РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/605/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: ОСОБА_1, учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза», АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза»,

вул. Ріпкинська, 27, м. Чернігів, 14021

предмет спору: про визнання недійсним рішення учасників товариства

За участю:

від позивача: Федоренко Є.В. - адвокат, ордер від 15.01.2019 серія ОД № 331090; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2190, видано 03.04.2012;

від відповідача: Руденок П.С. - адвокат, ордер від 09.01.2019 на надання правової допомоги серія ЧН № 040602; договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 02.01.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000400, видано 20.07.2018.

У судовому засіданні 11.02.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

13.08.2018, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява ОСОБА_1, учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» (надалі - ОСОБА_1.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» (надалі - Товариство) про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» від 17.12.2001.

Обґрунтовуючи заявлений позов ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем порушено її права на участь в управлінні Товариством внаслідок недотримання вимог закону та Статуту в частині скликання та проведення загальних зборів учасників, а саме: вимог статей 10, 53 Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про акціонерні товариства», п.п. 5.7, 7.2.5.2, 7.2.5.14, 7.2.8, 7.2.9 Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза». Як ствердила позивач, вона не була повідомлена та не приймала участі у загальних зборах Товариства, проведених 17.12.2001, де були вирішені питання щодо відчуження 41,6% частки Товариства (пит. 3 порядку денного); питання щодо перерозподілу часток у статутному капіталі Товариства (пит. 4 порядку денного); питання щодо затвердження нової редакції Статуту Товариства (пит. 5 порядку денного). Позивач вказала, що протокол засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори учасників 17.12.2001, та протокол № 2 зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» від 17.12.2001 є сфальсифікованими; її підпис у Переліку учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (додаток до протоколу засідання реєстраційної комісії від 17.12.2001) в графах «відмовився від придбання частки у Товаристві, про наслідки повідомлений» та «присутній на зборах» є підробленим. При цьому, позивач вказала і на відсутність у зазначеному протоколі підписів інших учасників Товариства, зокрема ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, від імені яких проставлені підписи невідомою особою, про що свідчать заяви свідків, які додані нею до матеріалів справи.

Одночасно, позивач зазначила про відсутність 17.12.2001 кворуму для прийняття рішення загальними зборами учасників Товариства, оскільки на зборах 17.12.2001 приймали участь не всі учасники Товариства, в той же час як питання про затвердження нової редакції Статуту Товариства вимагає наявності всіх його учасників (51-ї осіб, що володіють 100% голосів станом на 17.12.2001).

За твердженням позивача, лише на початку 2018 року вона випадково дізналась, що 17.12.2001 відбулися загальні збори учасників Товариства, на яких було вирішено питання про відчуження 41,6% частки статутного капіталу. З наведеного слідує, що вона була позбавлена можливості прийняти участь у загальних зборах Товариства та придбати відчужувану частку у його статутному капіталі, відтак, звернулась до суду за захистом порушеного права у 2018 році, оскільки про те, що її корпоративні права порушені дізналась лише на початку зазначеного року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.09.2018.

19.09.2018, підготовче судове засідання не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Романенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.09.2018 підготовче судове засідання у справі № 927/605/18 призначено на 03.10.2018.

03.10.2018, судом відкладено підготовче судове засідання на 10.10.2018, задоволено клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи документів та за клопотанням позивача витребувано у відповідача, в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) документи, необхідні для проведення вказаної експертизи, зокрема: оригінал протоколу засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори 17.12.2001 згідно наказу директора від 14.11.2001 за № 9 разом з додатком «Перелік учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза»; оригінали та належним чином завірені копії (до матеріалів справи) установчих документів (Статуту) ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» у редакції від 15.12.1999, про що винесено ухвалу від 03.10.2018.

10.10.2018, судом відкладено підготовче судове засідання на 17.10.2018 та, з огляду на відсутність у відповідача оригіналу додатку до протоколу засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори 17.12.2001, достовірність підпису позивача в якому ставиться під сумнів, за клопотанням позивача в порядку статті 81 ГПК України витребувано у Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області оригінал вказаного документа, що знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 0001997 від 17.03.2018.

При цьому, з огляду на необхідність проведення судової почеркознавчої експертизи, для якої мають бути витребувані в порядку статті 81 ГПК України оригінали відповідних документів, судом, на підставі частини 3 статті 177 ГПК України продовжено підготовче провадження на 30 календарних днів, про що винесено ухвалу від 10.10.2018.

У підготовчому судовому засіданні 17.10.2018 судом призначено судову почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судового експерта поставлено питання: чи виконаний підпис у протоколі засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» від 17.12.2001 в графі під порядковим номером 33 напроти прізвища ОСОБА_1 самою ОСОБА_1 чи іншою особою? Провадження у справі № 927/605/18 зупинено на підставі п. 2 частини 1 статті 228 ГПК України на час проведення експертизи.

Після усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 927/605/18, судом винесено ухвалу від 02.01.2019 та поновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 09.01.2019.

У підготовчому судовому засіданні 09.01.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу № 927/605/18 до судового розгляду по суті на 24.01.2019.

Апеляційна скарга від 21.01.2019 б/н ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 09.01.2019 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, - повернута скаржнику у відповідності до п. 17.11. Перехідних положень ГПК України як така, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, з урахуванням змісту статті 255 ГПК України, про що судом постановлено ухвалу від 24.01.2019.

24.01.2019, судом, за клопотанням позивача, відкладено розгляд справи по суті на 11.02.2019.

У судовому засіданні 11.02.2019 повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав заявлених у позові. Додатково, представник позивача наголосив, що висновком судової почеркознавчої експертизи документів підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_1 у додатку до протоколу засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори учасників 17.12.2001 згідно з наказом директора від 14.11.2009 за № 9, у графах «відмовився від придбання частки у товаристві, про наслідки повідомлений» та «присутній на зборах» є підробленими, тобто протоколи зборів учасників Товариства, датовані 17.12.2001, містять недостовірні дані та є сфальсифікованими.

Також, у судовому засіданні 11.02.2019, позивачем подано до суду письмові пояснення по суті спору (щодо строків позовної давності) та заявлено письмове клопотання про долучення до матеріалів справи документів, в обгрунтування правової позиції, наведеної ним у зазначених письмових поясненнях, а саме: копії листа-відповіді Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 11.02.2019 за № 921 (на звернення позивача від 11.02.2019), копії запиту до відповідача про надання копій протоколів загальних зборів та отримання додаткової інформації, копії листа-відповіді відповідача на звернення позивача, датованого 01.02.2019, копії вимоги учасників Товариства про скликання позачергових загальних зборів, копії повідомлення позивача про скликання загальних зборів учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" (датованого 05.02.2019), копії повідомлення учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства (датованого 11.02.2019), копія позовної заяви від 04.02.2019 ОСОБА_1 до ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" про зобов'язання вчинити дії, а саме надати запитувану інформацію.

Зазначені документи залучені судом до матеріалів справи. Натомість, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 2 статті 207 ГПК України зміст зазначених документів при винесені рішення по суті спору братись до уваги не буде, оскільки їх подано позивачем з порушенням строків для подання доказів у справі, що встановлені частиною 1 статті 80 ГПК України, після закриття підготовчого провадження, на стадії судового розгляду справи по суті.

Наведені в усних поясненнях представником позивача причини пропущення процесуальних строків на подачу вищевказаних доказів, а саме їх отримання лише у лютому 2019 року, не є поважними, оскільки ці документи отримані позивачем за її зверненнями, зробленими у лютому 2019 року, при тому що позов подано до суду у серпні 2018 року, а розгляд справи по суті розпочато 24.01.2019. Водночас, причини, які перешкоджали позивачу чи її представнику звернутись з відповідними запитами раніше, суду не повідомлено.

Відповідач відзивом на позов та повноважний представник відповідача у судовому засіданні по розгляду справи по суті 11.02.2019 проти позову заперечили в повному обсязі, підтверджуючи, що 17.12.2001 відбулись загальні збори учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», про що свідчать протокол засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників Товариства та протокол № 2 зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (оригінал протоколу № 2 знаходиться в матеріалах справи). На вказаних зборах були вирішені питання щодо відчуження 41,6 % частки ТОВ «Чернігівська маслосирбаза»; питання про перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська маслосирбаза»; а також питання щодо затвердження нової редакції Статуту Товариства, враховуючи зміни у перерозподілі часток у статутному капіталі Товариства.

Як пояснив представник відповідача, 15.05.2000, на підставі договору обміну № 03-К-2000/01 ВАТ «Чернігівмолпром», частка якого від статутного фонду відповідача на той час складала 58,412%, передав відповідачу 41,6% частки статутного фонду ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» в обмін на цінні папери. Предметом вказаного правочину був обмін між ВАТ «Чернігівмолпром» та ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» належними їм корпоративними правами та цінними паперами рівної договірної вартості.

Представник відповідача зазначив, що беручи до уваги вимоги Закону України «Про господарські товариства», у редакції чинній у спірному періоді, на нього було покладено обов'язок протягом року передати набуту частку статутного фонду іншим учасникам Товариства або третім особам, у зв'язку з чим він неодноразово пропонував учасникам Товариства купити частку Товариства у розмірі 41,6% від розміру статутного фонду за оціночною вартістю 30000,00грн. За твердженням відповідача, більше року (починаючи з червня 2000 року) на дошці оголошень в адміністративному приміщенні ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» було розміщено оголошення про передачу ВАТ «Чернігівмолпром» 41,6% частки від статутного фонду Товариства та пропозиція учасникам придбати таку частку. Як зауважив відповідач, лише один учасник Товариства виявив бажання придбати відчужувану ним частку статутного фонду, а саме ОСОБА_8, яка в подальшому набула зазначену частку у власність.

Відповідач звернув увагу суду на те, що доводи позивача стосовно того, що вона не була проінформована про проведення загальних зборів учасників Товариства не ґрунтуються на жодних доказах та не відповідають дійсності, стверджуючи, що ОСОБА_1 була сповіщена про проведення загальних зборів учасників Товариства своєчасно та належним чином, письмово із зазначенням часу та місця проведення зборів, однак враховуючи, що з того часу сплинуло більше 17 років у відповідача не збереглося жодних документів підтверджуючих факт сповіщення позивачки. При цьому, зазначив, що питаннями пов'язаними із проведенням загальних зборів Товариства та повідомленням його учасників про скликання зборів займався основний власник частки статутного фонду Товариства - ВАТ «Чернігівмолпром», який на даний час ліквідовано. Збори учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» були правомочними, кворум для прийняття рішень наявний. На думку відповідача, позивачем не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність кворуму на загальних зборах та не надано доказів, які б спростували факт правомочності зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що відбулись 17.12.2001.

Одночпсно, просив суд врахувати, що із змісту положень частини 4 статті 53 Закону України «Про господарські товариства» не вбачається наявність в учасників Товариства переважного права на придбання частки, яка передається самим Товариством іншим учасникам цього ж Товариства. З наведеного слідує, що у позивача було відсутнє переважне право на придбання частки в статутному капіталі Товариства, а її доводи про неотримання від Товариства письмового повідомлення про можливість придбати частку в розмірі 41,6% статутного капіталу Товариства неповинно прийматись до уваги, оскільки за відсутністю переважного права її обізнаність про таку передачу не впливає на обсяг її правомочностей як учасника Товариства. Також, вказав на незмінність розміру належної позивачці частки у статутному капіталі Товариства після прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів учасників Товариства, а відтак, права позивачки порушені не були. Зауважив, що недотримання встановленого законом та Статутом Товариства способу повідомлення учасника Товариства про проведення загальних зборів може бути підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на таких зборах, лише за умови порушення зборами прийнятими рішеннями прав позивача. А з огляду на те, що права позивачки не були порушені внаслідок прийняття загальними зборами учасників Товариства рішень від 17.12.2001, частка позивача у статутному капіталі Товариства залишилась незмінною, підстав для визнання цих рішень недійсними не має.

Також, у відзиві на позов, відповідачем було заявлено клопотання про застосування до даного позову наслідків спливу позовної давності. На думку відповідача, до заявлених позовних вимог має застосовуватись спеціальна позовна давність тривалістю в один рік з огляду на вимоги частини 4 статті 362 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) оскільки заявляючи позовні вимоги про визнання недійсними рішення зборів учасників Товариства щодо продажу учаснику частки у статутному фонді, позивач фактично оспорює договір купівлі-продажу цієї частки, вказуючи на порушення її переважного права купівлі частки у праві спільної власності співвласників.

При цьому,відповідач просив суд врахувати той факт, що 08.01.2012 було зареєстровано Статут ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» у новій редакції, пунктом 4.3. якого встановлено, що частка ОСОБА_8 у статутному капіталі Товариства становить 61,356%. Тобто, беручи до увагу стару редакцію Статуту Товариства відбулися зміни у розподілі часток статутного капіталу Товариства, при затверджені Статуту у новій редакції ОСОБА_1 завірила його своїм підписом, а значить починаючи з 2012 року останній було відомо про зміни у частках статутного капіталу Товариства та відповідно про договір купівлі-продажу частки статутного фонду Товариства, укладеного між відповідачем та ОСОБА_9

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій заперечила проти доводів відповідача зазначивши, що твердження відповідача про те, що у період з 15.05.2000 по 17.12.2001 він неодноразово пропонував ОСОБА_1 придбати частку Товариства не підтверджено жодними доказами. При цьому зауважила, що учасники Товариства мають повідомлятись про дату, час та місце загальних зборів учасників письмово, не менше ніж за 30 днів до скликання зборів, виходячи зі змісту п. 7.2.8. Статуту в редакції діючій у спірному періоді. Процедура повідомлення учасників Товариства про скликання загальних зборів та про питання, які мають бути вирішені на таких зборах, шляхом розміщення повідомлень на дошці оголошень в адміністративному приміщення Товариства установчими документами відповідача не передбачена. Зазначила, що не була повідомлена та не брала участі у проведенні загальних зборів учасників Товариства 03.12.2012, на яких було затверджено нову редакцію Статуту Товариства, про наявність якого дізналась лише на початку 2018 року, підписи від її імені в новій редакції Статуту Товариства виконано іншою особою.

Відповідачем, у порядку статей 167, 184 ГПК України, надано суду заперечення на відповідь позивача на відзив, що за своїм змістом тотожне відзиву на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ :

17.12.2001, відбулись загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза», на порядок денний яких були винесені наступні питання: обрання голови зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (пит. 1); обрання секретаря зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (пит. 2); розгляд питання щодо відчуження 41,6% частки ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» або зменшення розміру статутного фонду (пит. 3); про перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (пит. 4); затвердження нової редакції Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (пит. 5), про що до протоколу № 2 від 17.12.2001 загальних зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» внесено відповідні записи.

Виходячи з протоколу від 17.12.2001 засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори учасників 17.12.2001 згідно з наказом директора від 14.11.2001 за № 9, для участі у зборах зареєстровано 49 учасників, які представляють 100% голосів.

Як вбачається з реєстру учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», складеному за підсумками реєстрації, що є додатком до протоколу засідання реєстраційної комісії, напроти прізвища та ініціалів позивача в графах «відмовився від придбання частки у Товаристві, про наслідки повідомлений» та «присутній на зборах» проставлений підпис.

Перші два питання, які були вирішені 17.12.2001 на загальних зборах учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» стосувались виключно організації проведення таких зборів, а саме: обрання голови та секретаря зборів учасників Товариства.

По третьому питанню порядку денного було прийнято рішення про продаж частки статутного капіталу Товариства в розмірі 41,6% від розміру статутного фонду Товариства номінальною вартістю 342638,40грн, яку учасники оцінили за риночкою вартістю в 30000,00грн, протягом одного місяця одному з учасників Товариства, а саме ОСОБА_8 При цьому, в протоколі № 2 від 17.12.2001 зазначено, що підставою для відчуження вказаної частки статутного капіталу Товариства стала та обставина, що 15.05.2000 ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» придбало її в свого учасника - ВАТ «Чернігівмолпром» на підставі договору обміну № 03-К-2000/01, а тому в силу вимог закону Товариство у строк, що не перевищує одного року, зобов'язано передати таку частку іншим учасникам Товариства або третім особам або відповідно зменшити розмір статутного фонду на зазначену частку. У протоколі також зазначено, що протягом року учасникам Товариства неодноразово пропонувалось купити частку Товариства в розмірі 41,6% від розміру статутного фонду за оціночною вартістю 30000,00грн, та лише один учасник Товариства - ОСОБА_8П виявила бажання її придбати, решта учасників відмовилась від її придбання, про що свідчать їх підписи в додатку до протоколу засідання реєстраційної комісії від 17.12.2001.

По четвертому питанню порядку денного прийнято рішення розподілити частки у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» наступним чином: ВАТ «Чернігівмолпром» 138512,37грн, що становить 16,812% статутного фонду; ОСОБА_8 365732,9грн, що становить 44,403% статутного капіталу. Розмір часток решти учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» залишено без змін.

По п'ятому питанню порядку денного прийнято рішення про затвердження Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» у новій редакції.

Обґрунтовуючи заявлений позов, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем порушено її корпоративні права на участь в управлінні Товариством внаслідок неповідомлення її особисто про скликання 17.12.2001 загальних зборів учасників Товариства та недоведенням до неї інформації про реалізацію частки у статутному капіталі Товариства, щодо якої прийнято оскаржуване рішення. За її твердженням, під час скликання та проведення 17.12.2001 загальних зборів учасників Товариства були порушені вимоги статей 10, 53 Закону України «Про господарські товариства», п.п. 5.7, 7.2.5.2, 7.2.5.14, 7.2.8, 7.2.9 Статуту Товариства. При цьому, протокол засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори учасників 17.12.2001, є сфальсифікованим, оскільки її підпис в графах «відмовився від придбання частки у товаристві, про наслідки повідомлений» та «присутній на зборах» є підробленим; так само як і підписи інших учасників Товариства, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Також, включення до протоколу № 2, яким оформлено оскаржуване рішення, недостовірних відомостей, а саме про наявність на голосуванні 100% голосів у 49-ти зареєстрованих учасників Товариства, що не відповідає дійсності, оскільки станом на 17.12.2001 до складу Товариства входив 51 учасник. З наведеного слідує, що на загальних зборах Товариства був відсутній кворум для вирішення п'ятого питання порядку денного та затвердження Статуту Товариства в новій редакції, так як з огляду на зміст пунктів 7.2.5.2, 7.2.6, 7.2.9. Статуту Товариства, в редакцій чинній станом на 17.12.2001, для прийняття рішення про внесення змін до Статуту на загальних зборах необхідна наявність всіх учасників Товариства, які мають у сукупності 100% голосів.

З наведеного слідує, що предметом спору у даній справі є правомірність рішень загальних зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», оформлених протоколом № 2 від 17.12.2001.

Справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, згідно п. 3 частини 1 статті 20 ГПК України належать до юрисдикції господарських судів.

За частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) корпоративними правами визнаються права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до абзацу 1 п. 17, абзацу 2 п. 19 та абзацу 2 п. 20 постанови ВСУ від 24.10.2008 за № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов'язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб'єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується. Відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники (акціонери).

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, на момент прийняття оскаржуваного рішення входила до складу учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» та мала частку у його статутному фонді у розмірі 1,723%. Розмір її внеску до статутного фонду відповідача становив 14192,62грн, про що зазначено в п. 5.4. Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» затвердженого протоколом від 03.11.1999 за № 1 зборів засновників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза». Відтак, враховуючи, що у статутному фонді Товариства на момент прийняття оскаржуваного рішення була визначена належна позивачу частка, суд дійшов висновку про наявність у неї корпоративних прав щодо відповідача.

Виходячи з даних ЄДРПОУ, позивач - ОСОБА_1, до цього часу залишається учасником ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», та відповідно володіє корпоративними правами Товариства, що сторонами в процесі розгляду справи не заперечувалось.

Згідно частини 3 статті 167 ГК України відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав є корпоративними відносинами. Враховуючи, що у позивача наявні корпоративні права щодо відповідача, між сторонами існують корпоративні відносини.

Статтею 10 Закону України «Про господарські товариства», у редакції діючій на момент прийняття оскаржуваних позивачем рішень, встановлено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом (а); брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди) (б); вийти в установленому порядку з товариства (в); одержувати інформацію про діяльність товариства (г). При цьому, на вимогу учасника, товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про господарські товариства» у редакції діючій на момент прийняття оскаржуваних позивачем рішень, передбачено, що управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

З огляду на приписи частин 1 та 4 статті 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

Виходячи зі змісту статей 11, 59 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю з питань діяльності товариства приймають відповідні рішення, які є обов'язковими для виконання всіма його учасниками.

З наведеного слідує, що рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

З огляду на приписи статей 59, 60, 61 Закону України «Про господарські товариства», у редакції діючій на момент прийняття оскаржуваних рішень, існують безумовні підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, у зв'язку з прямою вказівкою закону, а саме: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства, на розгляд яких не було отримано згоди всіх учасників товариства, присутніх на зборах; відсутність протоколу загальних зборів учасників товариства. Наведене узгоджується з приписами п. 18 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 за № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та п. 2.13. постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 за № 4 «Про деякі питання практики вирішення корпоративних спорів».

Виходячи з правової природи рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, як акта ненормативного характеру, підставами визнання недійсними таких рішень можуть також бути: невідповідність рішень загальних зборів вимогам чинного законодавства; порушення вимог чинного законодавства та статуту товариства під час скликання та проведення зборів; позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах.

При цьому, для визнання недійсними рішень загальних зборів товариства з наведених підстав необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією ВСУ наведеними в п. п. 17, 18 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 за № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, виходячи з принципу змагальності сторін у господарському процесі, саме на позивача покладено обов'язок доведення факту порушення її прав, які підлягають захисту судом.

Як вказала позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи заявлений позов, відповідач позбавив її можливості прийняти участь у загальних зборах учасників Товариства, проведених 17.12.2001, на яких були вирішенні питання щодо відчуження частки статутного фонду Товариства та щодо перерозподілу часток у його статутному фонді.

Частиною 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства», у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим Статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Пунктом 7.2.8. Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», затвердженого протоколом зборів засновників від 03.11.1999 за № 1, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, передбачено, що про проведення зборів учасників, з зазначенням часу і місця проведення зборів, та порядку денного зборів учасники повідомляються письмово. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання зборів Учасників.

Судом встановлено відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів належного повідомлення ОСОБА_1, як учасника ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» про проведення 17.12.2001 загальних зборів учасників Товариства, та про її обізнаність з переліком питань, що мали бути вирішенні за результатами таких зборів, у тому числі щодо відчуження 41,6% частки статутного фонду Товариства.

Наявність в матеріалах справи оголошення з пропозицію придбати 41,6% частки статутного фонду товариства за ціною 30000грн, що за твердженням відповідача на протязі 2000-2001 років знаходилось на дошці оголошень в адміністративному приміщенні ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» не свідчить про повідомлення ним ОСОБА_1, як учасника Товариства, у спосіб, встановлений Статутом, про скликання 17.12.2001 зборів учасників, на порядок денний яких було поставлено питання про відчуження вказаної частки.

Доводи відповідача про відсутність у нього належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про скликання 17.12.2001 загальних зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», з огляду на те, що цим питанням займався основний власник частки статутного фонду товариства - ВАТ «Чернігівмолпром», який на даний час ліквідований, - не спростовує наведених висновків суду.

За приписами п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України «Про господарські товариства», позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

При цьому, при вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або присутність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

На думку позивача, враховуючи, що вона не була повідомлена належним чином про проведення 17.12.2001 загальних зборів учасників товариства, вона була позбавлена можливості прийняти участь у вирішенні питання щодо відчуження 41,6% частки статутного фонду товариства та відповідно перерозподілу часток у статутному фонді товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору обміну № 03-К-2000/01 від 15.05.2000 укладеного між ВАТ «Чернігівмолпром» та ЗАТ «Інвестиційна компанія «СІВЕР-ІНВЕСТ», яке діяло в інтересах довірителя - ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» на підставі договору-доручення № 03-К-2000, між сторонами здійснено обмін корпоративних прав у розмірі 41,6% статутного капіталу ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що належали ВАТ «Чернігівмолпром» на прості іменні акції в кількості 8160шт., емітентом яких є ВАТ «Чернігівмолпром». Факт наявності у ВАТ «Чернігівмолпром» частки у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» в розмірі 58,412% на момент укладення договору обміну підтверджується п. 5.4. Статуту відповідача, в редакції чинній на момент укладення сторонами вказаного правочину.

На підставі акту прийому-передачі, складеного в 2000 році, ЗАТ «Інвестиційна компанія «СІВЕР-ІНВЕСТ» передала ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» корпоративні права в розмірі 41,6% статутного капіталу Товариства, які належали ВАТ «Чернігівмолпром». Акт прийому-передачі підписаний сторонами та скріплений печатками обох сторін.

Таким чином, у 2000 році, відповідач придбав частину частки свого учасника - ВАТ «Чернігівмолпром» у розмірі 41,6% власного статутного капіталу.

Відповідно до приписів статті 53 Закону України «Про господарські товариства», в редакції, що діяла на момент придбання відповідачем частки у власному статутному капіталі, та на момент проведення зборів учасників, за результатами яких прийнято оскаржуване рішення, учасник товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі. Передача частки (її частини) третім особам можлива тільки після повного внесення вкладу учасником, який її відступає. При передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який відступив її повністю або частково. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю після повного внесення ним вкладу може бути придбана самим товариством. У цьому разі воно зобов'язане передати її іншим учасникам або третім особам у строк, що не перевищує одного року. Наведене узгоджується з приписами п. п. 4.3.10., 4.3.11. Статуту відповідача, в редакції яка діяла на момент проведення зборів учасників.

Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку про наявність у Товариства права на придбання у свого учасника частки у власному статутному капіталі. При цьому, у Товариства, в силу вимог закону, виникає обов'язок протягом одного року з моменту придбання передати таку частку іншим учасникам Товариства або третім особам. У той же час, аналіз частини 1 статті 53 Закону України «Про господарські товариства», в наведеній редакції, свідчить, що переважне право учасників товариства з обмеженою відповідальністю на придбання частки учасника, який її відступає, застосовується лише у випадку відступлення частки саме учасником товариства. Зі змісту положень частини 4 статті 53 Закону України «Про господарські товариства» не вбачається наявність в учасників товариства переважного права на придбання частки, яка передається самим товариством іншим учасникам цього ж товариства на виконання вимог даної норми закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у позивачки переважного права на придбання частки в статутному капіталі ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» під час передачі Товариством іншому учаснику частки, яка була придбана самим Товариством у іншого його учасника.

Відтак, твердження позивачки про неотримання від Товариства письмового повідомлення про можливість придбати частку у розмірі 41,6% статутного капіталу судом до уваги не приймається, оскільки за відсутністю переважного права її обізнаність про таку передачу не впливає на обсяг її правомочностей як учасника Товариства.

При вирішенні четвертого питання порядку денного зборів учасників Товариства та перерозподілу часток у статутному фонді Товариства, частка належна позивачці у статутному фонді у розмірі 1,723% залишилась незмінною, що сторонами не заперечується.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недоведення позивачкою факту порушення її прав внаслідок прийняття загальними зборами учасників Товариства рішень від 17.12.2001 з третього та четвертого питань порядку денного. Факт відсутності (присутності) позивачки 17.12.2001 на загальних зборах учасників Товариства не впливає на зміст прийнятих рішень із зазначених питань.

У свою чергу, позиція позивачки стосовно того, що до протоколу засідання реєстраційної комісії з проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори 17.12.2001 згідно з наказом директора від 14.11.2001 за № 9 та до протоколу № 2 від 17.12.2001 зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» включено недостовірні відомості, а саме: її підпис у додатку до протоколу реєстраційної комісії у графах «відмовився від придбання частки у товаристві, про наслідки повідомлений», «присутній на зборах» є підробленим, підтримується висновком судової почеркознавчої експертизи за № 4602/4603/18-24 (наявний в матеріалах справи), так само як і підписи інших учасників товариства, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про що свідчать заяви вказаних осіб як свідків у судовому процесі. Відтак, зазначення у протоколах про наявність кворуму для проведення зборів учасників та прийняття відповідних рішень, у тому числі щодо затвердження нової редакції Статуту Товариства, що вимагає наявності 100% голосів, - не відповідає дійсності, за твердженням позивачки.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства», у редакції чинній на час проведення зборів учасників та прийняття оскаржуваних рішень, встановлено, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, а з питань, які потребують одностайності, - всі учасники. Аналогічна норма закріплена в пункті 7.2.9. Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», в редакції затвердженій зборами засновників 03.11.1999.

Статтею 59 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю, крім питань, зазначених у пунктах «а», «б», «г-ж», «и-ї» статті 41, також належить встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; вирішення питань про придбання товариством частки учасника; виключення учасника з товариства.

При цьому, з питань зазначених у пунктах «а» і «б» статті 41 цього Закону, а саме визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; внесення змін до статуту, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства, необхідна одностайність у вищому органі (зборах товариства).

Наведене узгоджується зі змістом п. 7.2.6 Статуту Товариства, згідно якого питання пов'язані з визначенням основних напрямів діяльності Товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; внесенням змін до Статуту Товариства; приймання до Товариства та виключення з нього учасника, - належать до виключної компетенції зборів учасників Товариства, рішення з яких вимагає одностайності, тобто наявності 100% голосів учасників.

З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

З огляду на зміст пункту 5.4. Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, до складу учасників Товариства входила 51 особа. Проте, згідно протоколів, якими оформлене оскаржуване рішення, на загальних зборах учасників Товариства 17.12.2001 були присутні 49 осіб, про що зазначає позивач у позовній заяві; без включення до складу учасників ОСОБА_11 (якому належало 0,143% частки статутного фонду Товариства) та ОСОБА_12М (якому належало 0,087% частки статутного фонду Товариства).

Як встановлено судом у судовому засіданні 11.02.2019 при досліджені матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», включеної до 1-го тому кримінальної провадження № 0001997 від 17.03.2018 (матеріали яких витребувані ухвалою суду від 10.10.2018), рішенням зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», оформленого протоколом від 01.11.2000 за № 3 (копія якого залучена судом до матеріалів справи), на підставі пунктів 4.6. та 7.2.5.12 Статуту Товариства виключено з його складу учасників ОСОБА_11 та ОСОБА_12, у зв'язку із систематичним невиконанням покладених на вказаних учасників обов'язків, що перешкоджає досягненню спільної мети учасників Товариства. Тобто, до складу учасників Товариства станом на 17.12.2001 фактично входило 49 осіб.

Разом з тим, як підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 4602/4603/18-24, на зборах Товариства 17.12.2001 була відсутня позивач - ОСОБА_1 (якій належить 1,723% частки статутного фонду Товариства), враховуючи що її підписи у протоколі реєстраційної комісії є підробленими.

З наведеного слідує, що 17.12.2001, на загальних зборах учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» був відсутній кворум для затвердження нової редакції Статуту Товариства, у зв'язку з відсутністю на час їх проведення всіх учасників Товариства.

Відсутність на загальних зборах кворуму для прийняття рішень є безумовною підставою для визнання таких зборів недійсними.

Враховуючи, що наявність одностайності голосів, тобто присутності усіх учасників товариства, що володіють 100% голосів, вимагало лише вирішення питання про затвердження нової редакції Статуту Товариства (пит. 5), суд, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» від 17.12.2001 в частині затвердження нової редакції Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза».

Кворум присутніх учасників на загальних зборах 17.12.2001 становив більше 60% голосів у їх сукупності та був достатнім для проведення загальних зборів Товариства та вирішення питань щодо відчуження частки Товариства та перерозподілу часток у його статутному капіталі з огляду на зміст частини 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства».

При цьому, судом залишено поза увагою доводи позивачки про відсутність 17.12.2001 на загальних зборах Товариства: ОСОБА_4 (якій належало 1,218% частки статутного фонду Товариства); ОСОБА_10 (якій належало 0,377% частки статутного фонду Товариства); ОСОБА_6 (якому належало 0,331% частки статутного фонду Товариства), ОСОБА_7 (якому належало 2,406% частки статутного фонду Товариства), враховуючи наявність підписів вказаних осіб у додатку до протоколу реєстраційної комісії ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» в графі «присутній на зборах».

У свою чергу, позивачкою не доведено на підставі належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів факт підробки підписів вищевказаних осіб. За приписами частини 2 статті 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

З огляду на зазначене, заяви свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в яких вказані особи стверджували, що були відсутні 17.12.2001 на загальних зборах ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», та не підписували жодних реєстраційних документів, - залишено судом поза увагою.

Зокрема, суд вважає за необхідне відмітити, що присутність зазначених осіб при проведені загальних зборів учасників товариства 17.12.2001, які у сукупності володіли 4,329% голосів від загальної кількості, не впливала на правомочність таких зборів, враховуючи присутність інших його учасників, кількість голосів яких у своїй сукупності перевищувала 60% та була достатньою для вирішення питань 1-4 порядку денного.

Протокол загальних зборів є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 ГК України. Підробка підпису позивача у додатку до протоколу реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», що зібрались на збори учасників 17.12.2001 згідно з наказом директора від 14.11.2001 за № 9, не є підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства 17.12.2001. Фальсифікація підпису учасника Товариства у протоколі, яким оформлене оскаржуване рішення, не впливає на зміст самого рішення, прийнятого за наявності кворуму голосів учасників Товариства.

Відповідачем у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив заявлено клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених вимог.

Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом залишено поза увагою доводи відповідача про сплив саме спеціальної позовної давності тривалістю один рік, враховуючи, що предметом даного спору є правомірність рішення загальних зборів Товариства, а не спір про переведення прав покупця на позивача внаслідок порушення його переважного права в спільній частковій власності, як передбачено частиною 4 статті 362 ЦК України, на яку посилається відповідач.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа не тільки довідалася, а й могла довідатися про порушення свого права. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, адже норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Оскаржуване рішення загальних зборів учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» прийнято 17.12.2001, яким було вирішено питання про відчуження 41,6% частки його статутного фонду, як наслідок, проведено перерозподіл часток у статутному фонді Товариства та відповідно затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза». Натомість позов про визнання недійсним вказаного рішення подано до суду позивачем лише 13.08.2018, тобто зі спливом більше 16 років.

З пояснень позивачки вбачається, що про оскаржуване рішення їй стало відомо випадково на початку 2018 року, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень остання до суду не надала.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми, достовірними доказами, в розумінні статтей 76-79 ГПК України, факту того, що про скликання 17.12.2001 загальних зборів ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» та прийняття оскаржуваного рішення вона дізналась лише на початку 2018 року, - судом залишено її твердження поза увагою.

При цьому, судом взято до уваги, що з огляду на зміст пункту г) частини 2 статті 10 Закону України «Про господарські товариства» позивач - ОСОБА_1 мала право, як учасник Товариства, на одержання інформації про діяльність Товариства. На вимогу позивачки відповідач був зобов'язаний надати їй для ознайомлення річні баланси, звіти Товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Тобто, позивачка на протязі всього часу, що передував її зверненню до суду, не була позбавлена можливості ознайомитись зі змістом оскаржуваного рішення та вжити відповідні заходи щодо захисту її порушених прав в межах строків позовної давності. При цьому, у разі ухилення Товариства від надання запитуваної учасником інформації, останній має право звернутись до суду з відповідним позовом про зобов'язання юридичної особи вчинити дії, а саме надати запитувану інформацію.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_1 була присутньою 03.12.2012 на загальних зборах учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», про що свідчить її підпис в редакції нового Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза», суд дійшов висновку про її обізнаність про зміну частки ОСОБА_8 у статутному фонді Товариства та відповідно перерозподіл часток у статутному фонді Товариства, з внесенням відповідних змін до установчих документів. Посилання позивача про те, що у вказаному документі її підпис також є підробленим не грунтується на належних доказах, відтак не прийнято судом до уваги.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що є джерелом права, зокрема в рішеннях ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, звернення позивачки за захистом свого права відбулось з пропуском встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, про застосування наслідків якої заявлено відповідачем у відзиві на позов.

Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому судом не було встановлено наявності поважних причин пропуску позивачкою строку позовної давності, що унеможливлює здійснення судом захисту порушеного права в силу вимог частини 5 статті 267 ЦК України.

При цьому, наслідки спливу позовної давності застосовуються судом лише у разі наявності порушеного права, за захистом якого звертається особа до суду з відповідним позовом.

З огляду на те, що судом не встановлено факту порушення прав позивача прийнятими 17.12.2001 загальними зборами учасників ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» рішеннями по питаннях 1-4 порядку денного, судом відмовлено в задоволенні позову в цій частині, з огляду на відсутність правових підстав для визнання недійсним вказаних рішень.

Водночас, суд, вирішив відмовити в позові в частині визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» від 17.12.2001 щодо затвердження нової редакції Статуту ТОВ «Чернігівська маслосирбаза» (пит. 5 порядку денного), з підстав спливу строку позовної давності, про що відповідачем подано відповідну заяву.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи, покладаються на позивача, з огляду на те, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» (14021, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Ріпкинська, 27, ) про визнання недійсним рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» від 17.12.2001, - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 11.02.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко