ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" лютого 2019 р. Справа № 909/117/17

Суддя-доповідач Кордюк Г.Т.

одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_2, б/н від 28.01.2019 (вх.№01-05/441/19 від 30.01.2019)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2017 (повний текст рішення складено 31.03.2017)

у справі №909/117/17 (суддя Гриняк Б.П.)

за позовом: Приватного підприємства "Коврижних", м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатагробуд", м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа", м. Івано-Франківськ,

про: визнання права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме: фундамент з монолітної плити, стіни та перегородки із цегли, перекриття з кругло пустотних плит, дах, бетонну підлогу , тощо; визнання незаконним рішення Івано-Франківської міської ради №1373-43 від 21.03.2014 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; визнання незаконним рішення Івано-Франківської міської ради № 1511-47 від 28.08.2014 про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2017 у справі №909/117/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2017 у справі № 909/117/17 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, однак подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.1-1 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника;

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Як вбачається з апеляційної скарги, 08.08.2005 між ОСОБА_2 та ПП «Коврижних» було укладено договір про пайову участь у будівництві, за умовами якого забудовник прийняв пайовика у пайове будівництво в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1.

Предметом позову у даній справі були вимоги ПП «Коврижних» про визнання права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме : фундамент з монолітної плити, стіни та перегородки із цегли, перекриття з кругло пустотних плит, дах, бетонну підлогу , тощо;визнання незаконним рішення Івано-Франківської міської ради №1373-43 від 21.03.2014 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; визнання незаконним рішення Івано-Франківської міської ради № 1511-47 від 28.08.2014 про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа".

Оскільки, апелянт у даному спорі не є споживачем у розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», а позов у даній справі не пов'язаний з захистом порушених прав споживача, суд вважає безпідставним клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 2 ст.260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частина 1 ст.174 ГПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позовну заяву у даній справі позивачем подано у 2017 році.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції станом на 01.01.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції станом на 01.01.2017) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (ч.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір»).

З врахуванням наведених законодавчих положень та предмета позову (1 майнова вимога - про визнання права власності та 2 немайнові вимоги - про визнання незаконними рішень Івано-Франківської міської ради) судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, становив 4 800 грн.( 1600 грн. за 1 вимогу майнового характеру (мінімальна ставка, з огляду на неможливість на даному етапі визначити вартість майна, що є предметом позову) та по 1600 грн. за 2 вимоги немайнового характеру), а за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2017 у справі №909/117/17 підлягає сплаті 7 200 грн. судового збору.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях :

Отримувач коштівУку Личак.р мЛьв./Личаківський/22030101
Код отримувача (за ЄДРПОУ)38007620
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувача 2065
Код класифікації доходів бюджету 22030101
Разом з тим, суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч.10 ст. 174 ГПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржене рішення суду прийнято судом 30.03.2017, а повний текст оскарженого рішення виготовлено 31.03.2017.

Відповідно до ч.2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зважаючи на пропуск строку на подання апеляційної скарги, ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване незалученням її до розгляду справи судом першої інстанції, порушенням оскаржуваним рішенням суду її прав та інтересів. При цьому, скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення отримано нею 04.01.2019.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Однак, доказів, які підтверджують докази отримання копії оскаржуваного рішення апелянтом саме 04.01.2019 скаржником до апеляційної скарги не додано.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту ч.1. ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк.

Суд зазначає, що апеляційна скарга подана скаржником до суду 28.01.2019, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті. При цьому, апелянтом не додано до апеляційної скарги доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення саме 04.01.2019 та доказів неможливості подати апеляційну скаргу у визначений ст.256 ГПК України строк, протягом 20 днів з дня вручення йому повного рішення суду (до 24.01.2019).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, заявником не наведено жодних обставин, які б були для нього об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій, а також належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у даному випадку правових підстав для відновлення пропущеного скаржником процесуального строку подання апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» відмовити.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2, б/н від 28.01.2019 (вх.№01-05/441/19 від 30.01.2019), на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2017 у справі №909/117/17 - залишити без руху.

3. Скаржнику - протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати (надіслати) суду: докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі; довідку територіального органу Державного казначейства України про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції; вказати інші підстави для поновлення строку для апеляційного оскарження рішення

4. Копію ухвали надіслати апелянту та учасникам справи для відома та належного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Кордюк Г.Т.