УХВАЛА

04 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 904/1209/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючий, Білоуса В.В., Жукова С.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 про повернення зустрічної позовної заяви

у справі № 904/1209/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз"

про стягнення 144 558 069, 03 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1209/18.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в ч.1 ст. 17 ГПК України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 2 ч. 2 ст. 293 ГПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

В касаційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1209/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме на неправильне застосування ч. 2, 7 ст. 119 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1209/18 на підставі ч. 1 та 6 ст. 180 ГПК України зустрічну позовну заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до ПАТ "Нафтогаз України" про визнання недійсним пункту 6.1. договору купівлі-продажу природного газу №13-137-ВТВ від 04.01.2013 повернуто заявнику.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до ПАТ "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1209/18 - залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 провадження у справі № 904/1209/18 зупинено до набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/6713/18 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 у справі № 904/1209/18 скасовано. Справу передано на розгляд господарського суду Дніпропетровської області.

22.11.2018 відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою до ПАТ "Нафтогаз України" про визнання недійсним пункту 6.1. договору купівлі-продажу природного газу №13-137-ВТВ від 04.01.2013.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до ПАТ "Нафтогаз України" про визнання недійсним пункту 6.1. договору купівлі-продажу природного газу №13-137-ВТВ від 04.01.2013 господарський суд виходив з того, що він не позбавлений можливості звернутися до ПАТ "Нафтогаз України" про визнання недійсним пункту 6.1. договору купівлі-продажу природного газу №13-137-ВТВ від 04.01.2013 з самостійним позовом до господарського суду за відповідною підсудністю.

Судові рішення мотивовані тим, що зустрічну позовну заяву подано поза межами, встановленого законом строку на подання таких заяв, а підстави, наведені заявником в обґрунтування поважності пропуску строку, суди визнали неповажними.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов'язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Застосуванню підлягають також норми ст.118 ГПК України за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином у разі подання зустрічного позову поза межами строку встановленого судом для подання відзиву, а підстави пропуску такого строку визнані судом неповажними, суд повертає заяву заявнику.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Касаційного господарського суду від 21.05.2018 у справі № 927/23/18, від 21.05.2018 у справі № 927/46/18 та від 16.07.2018 у справі № 911/3865/17.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 24.04.2018.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 була отримана відповідачем 02.04.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України, відповідач мав право звернутися до суду із зустрічною позовною заявою у строк до 24.04.2018 включно.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції встановлено, що проміжок часу між датою отримання оскаржуваної ухвали і датою першого підготовчого засідання, в розумінні ч. 8 ст.165 ГПК України, є достатнім для звернення із зустрічною позовною заявою.

Разом з тим, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" звернулося до суду з відповідною заявою лише 22.11.2018, тобто з порушенням строку, встановленого ухвалою місцевого господарського суду від 27.03.2018 та із пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст.180 ГПК України, без зазначення причин, через які він пропустив строк на звернення із зустрічною позовною заявою.

Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо подання у даній справі зустрічної позовної заяви з значним порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 180 ГПК України, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про повернення відповідачу зустрічної позовної заяви.

З огляду на зазначене, правильне застосування Господарським судом Дніпропетровської області та Центральним апеляційним господарським судом норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваних судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", "очевидне застосування норм" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права (ч. 6 ст.180 ГПК України).

Висновок Верховного Суду про те, що у разі пропуску встановленого судами строку на подання зустрічного позову такий позов підлягає поверненню на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України, викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 922/709/18. При цьому суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у даній справі № 904/1209/18 відповідно до такого висновку.

Оскільки у даній справі правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1209/18.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 233, 234, 235, п. 2 абз.1 ч. 2 ст. 293 ГПК України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1209/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.