ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 917/405/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" - Островерхого С.А.,

Приватного акціонерного товариства "Авторадіатор" - не з'явився,

Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" - не з'явився,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Сотнікової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 (у складі колегії суддів: Радіонова О.О. (головуючий), Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

до Приватного акціонерного товариства "Авторадіатор", Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про стягнення 230 375 315,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Авторадіатор" (далі - ПАТ "Авторадіатор") та Публічного акціонерного товариства "АвтоКраз" (далі - ПАТ "АвтоКраз") про стягнення з ПАТ "Авторадіатор" заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1296-09 від 10.02.2009 у розмірі 219 862 990,97 грн та стягнення солідарно з ПАТ "Авторадіатор" та ПАТ "АвтоКраз" 10 512 325,00 грн в рахунок заборгованості за договором про відновлювану кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПАТ "Авторадіатор" неналежним чином виконувало свої зобов'язання за договором про відновлювальну кредитну лінію №1296-09 від 10.02.2009, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 230 375 315,97 грн, яка складається з: 149 110 000,00 грн строкової заборгованості за кредитом, 36 705 078,60 грн строкової заборгованості за відсотками та 44 560 237,37 грн простроченої заборгованості за відсотками. При цьому ПАТ "АвтоКраз" як поручитель на підставі договору поруки від 11.11.2011 № 124 солідарно відповідає за неналежне виконання ПАТ "Авторадіатор" своїх зобов'язань за договором про відновлювальну кредитну лінію №1296-09 від 10.02.2009 на суму 10 512 325,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.04.2017 у даній справі замінено назву Публічного акціонерного товариства "Авторадіатор" на Приватне акціонерне товариство "Авторадіатор" (далі - ПрАТ "Авторадіатор") та замінено назву Публічного акціонерного товариства "АвтоКраз" на Приватне акціонерне товариство "АвтоКраз" (далі - ПрАТ "АвтоКраз").

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.06.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з ПрАТ "Авторадіатор" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 219 862 990,97 грн. Стягнуто солідарно з ПрАТ "Авторадіатор" та з ПрАТ "АвтоКраз" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 10 512 325,00 грн заборгованості.

Місцевий суд мотивував свої висновки тим, що ПрАТ "Авторадіатор" допускав неодноразове прострочення виплат за кредитним договором №1296-09 від 10.02.2009 та має значну заборгованість, а тому позивач правомірно скористався своїм правом дострокової вимоги повернення кредиту за вказаним договором, з огляду на що з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 219 862 990,97 грн. При цьому, заборгованість в розмірі 10 512 325,00 грн підлягає солідарному стягненню з ПрАТ "Авторадіатор" та з ПрАТ "АвтоКраз" на користь позивача на підставі договору поруки № 124 від 11.11.2011.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 рішення Господарського суду Полтавської області від 01.06.2017 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ПрАТ "Авторадіатор" про стягнення заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009 у розмірі 219 862 990,97 грн задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Авторадіатор" на користь позивача заборгованість у розмірі 93 051 443,86 грн за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009 (з яких: 61 110 000,00 грн - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 0,00 грн - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 3 273 152,05 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам, 28 668 291,81 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам). В задоволені решти вимог - відмовлено.

У задоволені позовних вимог ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ПрАТ "Авторадіатор" та ПрАТ "АвтоКраз" про стягнення солідарно в рахунок заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009 у розмірі 10 512 325,00 грн відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до висновку комісійної судово-економічної експертизи № 17614/23632 від 26.07.2018, яка була проведена Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, розмір основної заборгованості ПрАТ "Авторадіатор" за договором про відновлювану кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009, підтверджений наявним в матеріалах справи меморіальним ордером, складає 61 110 000,00 грн, водночас розмір процентів за користування кредитними коштами за період з 10.02.2009 по 02.03.2017 складає: 3 273 152,05 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам, 28 668 291,81 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам. При цьому, апеляційний суд, вказав, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, а саме відповідних меморіальних ордерів, на підтвердження перерахування 17.04.2009 на користь ПАТ "Авторадіатор" кредитних коштів на загальну суму 88 000 000,00 грн.

Відмовляючи у стягненні солідарно з ПрАТ "Авторадіатор" та ПрАТ "АвтоКраз" заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009 у розмірі 10 512 325,00 грн, апеляційний суд зазначив, зокрема, про те, що позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ "АвтоКраз" як до поручителя за договором поруки № 124 від 11.11.2011 передчасно (17.03.2017), оскільки строком погашення зобов'язань зі сплати кредитних коштів та процентів за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009 є 13.12.2017.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, 03.12.2018 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 01.06.2017.

Вимоги касаційної скарги обґрунтовані тим, що суд апеляційної інстанції взяв до уваги лише висновок комісійної судово-економічної експертизи № 17614/23632 від 26.07.2018, не надавши при цьому оцінки усім наявним у матеріалах справи доказам, зокрема, платіжним дорученням від 17.04.2009, які, на думку позивача, підтверджують факт видачі ним на користь ПАТ "Авторадіатор" кредитних коштів на загальну суму 88 000 000,00 грн шляхом здійснення на підставі заявки ПАТ "Авторадіатор" платежів на користь інших суб'єктів господарювання з призначенням платежу "сплата за векселі".

ПрАТ "Авторадіатор" подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача) подало пояснення до касаційної скарги, у яких просить касаційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит") задовольнити, постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 01.06.2017.

Учасники справи були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак ПрАТ "Авторадіатор" та ПрАТ "АвтоКраз" не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи судом касаційною інстанцією. Оскільки явка учасників справи не визнавалась судом обов'язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком, Верховний Суд в складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності вказаних представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, які з'явились в судове засідання, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 02.02.2009 ПАТ "Авторадіатор" звернувся до ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" (найменування організаційно-правової форми якого змінено на ПАТ "Банк Фінанси та Кредит") з заявкою про видачу кредиту у розмірі 88 000 000,00 грн на строк до 20 місяців.

10.02.2009 між ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" (банк) та ПАТ "Авторадіатор" (позичальник) укладено кредитний договір № 1296-09 (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" надає позичальнику кредит у сумі 88 000 000,00 грн, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти згідно з графіком погашення до 15.09.2010 включно та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі визначеному п. 3.1 даного договору.

Для обліку виданого кредиту банк відкриває позичальнику судні рахунки: №21 03, МФО 300 131; № 21 04, МФО 300 131; № 21 05, МФО 300131.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи з наступних процентних ставок:

а) по кредиту, який обліковується на рахунках №21 03 та №21 04:

- 20% річних за період з дня видачі до строку повернення кредиту, вказаного в п. 2.2 цього договору;

по кредиту, який обліковується на рахунку №21 05:

- 18% річних за період з дня видачі до строку повернення кредиту, визначеного п. 2.2 договору);

б) у випадку порушення позичальником строків погашення, згідно графіка погашення

кредиту, вказаного в п. 2.2. цього договору: 40% річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання по кредиту за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

в) 40% річних за період з 16.09.2010 до дня фактичного погашення позичкової (основної) заборгованості.

У подальшому сторони неодноразово вносили зміни до кредитного договору, у тому числі, до п. 3.1 - щодо розмірів процентних ставок за користування кредитними коштами та до п. 2.2 - щодо продовження кінцевого строку повернення кредитних коштів банку.

Додатковою угодою від 11.12.2014 до кредитного договору сторони внесли зміни, зокрема до п. 1.1 кредитного договору, відповідно до яких узгодили, що банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 150 000 000,00 грн, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток № 1 до цього договору) з кінцевим строком погашення до 13.12.2017 і сплатити за користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 цього договору.

В п. 3.1 додаткової угоди від 11.12.2014 до кредитного договору сторони визначили процентні ставки, за якими позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами, номера рахунків обліку залишку боргу по кредиту, номера рахунків обліку процентів, періоди дії процентної ставки.

Так, в "б" п. 3.1. додаткової угоди від 11.12.2014 до кредитного договору сторони встановили, що у разі порушення позичальником строків погашення кредиту згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії, зазначеним в п. 1.1 цього договору, 46% річних від суми невиконаного своєчасного зобов'язання за кредитом згідно з вищевказаним графіком, за період часу з моменту непогашення кредитну (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом;

с) 46% річних за період з терміну повернення кредиту, що зазначений в п. 1.1 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в п.п. 4.5., 6.1. цього договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 11.12.2014) розрахунок процентів здійснюється за період користування кредитними коштами з моменту списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення коштів на позичковий рахунок. Розрахунок відсотків за день видачі здійснюється як за повний день, а за день повернення не здійснюється. Розрахунок відсотків по і заборгованості в гривні здійснюється виходячи з "факт/365" ("факт/366" у високосному році), в місяці - за календарем.

Згідно з п. 3.4 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 11.12.2014) порядок нарахування та сплати процентів:

а) нарахування та сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно;

б) позичальник зобов'язаний сплатити проценти, нараховані за користування кредитними коштами по 30.09.2010 включно, одноразово та в жодному разі не пізніше терміну повернення кредиту, вказаного в п. 1.1 цього договору;

в) позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами за період з 01.10.2010 по дату повернення кредиту, вказану в п. 1.1 цього договору, позичальник зобов'язаний щомісячно, у строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця "включно"). Позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами, нараховані по 13.12.2014 включно, в термін до 31.12.2014 включно;

г) позичальник сплачує проценти за останній звітній період (тобто, звітній період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту, що вказаний в п. 1.1 цього договору.

Додатковою угодою від 06.02.2015 до кредитного договору сторони внесли зміни в п. 1.1 кредитного договору та визначили в наступній редакції.

Банк відкриває позичальникові відновлювану кредитну лінію на загальну суму 150 000 000,00 грн, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток №2 до цього договору) з кінцевим строком погашення до 13.12.2017 і сплатити за користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 цього договору.

Для обліку коштів, що надаються за рахунок кредитної лінії, банк відкриває позичкові рахунки: - №2063.0.00.11281.03, код банку 300 131; - №2063.9.00.11281.04, код банку 300 131; - №2063.8.00.11281.05, код банку 300 131; - №2063.6.011281.001, код банку 300 131.

Додатковою угодою від 01.10.2015 до кредитного договору сторони узгодили, що банк відкриває позичальникові відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 149 110 000,00 грн, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток №3 цього договору) з кінцевим строком погашення до 13.12.2017 сплати за користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору та додаткових угод позичальник зобов'язується використовувати кредитні кошти, отримані за цим договором, на поповнення оборотних коштів та придбання цінних паперів українських підприємств.

Згідно з п. 6.1 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 11.12.2014) банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та сплати процентів за весь період користування кредитом до настання строку, визначеного в п. 1.1 цього договору (13.12.2017), а позичальник зобов'язаний повернути отримані кредитні кошти та сплатити всі відсотки протягом 1 робочого дня з моменту отримання вимоги банку в зв'язку з порушення умов кредитного договору.

Судами встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань ПАТ "Авторадіатор" як боржника за кредитним договором № 1296-09 від 10.02.2009, між позивачем як кредитором та Холдинговою компанією "АвтоКрАЗ" у формі Відкритого акціонерного товариства (яке в подальшому змінило назву на ПрАТ "АвтоКрАЗ") як поручителем було укладено договір поруки № 124 від 11.11.2011, відповідно до п. 1.1 якого (в редакції додаткової угоди від 11.12.2014) поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання ПАТ "Авторадіатор" зобов'язань в розмірі 10 512 325,00 грн, а також сплати процентів, підвищених процентів комісійної винагороди, пені, а також по відшкодуванню всіх збитків, пов'язаних з несвоєчасним та/або неповним виконанням вказаної суми (далі - зобов'язання) за кредитним договором № 1296-09 від 10.02.2009 в розмірі 150 000 000,00 грн, з оплатою процентів за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи з процентних ставок, вказаних в п. 3.1 кредитного договору.

ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" посилається на те, що:

- заборгованість ПАТ "Авторадіатор" за кредитним договором, що обліковується на рахунку № 2063.0.00.11281.03, за період з 17.04.2009 по 02.03.2017 становить 15 752 959,99 грн, з яких: 10 512 325,00 - грн основний борг, 3 620 529,44 грн строкова заборгованість по відсоткам, 1 620 105,55 грн - прострочена заборгованість по відсоткам);

- заборгованість ПАТ "Авторадіатор" за кредитним договором, що обліковується на рахунку №2063.2.002923.004, за період з 17.04.2009 по 02.03.2017 становить 47 238 858,54 грн, з яких 26 035 800,00 грн - строкова заборгованість по основному боргу, 15 682 933,96 грн - строкова заборгованість по відсоткам, 5 520 124,58 грн - прострочена заборгованість по відсоткам;

- заборгованість ПАТ "Авторадіатор" за кредитним договором, що обліковується на рахунку №2063.8.00.11281.05, за період з 17.04.2009 по 02.03.2017 становить 74 332 053,58 грн, з яких: 51 451 875,00 грн - строкова заборгованість по основному боргу, 14 128 463,15 грн - строкова заборгованість по відсоткам, 8 751 715,43 грн - прострочена заборгованість по відсоткам;

- заборгованість ПАТ "Авторадіатор" за кредитним договором, що обліковується на рахунку №2063.6.011281.001, за період з 13.11.2014 по 02.03.2017 становить 93 051 443,86 грн, з яких 61 110 000,00 грн - строкова заборгованість по основному боргу, 3 273 152,05 грн - строкова заборгованість по відсоткам, 28 668 291,81 грн - прострочена заборгованість по відсоткам.

Судами встановлено, що скориставшись наданим у п. 6.1 кредитного договору правом дострокової вимоги заборгованості за вказаним договором, 08.02.2017 позивач направив відповідачам вимогу №3-242100/718 про повернення суми наданого кредиту у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору та несплати визначених графіком сум заборгованості, відсотків, яка однак не була виконана відповідачами.

Посилаючись на те, що ПАТ "Авторадіатор" неналежним чином виконувало зобов'язання за вказаним кредитним договором, внаслідок чого виникла загальна заборгованість в сумі ,97 грн (у тому числі: 149 110 000,00 грн - строкова заборгованості за кредитом, 36 705 078,60 грн - строкова заборгованість за відсотками, 44 560 237,37 грн - прострочена заборгованість за відсотками), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перевіряючи доводи позивача щодо надання ПАТ "Авторадіатор" кредитних коштів за договором № 1296-09 від 10.02.2009 саме в заявленій позивачем сумі, апеляційний господарський суд призначив судову економічну експертизу, за наслідками якої Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса було надано висновок № 17614/23632 від 26.07.2018.

У вказаному висновку експерт зазначив, зокрема, про те, що документально підтверджується розмір заборгованості відповідно до вимог за кредитним договором № 1296-09 від 10.02.2009 за кредитом та процентами за користування кредитними коштами за період з 10.02.2009 по 02.03.2017 в сумі 93 051 443,86 грн (сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 61 110 000,00 грн; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 0,00 грн, сума строкової заборгованості по відсоткам - 3 273 152,05 грн, сума простроченої заборгованості по відсоткам - 28 668 291,81 грн).

Щодо видачі позивачем 17.04.2009 кредиту на загальну суму 88 000 000,00 грн експерт зазначив про відсутність документального обґрунтування меморіальними ордерами надання позивачем зазначених грошових коштів саме ПАТ "Авторадіатор".

Разом з тим, за приписами ч. 1 ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

За змістом ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, в матеріалах справи наявні платіжні доручення від 17.04.2009 на загальну суму 88 000 000,00 грн (том 1, а.с. 182-186), якими позивач обґрунтовував факт видачі ним ПАТ "Авторадіатор" вказаних кредитних коштів шляхом здійснення платежів на користь інших суб'єктів господарювання, з призначенням платежу "сплата за векселі" (з посиланням на кредитний договір № 1296-09 від 10.02.2009).

При цьому, позивач зазначав, що відповідні перерахування були здійснені позивачем саме на підстав заявки ПАТ "Авторадіатор", копія якої наявна в матеріалах справи.

Однак суд апеляційної інстанції вказаним платіжним дорученням та заявці ПАТ "Авторадіатор" оцінки не надав, наведені доводи позивача не спростував, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог до ПАТ "Авторадіатор" у повному обсязі.

Крім того, суди дійшли передчасного висновку щодо відмови у стягненні солідарно з ПрАТ "Авторадіатор" та ПрАТ "АвтоКраз" заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1296-09 від 10.02.2009 у розмірі 10 512 325,00 грн, враховуючи наступне.

Як було зазначено за змістом договору поруки № 124 від 11.11.2011 (з урахуванням додаткової угоди від 11.12.2014) ПрАТ "АвтоКрАЗ" зобов'язалосьперед позивачем відповідати в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання ПАТ "Авторадіатор" зобов'язань в розмірі 10 512 325,00 грн, а також сплати процентів, підвищених процентів комісійної винагороди, пені, а також по відшкодуванню всіх збитків, пов'язаних з несвоєчасним та/або неповним виконанням вказаної суми за кредитним договором № 1296-09 від 10.02.2009 в розмірі 150 000 000,00 грн, з оплатою процентів за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи з процентних ставок, вказаних в п. 3.1 кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитними договорами, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки № 124 від 11.11.2011 у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у встановлені договором строки, поручитель зобов'язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором (письмового чи телетрансмісійного) про невиконання боржником прийнятих на себе зобов'язань погасити кредитору грошову суму, шляхом її перерахування на рахунок кредитора будь-яким шляхом, визначеним кредитором.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Порука також припиняється, якщо кредитор на протязі шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання по кредитному договору не пред'явив вимогу до поручителя (п.5.1 договору № 124 від 11.11.2011).

Зазначаючи про те, що позивач передчасно (17.03.2017) звернувся до суду з вимогою до ПрАТ "АвтоКраз" як до поручителя за договором поруки № 124 від 11.11.2011, з посиланням на те, що відповідно до умов кредитного договору № 1296-09 від 10.02.2009 строком погашення зобов'язання зі сплати кредитних коштів та процентів є 13.12.2017, апеляційний суд не надав оцінки при цьому тим обставинам, що позивач скористався наданим у п. 6.1 кредитного договору № 1296-09 від 10.02.2009 правом дострокової вимоги кредитної заборгованості.

За змістом ст. 236 ГПК України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Оскільки постанова Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 не відповідає вказаним вимогам законодавства, то вона підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 у справі № 917/405/17 скасувати.

3. Справу № 917/405/17 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий