ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Справа № 915/1290/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Астахової С.І.,

представника позивача: не зявився;

представника відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ПРО

(49000, м.Дніпро, вул.Маршала Малиновського, буд.2, вежа А4-7, приміщ.10;

ідент.код 39200703),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 ПІВДЕНЬ

(54037, м.Миколаїв, вул.295 Стрілецької Дивізії, буд.79-В; ідент.код 39358488),

про: стягнення заборгованості у розмірі 327081,94 грн.

Згідно заяви вих.№10/12-01 від 10.12.2018: про стягнення заборгованості у розмірі 227081,94 грн, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ПРО звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою вих..№16/11-01 від 16.11.2018, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 ПІВДЕНЬ 327081,94 грн заборгованості (основного боргу) за договором поставки №СП49 від 19.01.2015.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства, а саме норм статей 6, 202, 204, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 692 ЦК України, статті 193 ГК України, та укладеного між сторонами умов договору поставки №СП49 від 19.01.2015, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобовязання щодо своєчасної оплати поставленого по договору товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 327081,94 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи у судовому засіданні призначено на 18.12.2018.

Згідно заяви вих.№10/12-01 від 10.12.2018 про уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 227081,94 грн, посилаючись на те, що відповідач в день направлення цінним листом позовної заяви до суду - 16.11.2018 платіжним дорученням №2309 перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 100000,00 грн, що підтверджується довідкою АТ «ОСОБА_3 Аваль» від 05.12.2018.

Враховуючи, що позивач скористався своїм правом зменшити розмір позовних вимог до прийняття рішення по справі, судом розглядаються позовні вимоги викладені у заяві позивача вих.№10/12-01 від 10.12.2018 про уточнення позовних вимог.

Позивач у позові просив суд розглянути позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Крім того, заявою вих.№10/12-02 від 10.12.2018 позивач просив суд розглядати справу за відсутності його представника та вирішити спір по суті.

Відповідач 18.12.2018 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, в звязку з чим розгляд справи судом було відкладено на 17.01.2019.

У судовому засіданні 17.01.2019 за клопотання відповідача, в якому останній просив перенести судове засідання на строк не раніше 28.01.2019, судом було відкладено розгляд справи на 31.01.2019, оскільки відповідно до наказу голови Господарського суду Миколаївської області №1-В від 23.01.2019 головуюча суддя у даній справі відбула у відрядження до м.Києва строком на три календарні дні з 28 по 30 січня 2019 року для участі у другому етапі кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 31.01.2019 не забезпечив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

19.01.2015 між ТОВ СЕРВІС ПРО (далі Постачальник, позивач) та ТОВ ОСОБА_2 ПІВДЕНЬ (далі Покупець, відповідач) був укладений договір поставки №СП49 (далі - Договір), згідно з п.1.1 якого Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця товари народного споживання (далі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору.

Найменування, ціна, кількість, асортимент ОСОБА_4, що постачається Постачальником Покупцю за цим Договором, обумовлюються у видаткових накладних, які попередньо погоджуються сторонами, і є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.2 Договору).

Ціна цього Договору визначається на підставі загальної вартості ОСОБА_4, переданого Постачальником Покупцю, згідно з видатковими накладними, які є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору Постачальник зобов'язаний здійснити поставку ОСОБА_4 на склад (торговельний об'єкт) Покупця, розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.295 Стрілецької дивізії, буд.79-В. Сторони в Додатку №1 до Договору також погодили, що поставка товарів на умовах Договору може здійснюватися Постачальником Покупцю також на склад за адресою: м.Херсон, вул.Тельмана, буд.2.

Згідно з умовами п.п.2.1, 2.3, 2.4 Договору Покупець зобов'язаний здійснити оплату отриманого за даним Договором ОСОБА_4 шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець зобов'язаний оплатити Постачальнику повну ціну кожної поставленої за даним Договором окремої партії ОСОБА_4 протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з моменту отримання ОСОБА_4 Покупцем. Під «окремою партією ОСОБА_4» за даним Договором Сторони розуміють весь обсяг (кількість) ОСОБА_4, переданого Постачальником Покупцю по одній окремій видатковій накладній. Оплата отриманого Покупцем за даним Договором ОСОБА_4 розподіляється Постачальником в наступному порядку: в першу чергу Покупцем здійснюється оплата ОСОБА_4, одержаного Покупцем згідно з першою видатковою накладною, і далі - згідно з кожною наступною видатковою накладною, якщо інше не зазначено Покупцем в реквізиті платіжного документа "призначення платежу".

Позивач здійснив поставку Відповідачу ОСОБА_4, на загальну суму 327081,94 грн, що підтверджується видатковими накладними №1СППФ000031886 від 01.05.2018 на суму 1123,20 грн, №1СППФ000038705 від 29.05.2018 на суму 700,00 грн, №1СППФ000044939 від 20.06.2018 на суму 230895,90 грн, №1СППФ000054847 від 24.07.2018 на суму 10678,98 грн разом з актом розбіжностей до неї на різницю - 24,78 грн, №1СППФ000056836 від 31.07.2018 на суму 69176,16 грн, №1СППФ000058621 від 07.08.2018 на суму 14532,48 грн (а.с.62-69).

Вказані видаткові накладні, підписані сторонами та скріплені їх печатками.

За поставлений по вказаним видатковим накладним товар відповідач станом на 03.11.2018 оплату не здійснив, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 до 02.11.2018 за договором №СП49 від 19.01.2015 (а.с.58-60) та розрахунком заборгованості (а.с.13).

Відповідач 16.11.2018 платіжним дорученням №2309 перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 100000,00 грн, що підтверджується довідкою АТ «ОСОБА_3 Аваль» від 05.12.2018 (а.с.83). До того ж, у вказаній довідці банку зазначено, що з 16.11.2018 по 04.12.2018 надходжень від відповідача на рахунок позивача не було.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача за поставлений позивачем в період з 01.05.2018 по 07.08.2018 товар по вказаним вище видатковим накладним становить 227081,94 грн.

На підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобовязання.

Згідно з положеннями ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо повної оплати позивачеві вартості поставленого по вказаним видатковим накладним ОСОБА_4 згідно умов та в строки визначених Договором, відповідач, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові та в заяві про уточнення позовних вимог заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за поставлений в період з 01.05.2018 по 07.08.2018 по вказаним видатковим накладним товар за договором №СП49 від 19.01.2015 в розмірі 227081,94 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи, що судом розглядались позовні вимоги викладені у заяві позивача вих.№10/12-01 від 10.12.2018 про уточнення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 227081,94 грн, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3406,23 грн судового збору.

До того ж, суд звертає увагу позивача, що у відповідності до п.1) ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 ПІВДЕНЬ (54037, м.Миколаїв, вул.295 Стрілецької Дивізії, буд.79-В; ідент.код 39358488) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ПРО (49000, м.Дніпро, вул.Маршала Малиновського, буд.2, вежа А4-7, приміщ.10; ідент.код 39200703) 227081,94 грн боргу та 3406,23 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 05.02.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва