номер провадження справи 17/147/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.02.2019 Справа № 908/2440/17

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Прогрес-Агро на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 908/2440/17

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Прогрес-Агро, 49000, м. Дніпро, пр. Газети Правда, 31Д

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Запорізький торговий дім, 69000, м. Запоріжжя, вул. Яценка, 16А

про стягнення 11 011 981,67 грн.

за участю: Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (скорочено ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області; адреса: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6; електронна пошта: ).

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність 09.07.18 № б/н;

від відповідача: не зявився;

від ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області: ОСОБА_3, довіреність № 09-29/1 від 02.01.19.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області від товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Прогрес-Агро (далі ТОВ Компанія Прогрес-Агро) надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 908/2440/17, в прохальній частині якої скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. щодо не передання на електронні торги арештованого майна (40/100 частини майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 18), що належить боржнику ОСОБА_1 підприємству Державної акціонерної компанії Хліб України Запорізький торговий дім (далі ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД) на праві господарського відання;

- зобовязати посадових осіб ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. здійснити всі необхідні дії щодо передачі на електронні торги описаного та арештованого за постановою від 11.07.18 майна боржника ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД, а саме: 40/100 частини майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 18).

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.01.19, зазначену скаргу передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 29.01.19 судом прийняти скаргу ТОВ Компанія Прогрес-Агро на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 908/2440/17 до розгляду, судове засідання призначено на 07.02.19 о/об 11 год. 00 хв.

Крім того, вказаною ухвалою суд: викликав державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Фесенко Ю.В., яка веде виконавче провадження № 56471291 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 10.05.18 № 908/2440/17 у судове засідання призначене на 07.02.19 о 11 год. 00 хв.; зобовязав вказаного державного виконавця надати до суду до 07.02.19 належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 56471291; запропонував ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. та боржнику надати до суду до 07.02.19 відзив на скаргу стягувача.

Представник позивача (стягувач) у судовому засідання 07.02.19 підтримав вимоги скарги у повному обсязі. Надав до суду зміни та доповнення до скарги, в яких просить змінити вимогу зобовязального характеру та викласти її у наступній редакції: «Зобовязати посадових осіб відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснити всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.16№ 2831/5 щодо передачі на електронні торги описаного та арештованого за поставною від 11.07.18 майна боржника ОСОБА_1 підприємства ДАК «Хліб України» Запорізький торговий дім», а саме: 40/100 частини майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вул. Заводська,18».

Представник ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. проти скарги заперечив повністю з підстав викладених у поясненні від 07.02.19 № 12464-03.4. Надав до суду заяву про відкладення розгляду справи за вих. від 07.02.19 № 12384-03.4 та про заміну учасника справи (субєкта оскарження) за вих. від 05.02.19 № 12394-03.4.

Представник відповідача (боржника) у судове засідання призначене на 07.02.19 не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

У засіданні 07.02.19, зясувавши правову позицію учасників з приводу заяви скаржника про зміну та доповнення скарги, судом відмовлено у прийнятті зазначеної заяви до розгляду з огляду на наступне.

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ч. 2 ст. 340 ГПК України).

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ГПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Положеннями розділу VI ГПК України не передбачено права сторін на подання заяв про зміну вимог за скаргою.

Процесуальні права та обовязки сторін закріплено ст. 46 ГПК України.

Зокрема, ч. 3 ст. 46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи, що підготовче судове засідання під час розгляду скарги в порядку визначеному розділом VI ГПК України не проводиться, а також те, що розгляд скарг відбувається у скорочені строки, суд дійшов висновку, що зміна та доповнення скарги може мати місце не пізніше ніж за пять днів до початку судового засідання з розгляду скарги у справі.

Крім того, ч. 5 ст. 46 ГПК України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої п. 2 ч. 2, ч. 3 або 4 цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

З огляду на подання скаржником заяви про зміну та доповнення скарги у судовому засіданні 07.02.19, а також враховуючи відсутність доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття зміни та доповнення до скарги до розгляду.

Враховуючи, що приписами ч. 1 ст. 342 ГПК України передбачено скорочені строки розгляду скарги (10-денний строк), судом відмовлено у задоволенні заяви ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області за вих. від 07.02.19 № 12384-03.4 про відкладення розгляду справи.

З огляду на клопотання представника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області не розглядати заяву про заміну учасника справи вих. від 05.02.19 № 12394-03.4, вказана заява судом не розглядалась.

У засіданні 07.02.19 судом встановлено, що ухвала суду від 29.01.19 у цій справі та копія скарги (вих. 001518 від 30.01.19), які надіслано судом на адресу ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД повернуті підприємством поштового звязку на адресу суду з відміткою у вигляді довідки (ф. 20) на поштовому конверті про вибуття одержувача - ДАК Хліб України Запорізький ТД.

З огляду на те, що судом вжито всіх належних заходів з повідомлення боржника про розгляд даної скарги у справі, суд вважає за можливе розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.18 у справі № 908/2440/17 (з урахуванням ухвали від 16.04.18 у справі № 908/2440/17), яке набрало законної сили 08.05.18 присуджено до стягнення з ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД () на користь ТОВ Компанія Прогрес-Агро () 10 942 482,92 грн. основного боргу та 164 137,24 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення, 10.05.18 судом видано відповідний наказ.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Гогунської П.М. від 24.05.18 відкрито виконавче провадження № 56471291 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 10.05.18 у справі № 908/2440/17.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 11.07.18 про опис та арешт майна (коштів) боржника, яку складено при примусовому виконанні наказу господарського суду Запорізької області від 10.05.18 № 908/2440/17 по ВП № 56471291, описано та накладено арешт на майно, що належить ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД на праві господарського відання, а саме на 40/100 майнового комплексу розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, с. Партизанське, вул. Заводська, буд. 18.

В обґрунтування вимог скарги ТОВ Компанія Прогрес-Агро посилається на те, що всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.16 за № 2831/5, державний виконавець не направив заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований для підписання та передачі організатору електронних торгів.

Також скаржник вказує, що відповідно до висновку вартість обєкта оцінки 40/100 частини майнового комплексу, який належить боржнику на праві господарського відання, складає 13 760 000,00 грн.

Оскільки на думку скаржника відсутні будь-які правові підстави для не направлення заявки на реалізацію арештованого майна, вважає бездіяльність державного виконавця протиправною.

Норми права, які підлягають застосуванню судом до спірних правовідносин та висновку суду за результатом розгляду скарги у справі.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.16 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Положеннями ч. 1 та ч. 6 ст. 48 Закону № 1404-VIII закріплено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною 5 ст. 52 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на ін. майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у т.ч. на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку (ч. 9 ст. 56 Закону № 1404-VIII).

За змістом абз. 2 ч. 3 та абз. 2 ч. 2 ст. 57 Закону, для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Частиною 6 с. 57 Закону № 1404-VIII передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом 6 місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Статтею 61 Закону № 1404-VIII визначено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна (ч.1). Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (ч.2). Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому ст. 57 цього Закону (ч.3).

Розділом ІІ Порядку реалізації арештованого майна (затв. наказом Міністерства юстиції України від 29.09.16 за № 2831/5) врегульовано питання передачі майна на реалізацію.

Зокрема, положеннями пунктів 1, 2, 3, 4 розділу ІІ Порядку визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз. 3 16 п. 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами 4-8 п. 3 розділу ІІ цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

В ході розгляду скарги у цій справі судом зясовано, що 30.01.19 головним державиконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову, якою передано виконавчий документ: наказ господарського суду Запорізької області від 10.05.18 № 908/2440/17 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Зокрема, передача виконавчого документу до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області мотивована наступним: тим, що описане та арештоване майно, що належить ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД на праві господарського відання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим дане виконавче провадження підлягає виконанню ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

З огляду на неможливість надання до суду ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області матеріалів виконавчого провадження, судом станом на 07.02.19 отримано Інформацію про виконавче провадження за № 56471291 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Зокрема, за даними про виконавче провадження за № 56471291 з автоматизованої системи виконавчого провадження МЮУ (https://asvpweb.minjust.gov.ua) судом встановлено, що:

- 24.05.18 старшим держвиконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, а саме: 40/100 частини майнового комплексу, що складається з: адміністративний корпус (літ.А-1), підсобно-допоміжний корпус, прибудова (літ. Д), споруда ЦО (літ. Е), підсобне приміщення (літ. Ж1), овочесховище (літ. Ж2), будівля РУ (літ. З), КПП1 (літ. Л1),КППЗ (літ. Л2), будівля автомобільних вагів, навіси (літ. M1, MlI), депо тепловозу (літ. Н), мазутосховище, прибудова (літ. О, О1), склад готової продукції, навіси (літ. P, PI, PII, PIII), виробничий корпус, з'єднувальна галерея (літ. P1, р1), склад силосного типу, навіс, з'єднувальні галереї (літ. P2, P2I, р2, р3, р4, р5), підлоговий склад для сировини, прибудова (літ. РЗ, рЗI, РЗI, РЗII), будівля котельної (літ. Т), корпус побутових приміщень, прибудови (літ. У, У1), приймання зерна з автотранспорту (літ. Ф), будівля підсобного корпусу (літ. X), навіс для зберігання сировини (літ. Ц), стрілочна будка (літ. Ч), станція перекачування госп. фекальних стоків (літ. И), станція перекачування конденсату (літ. И1), цех предсумішів (літ. Ю), уборна на 2 місця (літ. Я), огорожа (№1,2,4,5,7-11), огорожа (№3,6), бункер для пилу (№12), бункер для пилу (№13), бункер для пилу (№14), бункер для пилу (№15), бункер для пилу (№16), бункер для пилу (№17), цистерна (№18), цистерна (№19), цистерна (№20), цистерна (№21), цистерна (№22). цистерна (№23), цистерна (№24), цистерна (№25), цистерна (№26), цистерна (№27), цистерна (№28), цистерна для бензину (№29), цистерна для бензину (№30), цистерна для бензину (№31), цистерна для бензину (№32), цистерна для бензину (№33), цистерна для бензину (№34), димова труба котельної (№35), естакада (№36), пожежне водоймище (п. вод), мощення (І), мощення (II), підпорна стінка (№38), автодорога на ст. Баловка, зовнішній автопроїзд, зовнішня підїзна дорога, площадка для очікування автотранспорту, будівля вагонних ваг, телефонна станція АТСК 50, артсвердловина, газопровід, газопровід до АБК і підс. ел-ра, госп. фекальна каналізація, кабельна АЕП, пожежний водопровід стобчик ДВЦ (заправка) та розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 17, що належить боржнику на праві господарського відання: Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» Запорізький торговий дім» адреса: Запорізька обл., м. Запоріжжя, Яценка, 16а у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 12217282,17 грн.;

- 04.06.18 старшим держвиконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. ОСОБА_4 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): Акціонерний банк «Південний», МФО 328209 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» Запорізький торговий дім» адреса: Запорізька обл., м. Запоріжжя, Яценка, 16а у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 12217482,17 грн.;

- 24.07.18 старшим держвиконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. ОСОБА_4 винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено субєкта господарювання ОСОБА_5, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий 02.06.2017 за № 526/17, Фондом державного майна України (строк дії: 02.06.2020) для визначення ринкової вартості описаного та арештованого нерухомого майна боржника для проведення електронних торгів в строк до 16.08.18.

Зазначена постанова мотивована ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», а також тим, що постановою про опис та арешт майна боржника від 11.07.18 описано та арештовано майно належне боржнику на праві господарського відання, а саме: 40/100 частини майнового комплексу, що складається з: адміністративний корпус (літ.А-1), підсобно-допоміжний корпус, прибудова (літ. Д), споруда ЦО (літ. Е), підсобне приміщення (літ. Ж1), овочесховище (літ. Ж2), будівля РУ (літ. З), КПП1 (літ. Л1), КППЗ (літ. Л2), будівля автомобільних вагів, навіси (літ. M1, MlI), депо тепловозу (літ. Н), мазутосховище, прибудова (літ. О, О1), склад готової продукції, навіси (літ. P, PI, PII, PIII), виробничий корпус, з'єднувальна галерея (літ. P1, р1), склад силосного типу, навіс, з'єднувальні галереї (літ. P2, P2I, р2, р3, р4, р5), підлоговий склад для сировини, прибудова (літ. РЗ, рЗI, РЗI, РЗII), будівля котельної (літ. Т), корпус побутових приміщень, прибудови (літ. У, У1), приймання зерна з автотранспорту (літ. Ф), будівля підсобного корпусу (літ. X), навіс для зберігання сировини (літ. Ц), стрілочна будка (літ. Ч), станція перекачування госп. фекальних стоків (літ. И), станція перекачування конденсату (літ. И1), цех предсумішів (літ. Ю), уборна на 2 місця (літ. Я), огорожа (№1,2,4,5,7-11), огорожа (№3,6), бункер для пилу (№12), бункер для пилу (№13), бункер для пилу (№14), бункер для пилу (№15), бункер для пилу (№16), бункер для пилу (№17), цистерна (№18), цистерна (№19), цистерна (№20), цистерна (№21), цистерна (№22). цистерна (№23), цистерна (№24), цистерна (№25), цистерна (№26), цистерна (№27), цистерна (№28), цистерна для бензину (№29), цистерна для бензину (№30), цистерна для бензину (№31), цистерна для бензину (№32), цистерна для бензину (№33), цистерна для бензину (№34), димова труба котельної (№35), естакада (№36), пожежне водоймище (п. вод), мощення (І), мощення (II), підпорна стінка (№38), автодорога на ст. Баловка, зовнішній автопроїзд, зовнішня підїзна дорога, площадка для очікування автотранспорту, будівля вагонних ваг, телефонна станція АТСК 50, артсвердловина, газопровід, газопровід до АБК і підс. ел-ра, госп. фекальна каналізація, кабельна АЕП, пожежний водопровід стобчик ДВЦ (заправка) та розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вул. Заводська, буд. 17. Описане та арештоване майно потребує визначення вартості суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 04.10.18 головним держвиконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. ОСОБА_3 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 56471291 до виконання. Постанову обґрунтовано передачею виконавчого провадження ВП №56471291 на підставі розпорядження начальника відділу «Про передачу виконавчих проваджень» № 53 від 04.10.18 від старшого держвиконавця ОСОБА_4 головному держвиконавцеві ОСОБА_3 та ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»;

- постановами головного держвиконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. ОСОБА_3 про відкладення проведення виконавчих дій по ВП № 56471291 від 10.10.18, від 25.10.18 та від 11.12.18 виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 10.05.18 № 908/2440/17 відкладались за заявами сторін виконавчого провадження (боржника та стягувача) на підставі ст. 32 Закону України Про виконавче провадження до 24.10.18, до 07.11.18 та до 24.12.18 відповідно. Зокрема, стягувач просив держвиконавця відкласти проведення виконавчих дій обґрунтовуючи це тим, що планує звернутися до суду з заявою щодо встановлення способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.18 по справі № 908/2440/17 шляхом звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна боржника.

Під час дослідження змісту копії постанови про передачу виконавчого провадження від 30.01.19 ВП № 56471291, а також постанов з автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 56471291 таких як, про арешт майна боржника від 24.05.18, від 24.07.18 про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні судом зясовано, що в них мова йде про майно розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 17.

Доказів на підтвердження того, що майно розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 17 належить боржнику на праві власності або на праві господарського віддання суду не надано.

Звертаючись зі скаргою ТОВ Компанія Прогрес-Агро не надано до суду відповідного висновку експерта про визначення вартості (оцінки) спірного майна (майновий комплекс за адресою: Дніпропетровська область, с. Партизанське, вул. Заводська, буд. 18), яке належить боржнику на праві господарського відання відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», на який він посилається в обґрунтування своєї скарги, та відповідно скаржником не надано копії постанови держвиконавця про призначення такого експерта для проведення експертизи.

Згідно з Інформаційною довідкою від 15.06.16 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 61505780 (т. 5, а. с. 26-33), власником обєкту нерухомого майна за реєстраційним № 14 майновий комплекс, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Партизанське, вул. Леніна, буд. 18 є: Державна акціонерна компанія Хліб України, форма власності колективна, розмір частки 40/100.

Крім того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис № 14799536 про державну реєстрацію 25.05.16 за ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД права господарського відання. А саме, за ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД на праві повного господарського відання закріплено майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Партизанське, вул. Леніна, буд. 18, а саме: адміністративний корпус (літ. А-1), підсобно-допоміжний корпус, прибудова (літ. Д), споруда ЦО (літ. Е), підсобне приміщення (літ. Ж1), овочесховище (літ. Ж2), будівля РУ (літ. З), КППІ (літ. ЛІ), КППЗ (літ. Л2), будівля автомобільних вагів, навіси (літ. МІ, МІІ), депо тепловозу (літ. Н), мазутосховище, прибудова (літ. О, О1), склад готової продукції, навіси (літ. Р, РІ, РІІ, РІІІ), виробничий корпус, зєднувальна галерея (літ. РІ, рІ), склад силосного типу, навіс, з'єднувальні галереї (літ. Р2, Р21, р2, р3, р4, р5), підлоговий склад для сировини, прибудова (літ. РЗ, рЗІ, РЗІ, РЗІІ), будівля котельної (літ. Т), корпус побутових приміщень, прибудови (літ. У, У1), приймання зерна з автотранспорту (літ. Ф), будівля підсобного корпусу (літ. X), навіс для зберігання сировини (літ. Ц), стрілочна будка (літ. Ч), станція перекачування госп. фекальних стоків (літ. И), станція перекачування конденсату (літ. И1), цех предсумішів (літ. Ю), уборна на 2 місця (літ. Я), огорожа (№ 1, 2, 4, 5, 7-11), огорожа (№ 3, 6), бункер для пилу (№12), бункер для пилу (№13), бункер для пилу (№14), бункер для пилу (№15), бункер для пилу (№16), бункер для пилу (№17), цистерна (№18), цистерна (№ 19), цистерна (№ 20), цистерна (№ 21), цистерна (№22), цистерна (№23), цистерна (№24), цистерна (№25), цистерна (№26), цистерна (№27), цистерна (№28), цистерна для бензину (№29), цистерна для бензину (№30), цистерна для бензину (№31), цистерна для бензину (№32), цистерна для бензину (№33), цистерна для бензину (№34), димова труба котельної (№35), естакада (№36), пожежне водоймище (п. вод), мощення (І), мощення (II), підпорна стінка (№38), автодорога на ст. Баловка, зовнішній автопроїзд, зовнішня підїзна дорога, площадка для очікування автотранспорту, будівля вагонних ваг, телефонна станція АТСК 50, артсвердловина, газопровід, газопровід до АБК і підс, ел-ра, госп. фекальна каналізація, кабельна АЕП, пожежний водопровід стобчик ДВЦ (заправка).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновником (власником) Державної акціонерної компанії Хліб України є Держава в особі Кабінету Міністрів України, розмір внеску до статутного фонду та розмір статутного капіталу: ,00 грн. Орган управління юридичної особи: Міністерство аграрної політики.

Відповідно до п. 1.1. Статуту ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД (нова редакція) (т. 5. а. с. 5-15), затвердженого протоколом правління № 286 (далі Статут), ДАК «Хліб України» від 29.04.16, цей Статут визначає порядок утворення, діяльності та ліквідації ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД (далі Підприємство), засновником якого є Державна акціонерна компанія «Хліб України» (далі Компанія). Підприємство зареєстроване 19.11.01, ідентифікаційний код 31757531.

За змістом пунктів 3.1.- 3.6. Статуту, Підприємство: набуває права юридичної особи з дня його державної реєстрації (п. 3.1); має самостійний баланс, рахунки у національній та іноземній валюті в установах банку, а також круглу печатку із своїм найменуванням та зображенням фірмового знака, штампи, знак для товарів і послуг, бланки та інші реквізити (п. 3.2.); діє на принципах господарської самостійності та самоокупності (п. 3.3.); здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України та цього Статуту (п. 3.4); відповідає по своїх зобовязаннях усім своїм майном, належним йому на праві власності, на яке відповідно до діючого законодавства може бути звернено стягнення (п. 3.5); не відповідає по зобовязаннях Компанії. Компанія не відповідає по зобовязаннях Підприємства. Підприємство не відповідає по зобовязаннях держави. Держава не відповідає по зобовязаннях Підприємства (п. 3.6).

Пунктом 4.3 Статуту визначено, що майно підприємства передане компанією (ДАК Хліб України) належить йому на праві повного господарського відання. Підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним Компанією, з обмеженням правомочності розпорядження щодо даного майна. Розпорядження майном здійснюється лише за згодою Компанії.

Отже, ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД відповідає по своїх зобовязаннях усім своїм майном, належним йому на праві власності, на яке відповідно до діючого законодавства може бути звернено стягнення, в той же час ДАК Хліб України не відповідає по зобовязаннях ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД.

Основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління (ст. 133 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 135 Господарського кодексу України власник має право особисто або через уповноважені ним органи з метою здійснення підприємницької діяльності засновувати господарські організації, закріплюючи за ними належне йому майно, зокрема, на праві господарського відання.

Частиною 1 ст. 134 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у т.ч. має право надати майно іншим суб'єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Поняття права господарського відання визначено ч. 1 ст. 136 Господарського кодексу України, згідно з якою право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.01 № 2864-III (далі Закон № 2864-III) встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Частиною 2 Закону № 2864-III передбачено, що дія мораторію, встановлена ч. 1 цієї статті, не поширюється на застосування примусової реалізації майна (за виключенням обєктів, що відповідно до закону не підлягають приватизації, а також підприємств, перед якими у держави є підтверджена в установленому порядку заборгованість з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з опалення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню) для погашення заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та її дочірніми підприємствами, що здійснювали постачання природного газу на підставі ліцензії. Порядок реалізації майна встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Закон № 2864-III, як про це зазначено в його преамбулі, спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків

Під примусовою реалізацією майна підприємств у Законі № 2864-III (ст. 2) розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судом враховано, що Конституційний Суд у п. 3.3 рішення від 10.06.03 у справі №1-11/2003 за конституційним поданням 47 народних депутатів щодо відповідності Конституції (конституційності) Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (справа про мораторій на примусову реалізацію майна) розяснив, що за змістом ст. 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторій не поширюється на відчуження рухомого та іншого майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності, а також на продаж обєктів нерухомого майна та інших засобів виробництва, що забезпечують виробничу діяльність підприємства-боржника у процедурі його санації (ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

У визначенні основних засобів судам належить керуватись положенням (стандартом) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затвердженим наказом Міністерства фінансів від 27.04.2000 № 92, яким визначено засади формування в бухгалтерському обліку підприємства інформації про основні засоби, необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції.

Фактичне використання чи невикористання цього майна у господарській діяльності підприємства в силу Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» не має визначального значення.

Таким чином, дія мораторію не поширюється тільки на оборотні активи, а також інші активи, призначені для реалізації чи споживання протягом операційного циклу або протягом 12 місяців із дати складення балансу.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24.06.15 справа № 914/2062/14 (№ 3-262гc15).

Оскільки в матеріалах справи та скарги на дії ВДВС відсутні докази на підтвтвердження того, що частка держави у статному капіталі ДАК Хліб України становить менше 25 %, а також враховуючи те, що суду не надано доказів того, що спірне майно не забезпечує ведення виробничої діяльності компанії (тобто належить до оборотних активів вказаної державної акціонерної компанії), суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що на майно компанії, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Партизанське, вул. Леніна, буд. 18, не поширюється дія встановленого ст. 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторію на примусове відчуження майна.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені ст.ст. 76 - 79 ГПК України.

Водночас, згідно з частинами 1-2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення справи має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положеннями ст. 343 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки ТОВ Компанія Прогрес-Агро (як заінтересованою собою, яка звернулась до суду зі скаргою) не доведено належними та допустимими доказами наявності, станом на час звернення до суду, підстав для передання на електронні торги арештованого майна (40/100 частини майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 18), що належить боржнику ДП ДАК Хліб України Запорізький ТД на праві господарського відання та відповідно не доведено, що мала місце бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 56471291, судом у задоволені скарги ТОВ Компанія Прогрес-Агро відмовлено.

З огляду на передання виконавчого документу по виконавчому провадженню ВП № 56471291 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, суд вважає за необхідне надіслати копію даної ухвали у справі на адресу вказаного відділу примусового виконання рішень.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ТОВ Компанія Прогрес-Агро на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо не передання на електронні торги арештованого майна (40/100 частини майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Приазовське, вул. Заводська, буд. 18) та зобовязання посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області здійснити всі необхідні дії щодо передачі на електронні торги описаного та арештованого за постановою від 11.07.18 майна - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку визначеному Розділом IV ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.Л. Корсун