ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.2019            Справа № 905/2365/18

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул. Тверська 5) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49038, м.Дніпро, пр. Д. Яворницького 108)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру 34)

предмет позову: стягнення штрафу 57 335, 00 грн.

підстави позову: невірне зазначення маси вантажу у перевізному документі.

Суддя Матюхін В.І.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика “Селидівська» 57 335,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній №51063725 масу вантажу за відправкою Новогродівка Донецької залізниці – Енергодар Придніпровської залізниці, вагони №№63129050, 61190260.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на дані залізничної накладної, комерційного акту №476906/1020 від 09.08.2018р., а також ст.ст.118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Ухвалою від 22.10.2018р. господарським судом відкрите провадження у справі і:

- за клопотанням позивача вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження;

- встановлено відповідачеві строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до 08.01.2019.

Відповідно до цієї ухвали відповідач у строк протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі мав право надати (надіслати):

· суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

· позивачеві - копію відзиву та доданих до нього документів.

Також, із урахуванням вимог ст.ст.166, 167, 251 ГПК України судом встановлено:

· позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3-х календарних днів з дня отримання відзиву;

· відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді;

15.01.2019р. до господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав.

Відповідач зазначає, що зважування на станції призначення відбулось на тензометричних динамічних вагах, що є грубим порушенням Правил видачі вантажів, зокрема п.22, яким передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, як цю масу було визначено на станції відправлення. Оскільки зважування вантажу на станції відправлення проводилось з зупинкою без розчеплення, а в комерційному акті не зазначена інформація, як саме проводилося переважування (не вказано, що зважування проводилося із зупинкою), відповідач вважає, що дані маси вантажу, вказані в комерційному акті, є невірними.

До відзиву відповідачем додані окрім іншого, копія технічного паспорту вагонних ваг ВЕТ – 150Вхх.

Разом з відзивом на позовну заяву товариством надано клопотання про зменшення суми штрафу, в якому останнє з посиланням на ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, а також на скрутне матеріальне становище підприємства просить зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач посилається, зокрема на те, що:

- ніяких збитків іншим учасникам господарських відносин завдано не було, ПАТ «Українська залізниця» не наведено ніяких доказів того, що йому самому були завдані будь-які збитки в будь-який спосіб;

- місцезнаходженням та місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «ЦЗФ «Селидівська» є місто Селидове Донецької області, яке розташоване на лінії зіткнення, у безпосередній близькості від місць проведення активних бойових дій;

- ТОВ «ЦЗФ Селидівська» є виробничим підприємством, яке попри все забезпечує роботою майже 400 працівників;

- специфікою виробництва ТОВ «ЦЗФ «Селидівська» є його особлива небезпечність і безперервність.

Окрім того відповідач зауважив, що підприємство знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, що суттєво позначилось на платоспроможності товариства – підприємство має брак коштів на поточну діяльність, заборгованість по податкам і зарплатні в загальному розмірі складає більше 15 337,4 тис. грн.

З метою забезпечення сторонам можливості надати відповідь та заперечення ухвалою від 21.01.2019 судом встановлено:

·           позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3-х календарних днів з дня отримання відзиву;

·          відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді, але не пізніше 09-40год. 04.02.2019 року.

Залізниця відповіддю на відзив наполягає на задоволенні позову і зазначає, що:

- згідно даних залізничної накладної маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах;

- інформація, викладена в комерційному акті, є достовірною, повною та підтверджується іншими доказами.

Збагачувальна фабрика надала заперечення на відповідь, у яких зазначила, що у своїй «відповіді на відзив позивач взагалі не навів пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень відносно типу ваг, які використовувалися при переважуванні, що призвело до порушення позивачем порядку норм Статуту залізниць при видачі вантажів на станції призначення. Відповідь на відзив є нічим іншим як переписування норм Статуту залізниць, що повністю дублює позов».

Фактично єдиною підставою невизнання відповідачем позову залізниці згідно відзиву і заперечення є порушення перевізником п.22 Правил видачі вантажів, а саме - маса вантажу на станції призначення визначалась не тим способом, як це було визначено ним перед відправкою. На думку відповідача, спосіб визначення маси вантажу полягає у тому, чи зважування проводилось з зупинкою, чи у русі, з розчепленням, чи без розчеплення вагонів, і пак як перед відправленням ним проводилось зважування з зупинкою без розчеплення, а в комерційному акті не зазначена інформація, як саме проводилося переважування (не вказано, що зважування проводилося із зупинкою), відомості щодо маси вантажу, вказані в комерційному акті, є невірними.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

04.08.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (вантажовідправник) на адресу ДТЕК «Запорізька ТЕС» (вантажоодержувач) у вагонах №№63129050, 61190260 за залізничною накладною №51063725 зі станції Новогродівка Донецької залізниці на станцію Енергодар Придніпровської залізниці відвантажило вугілля кам’яне.

За накладною вага:

·           у вагоні №63129050 нетто: 67 750 кг, брутто - не зазначено, тари 23 500 кг;

·          у вагоні №61190260 нетто: 64 950 кг, брутто - не зазначено, тари 23 800 кг.

В накладній також зазначено: вантаж маркований поперечними борознами по всій довжині вагону, нанесеними катком.

По прибутті зазначених вагонів з вантажем на станцію Енергодар Придніпровської залізниці (станція призначення) за заявкою вантажоодержувача на підставі ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача) була здійснена перевірка маси вантажу.

При контрольному переважуванні вагонів з вантажем на станції Енергодар Придніпровської залізниці на 100-тонних тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, приписаних до залізниці, повірених 22.06.2018р., виявилось:

-          у вагоні №63129050 вага брутто 89 530кг, вага тари (з брусу) 23 500 кг, вага нетто 66 030кг, що менше проти даних залізничної накладної на 1 720кг;

-          у вагоні №61190260 вага брутто 87 620кг, вага тари (з брусу) 23 800 кг, вага нетто 63 820кг, що менше проти даних залізничної накладної на 1 130кг.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом №476906/1020 від 09.08.2018р., який підписаний належними особами, а саме: з боку залізниці – в.о. начальника станції, двома прийомоздавальниками, з боку одержувача - прийомоздавальником Запорізької ТЕС.

В комерційному акті також зазначено, що:

-          навантаження у вагонах насипом на рівні бортів, маркування поперечними борознами по всьому вагону нанесені катком, без виїмок та поглиблень;

-          маркування не порушене;

-          вагони в технічному та комерційному відношенні справні;

-          двері, люка закрити;

-          витікання вантажу немає.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 57 335, 00 грн. із розрахунку (5 773,00грн.. (тариф щодо вагону №63129050) х 5) + (5 694,00грн.. (тариф щодо вагону №61190260) х 5).

Зважаючи на те, що:

· відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу;

· відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній;

· ч.2 ст.24 Статуту залізниць України передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній;

· згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту);

· ст.129 Статуту залізниць України встановлено: "Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць". Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а");

· пунктом 10 Правил складання актів передбачено: "Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці";

· відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто;

· норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) мінерального палива становить 1,0% маси, зазначеної в перевізних документах, тобто у даному випадку:

-          щодо вагону №7,5 кг, що менше виявленої нестачі 1 720кг;

-          щодо вагону №9,5 кг, що менше виявленої нестачі 1 130кг.

· за зазначеним перевезенням провізна плата щодо вагону №63129050 - 5 773,00грн., щодо вагону №61190260 – 5 694,00грн., у зв'язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 57 335, 00 грн. із розрахунку (5 773,00грн.. (тариф щодо вагону №63129050) х 5) + (5 694,00грн.. (тариф щодо вагону №61190260) х 5),

господарський суд вважає, що позов обґрунтований i підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, оскільки визначення маси вантажу на станції призначення здійснювалось тим самим способом, що і вантажовідправником перед відправкою, тобто шляхом зважування на вагонних вагах.

Щодо способу визначення маси вантажу у вагоні суд також констатує.

Ст.37 Статуту залізниць України встановлено, що «під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній».

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме:

- шляхом зважування на вагах;

- підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом;

- розрахунковим методом;

- за обміром;

- умовно.

Як вбачається з графи 26 накладної за спірним перевезенням вантажовідправник визначав масу вантажу у вагоні способом зважування на вагах, тобто таким же самим способом, як і залізниця на станції призначення.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що відправник (відповідач) і залізниця визначали масу вантажу за спірним перевезенням однаковим способом.

При прийнятті рішення судом враховані наступні обставини:

- п.22 «Правил видачі вантажів» залізницею порушений не був;

- чинним законодавством не передбачено, що при прийнятті вагону з вантажем до перевезення залізниця зобов’язана перевіряти правильність усіх відомостей, зазначених у накладній, зокрема масу вантажу;

- комерційний акт за спірним перевезенням складений залізницею з дотриманням норм чинного законодавства, зокрема «Правил складання актів», усі графи акта, які стосуються предмета спору, заповнені, залізницею не допущено проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних;

- комерційний акт підписаний 3-ма уповноваженими на його складання особами, серед яких є працівник станції, який особисто здійснював перевірку;

- чинним законодавством не передбачено, що в комерційному акті має бути зазначено, яким способом залізниця визначила масу вантажу на станції призначення;

- залізнична накладна, яка є договором перевезення, містить у собі на першій сторінці застереження (умову) такого змісту: «Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних у накладній, відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457».

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу судом не задоволено, так як:

· розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має;

· ст.122 Статуту залізниць України не пов’язує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Також суд констатує, що правильно зазначати масу вантажу у перевізних документах є обов’язком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів, а не зобов’язанням у розумінні ст.173 Господарського кодексу України.

Посилання відповідача на п.3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 і рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 є неправомірним, скільки:

- у рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013 мова йде про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, у той час як по даній справі предметом позову є стягнення штрафу за неналежне виконання вантажовідправником обов’язків, визначених законодавством, що не одне і те ж;

- у рішенні №15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційним Судом України аналізуються норми Кримінального кодексу України на предмет їх відповідності Конституції України (справа про призначення судом більш м'якого покарання), по даній же справі відповідач притягується до цивільно-правової відповідальності, передбаченої Статутом залізниць України.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів та керуючись ст.ст.210, 233, 238, 240, 241, 247 – 252 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика “Селидівська» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, б.34, код ЄДРЮОФОПГФ 31714629) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код ЄДРЮОФОПГФ 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, код ЄДРЮОФОПГФ 40081237) 57 335, 00 грн. штрафу, 1 762,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 06.02.2019.

Суддя В.І. Матюхін