судового розгляду, у даній судовій справі.

При цьому, з огляду на те, що спір про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.16. №853 відноситься до спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, суд не може розглянути дану справу до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 через обмеженість своєї юрисдикції.

Посилання відповідача на те, що клопотання позивача про зупинення провадження у справі та позов до Окружного адміністративного суду є способом затягування розгляду справи № 903/911/18 Господарського суду Волинської області є непідтвердженими належними та допустимими доказами в розумінні приписів норм ГПК України.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Враховуючи все вищевикладене, у відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 та п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України суд задоволив клопотання відповідача та зупиняє провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 180, 227, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву з додатками ТзОВ «Волиньгаз Збут» до ПАТ НАК «Нафтогаз України» про визнання недійсним п. 6.1. договору №16-403-Н від 28.10.2016р. повернути без розгляду.

2. Зупинити провадження у справі № 903/911/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 за позовом ТзОВ «Дніпропетровськгаз Збут» до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови Кабінету Міністрів України № 853 від 26.10.2016р. від якого залежить вирішення справи №903/911/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північного-західного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали підписний 07.02.2019р.

Суддя В. М. Дем`як