ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

на дії приватного виконавця

04.02.2019м. ДніпроСправа № 904/7349/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при помічникові судді Мартиненко І.Ю., який за дорученням судді виконує функції секретаря судового засідання, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугіляя» на дії приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький інститут "Укргіпросталь", м. Дніпро

про стягнення 183847грн.24коп.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький інститут "Укргіпросталь" м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область

про стягнення заборгованості в розмірі 75000грн. Суддя Новікова Р.Г.

Представники:

від позивача за первісним позовом: Лисак Т.Г. довіреність №108/ДУ/2019 від 28.12.2018р.;

від відповідача за первісним позовом: не з'явився;

від приватного виконавця: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулось до ТОВ «Науково-дослідний інститут «Укргіпросталь» з позовом про стягнення пені в розмірі 183847грн.24коп. за договором на виконання проектних робіт №0110ГМ/ШУБ.3-136 від 21.11.2013р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2016 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду.

ТОВ «Науково-дослідний інститут «Укргіпросталь» подало зустрічну позовну заяву до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення 75000грн. за договором на виконання проектних робіт №0110ГМ/ШУБ.3-136 від 21.11.2013р..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016р. зустрічна позовна заява прийнята для спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі №904/7349/16 в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, стягнуто з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ТОВ «Науково-дослідницький інститут «Укргіпросталь» суму боргу в розмірі 75000грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р. у справі №904/7349/16 частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі №904/7349/16 змінено, доповнено резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту:

«Визнати недійсною з моменту її укладення угоду про зарахування взаємних вимог від 16.03.2015 року, яка укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (85043, Донецька обл., місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький інститут "Укргіпросталь" (49038, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Фрунзе, будинок 16, офіс 11, )».

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі №904/7349/16 залишено без змін.

На виконання рішення суду був виданий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016р. у справі №904/7349/16.

В листопаді 2018р. на адресу суду надійшла скарга ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №5-2/726 від 26.10.2018р. на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича, в якій скаржник просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на:

1) порушення вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Місцем знаходження боржника є Донецька область, м. Добропілля, м. Білецьке, вул. Красноармійська, 1а.

2) порушення статті 46 Закону України «Про виконавче провадження». Приватний виконавець після відкриття провадження мав передати на виконання до органу державної виконавчої служби для приєднання до вже відкритого виконавчого провадження.

3) порушення статей 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження». На момент звернення до суду зі скаргою підприємство не отримало постанову про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів. Вказана постанова надійшла до банку, де відкриті рахунки підприємства.

4) порушення статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт був накладений на рахунки, призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування. Це унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати.

5) порушення статей 1, 2, 15 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень. З постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 вбачається, що арешт накладається при примусовому виконанні наказів Господарського суду Донецької області (справи №905/2572/15, №905/2196/16, №905/723/16) та Господарського суду Дніпропетровської області (справа №904/7349/16).

Стягувачем за всіма наказами зазначено ТОВ «НДІ «Укргіпросталь», що не відповідає дійсності. Оспорювана постанова не містить інформації та дати об'єднання виконавчих проваджень. Приватний виконавець прийняв постанову про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ТОВ «НДІ «Укргіпросталь» за зобов'язаннями перед ТОВ «Тера - Д» та ТОВ «Запорізький завод електричних машин».

6) порушення статей 27, 42, 45 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження щодо стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору знаходиться на виконанні в Добропільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області.

Зі змісту постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 вбачається, що загальна сума стягнень за наказами господарських судів становить 741708грн.61коп. Відповідно до пункту 1 цієї постанови арешт накладений на грошові кошти в розмірі 819879грн.29коп. з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2018р. прийнято до розгляду скаргу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №5-2/726 від 26.10.2018р. на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича та зупинено провадження до набрання законної сили постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №904/7326/17.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019р. у зв'язку з усуненням обставин, що обумовили зупинення, поновлено провадження з розгляду скарги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №5-2/726 від 26.10.2018р. на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича та призначено судове засідання.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В судовому засіданні від 04.02.2019р. представник боржника (ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») підтримав правову позицію, викладену у скарзі.

Стягувач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, так само як і приватний виконавець.

Про прийняття до розгляду ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2018р. скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугіляя» на дії приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича у справі №904/7349/16 було відомо і приватному виконавцю, і стягувачу. Письмових пояснень з приводу викладених у скарзі обставин разом з документами на підтвердження викладеної правової позиції на адресу суду ними не надано.

Дослідивши зміст скарги та доданих до неї матеріалів, вислухавши пояснення представника скаржника, суд встановив наступне.

29.10.2018р. на адресу суду була направлена скарга ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №5-2/726 від 26.10.2018р. на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича, в якій скаржник просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 з підстав, викладених у скарзі;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266.

Стаття 341 Господарського процесуального кодексу України визначає, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

З огляду на матеріали справи, скарга ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №5-2/726 від 26.10.2018р. на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича подана з дотриманням встановленого строку.

До скарги боржником були долучені копії супровідного листа приватного виконавця №1919 від 25.10.2018р. про направлення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р., постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 (прийнятої приватним виконавцем міста Києва Пишним А.В.), постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.09.2018р. ВП №53755024 (прийнятої заступником начальника Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області).

Це провадження стосується здійснення господарським судом судового контролю за виконанням судового рішення у справі №904/7349/16 в частині виконання приватним виконавцем Пишним А.В. наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016р. у справі №904/7349/16.

З огляду на положення статті 74 України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. та статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, подану скаргу на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення.

У постанові від 14.03.2018 року у справі №660/612/16-ц (провадження №14-19цс18) Велика Палата Верховного Суду розглянула питання юрисдикційності справ за скаргами на дії державного виконавця та зробила висновок про те, що вказані справи мають розглядатися в порядку того судочинства, у якому постановлено судові рішення, на виконання яких видано виконавчі документи, і це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

Таким чином, судовий контроль шляхом розгляду скарги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича здійснюватиметься саме в межах справи №904/7349/16.

На думку боржника, підставами для визнання неправомірними дій приватного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 та скасування цієї постанови є:

- порушення вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., згідно з якою приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Місцем знаходження боржника є Донецька область, м. Добропілля, м. Білецьке, вул. Красноармійська, 1а.

З огляду на наведені аргументи, скаржник фактично незгодний з діями приватного виконавця міста Києва Пишного А.В. щодо прийняття до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016р. у справі №904/7349/16 та прийняття приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд звертає увагу, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» вимагає визнати неправомірними лише дії приватного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих у банківських установах. Визнання неправомірними інших дій та рішень приватного виконавця в прохальній частині скарзі не зазначено.

Суду не надано доказів визнання неправомірною постанови приватного виконавця міста Києва Пишного А.В. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016р. у справі №904/7349/16.

- порушення статей 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. На момент звернення до суду зі скаргою підприємство не отримало постанову про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів. Вказана постанова надійшла до банку, де відкриті рахунки підприємства.

В судовому засіданні 04.02.2019р. представник скаржника пояснив суду, що в подальшому підприємство отримало оспорювану постанову разом з постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016р. у справі №904/7349/16.

Дата винесення оспорюваної постанови 25.10.2018р., скарга ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» складена 26.10.2018р. Таким чином, отримання підприємством постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 (прийнятої приватним виконавцем міста Києва Пишним А.В.) після 26.10.2018р. не завадило боржнику вчасно звернутись з відповідною скаргою до суду.

Крім того, скаржник просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо прийняття постанови про накладення арешту, а не з приводу несвоєчасного направлення цієї постанови на адресу боржника.

- порушення статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., оскільки приватний виконавець після відкриття провадження мав передати на виконання до органу державної виконавчої служби для приєднання до вже відкритого виконавчого провадження.

Стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. передбачає обов'язок лише державного виконавця передати відкрите виконавче провадження іншому державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, для виконання ним у рамках зведеного виконавчого провадження кількох рішень щодо одного боржника. Приватний виконавець не зобов'язаний передавати виконавчий документ чи виконавче провадження для виконання тому державному чи приватному виконавцеві, який перший відкрив виконавче провадження щодо боржника, для виконання кількох рішень щодо одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

Передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача. Скаржник не надав доказів існування такої заяви або згоди стягувача та ігнорування її приватним виконавцем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018р. у справі №904/7326/17.

- порушення статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., тому що приватним виконавцем був накладений арешт на рахунки, призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Скаржник не надав суду належних та допустимих доказів того, що перелічені в постанові про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 рахунки призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування.

- порушення статей 1, 2, 15 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. та пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень. З постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 вбачається, що арешт накладається при примусовому виконанні наказів Господарського суду Донецької області (справи №905/2572/15, №905/2196/16, №905/723/16) та Господарського суду Дніпропетровської області (справа №904/7349/16). Стягувачем за всіма наказами зазначено ТОВ «НДІ «Укргіпросталь», що не відповідає дійсності. Оспорювана постанова не містить інформації та дати об'єднання виконавчих проваджень. Приватний виконавець прийняв постанову про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ТОВ «НДІ «Укргіпросталь» за зобов'язаннями перед ТОВ «Тера - Д» та ТОВ «Запорізький завод електричних машин».

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Таким чином, при розгляді скарги суд має досліджувати порушення прав саме скаржника - сторони виконавчого провадження.

Виконання судового рішення є прямим обов'язком боржника (частина друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р.), а розподіл грошових сум (у тому числі, одержаних від реалізації майна боржника) відповідно до положень статей 45, 46 цього Закону здійснюється у встановленій черговості вже після їх стягнення з боржника.

- порушення статей 27, 42, 45 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. Зі змісту постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 вбачається, що загальна сума стягнень за наказами господарських судів становить 741708грн.61коп. Відповідно до пункту 1 цієї постанови арешт накладений на грошові кошти в розмірі 819879грн.29коп. з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. На думку скаржника, включення до загальної суми 819879грн.29коп. сум виконавчого збору, винагороди та витрат є неправомірним. Адже виконавче провадження щодо стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору знаходиться на виконанні в Добропільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області.

Таким чином, фактично боржник не згодний зі стягненням приватним виконавцем сум виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Зі змісту положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. вбачається, що розмір сум як виконавчого збору, так і основної винагороди приватного виконавця визначається разом з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. визначає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Таким чином, в постанові про накладення арешту відображаються суми виконавчого збору, основної винагороди, які були визначені у раніше прийнятих постановах. Скаржник дії чи рішення приватного виконавця з цього питання не оспорив.

Крім того, Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній на час розгляду скарги, встановлює, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339, частина перша статті 340 цього Кодексу відповідно).

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду зі скаргою) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Аналогічну норму закріплено в частині першій статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду скарги.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. Згідно із частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі №921/16/14-г/15.

Стаття 343 Господарського процесуального кодексу України визначає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись до суду на підставі статті 339 Господарського процесуального кодексу України, боржник не довів наявності порушень своїх прав діями приватного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 та постановою про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича про визнання неправомірними дії приватного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 та скасування постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266.

Керуючись нормами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., статтями 13, 14, 73, 74, 76-79, 86, 91, 233, 234, 235, 339 - 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на дії та рішення приватного виконавця міста Києва Пишного Артема Володимировича про визнання неправомірними дії приватного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 та скасування постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2018р. ВП №57522266 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 04.02.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складений 08.02.2019р.

Суддя Р.Г. Новікова