РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2019Справа № 910/10956/15
За позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Перетятько С.М. (за довіреністю);

від відповідача - Чугунов М.В. (адвокат);

від третьої особи - Демченко О.В. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.10.2014, укладеним між Позивачем та Відповідачем, у рахунок часткового погашення заборгованості Третьої особи, оскільки Відповідач, як іпотекодавець, відмовляється виконати умови договору та передати предмет іпотеки добровільно.

Відповідач вимоги позову не визнав, посилався на необхідність зазначення в рішенні суду початкової вартості предмета іпотеки та зазначав, що ст. 39 Закону України «Про іпотеку» не застосовується до спірних правовідносин, з огляду на положення ст. 3, 11, 238 ГПК України.

Третя особа також зауважила на необхідності визначення в рішенні суду початкової вартості предмета іпотеки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 13.10.2014 між Позивачем, як Банком, та Третьою особою, як Позичальником, Кредитного договору № 43, останній надано стабілізаційний кредит для підтримки ліквідності на суму грн. на строк із 13.10.2014 до 07.10.2016 згідно з установленим графіком повернення кредиту, відповідно до п. 1.2 Кредитного договору.

Для забезпечення належного виконання Третьою особою своїх зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем, як іпотекодержателем, та Відповідачем, як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Сергеєвим О.О. 13.10.2014 за реєстровим № 1323, за яким Відповідач надав у іпотеку належне останньому на праві власності нерухоме майно, а саме: цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з: адміністративно-виробничого корпусу А, загальною площею 9406,1 кв.м; адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв.м; складу В, загальною площею 1460,1кв.м; виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв.м; складу П, загальною площею 550,6 кв.м; складу М, загальною площею 534,5 кв.м; складу Т, загальною площею 109,8 кв.м.

Термін дії Іпотечного договору встановлено до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором, зазначеним у п. 1 цього договору (до 07.10.2016 включно).

У зв'язку з неналежним виконанням Третьою особою своїх зобов'язань за Кредитним договором у порушення положень ст. 525, 526, 530, 629 1054 ЦК України, заборгованість останньої перед Позивачем склала в загальній сумі ,01 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - грн.; заборгованість за простроченими процентами - 24041095,89 грн.; пеня за кредитом - 168144,12 грн.; штраф - 30000 грн.

Виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Позичальник є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені та штрафу відповідно до статей 546, 549 ЦК України та п.п. 1.6, 1.7, 2.2.10 Кредитного договору.

Розмір заборгованості Третьої особи перед Позивачем за Кредитним договором був предметом дослідження судової економічної експертизи, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Так, за висновком судової експертизи наданими для проведення експертизи меморіальним ордером та випискою по Кредитному договору документально підтверджується заборгованість Третьої особи перед Позивачем за Кредитним договором у загальній сумі ,01 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - грн.; заборгованість за простроченими процентами - 24041095,89 грн.; пеня за кредитом - 168144,12 грн.

До того ж, як вбачається із пояснень сторін, між останніми відсутній спір щодо розміру заборгованості Третьої особи за Кредитним договором, заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості Відповідачем надано не було.

При цьому, під час судового засідання 11.02.2019 представники обох сторін відмовилися від проведення повторної судово-економічної експертизи у справі.

Відповідно до п. 19 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами договору, відповідно до ст. 33 та розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із п. 23 цього Договору.

За умовами п. 20 Іпотечного договору реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства.

Так, у матеріалах справи містяться докази звернення Позивача 27.11.2014 із письмовою вимогою про усунення порушення умов Кредитного договору та сплату санкцій.

Матеріали справи не містять доказів задоволення ані Третьою особою, ані Відповідачем у визначений Позивачем тридцятиденний строк, та станом на даний час, зобов'язання за Кредитним договором, а також не містять доказів задоволення Відповідачем, як іпотекодавцем, вимог Позивача, як іпотекодержателя та передання предмету іпотеки у рахунок часткового погашення заборгованості Третьої особи по вищеописаному договору в добровільному порядку. Відтак, ураховуючи положення ст. 33, 35, 38 та 39 Закону України «Про іпотеку», позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Одночасно, відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» (тут і надалі в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування») у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

Згідно з ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону в разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ураховуючи викладене, оскільки Позивач у позовних вимогах просив визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, ціна предмета іпотеки в даному випадку в рішенні суду не зазначається. Визначення ціни предмета іпотеки в разі його реалізації на прилюдних торгах здійснюється при примусовому виконанні.

При цьому, судом відхиляються посилання Відповідача на невідповідність зазначених вище норм Закону положенням ст. 3, 11, 238 ГПК України та відсутність правових підстав для їх застосування. Так, введеним у дію з 04.02.2019 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що останній застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

У той же час, відсутність серед визначеної ст. 238 ГПК України необхідної до зазначення в рішенні суду інформації щодо встановлення початкової вартості предмета іпотеки не є імперативною забороною щодо врахування передбачених Законом України «Про іпотеку» відповідних положень про зазначення такої вартості в рішенні суду (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

Одночасно, оскільки наразі нормами Закону України «Про іпотеку» не передбачено необхідності зазначення в рішенні суду початкової ціни вартості предмета іпотеки в разі його реалізації на прилюдних торгах, посилання Позивача на необхідність зазначення запропонованої останнім ціни предмета іпотеки в рішенні суду та заперечення Позивача щодо поданого Відповідачем Звіту про оцінку майна та вартості цього майна, що є предметом іпотеки, судом відхиляються з огляду на наведені вище обставини.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті, але до уваги не приймаються, оскільки на результат вирішення спору впливу не мають.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

У рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 13.10.2014 № 43, укладеним між Національним банком України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т; ідентифікаційний код 19017842) у загальній сумі (один мільярд двісті двадцять чотири мільйони двісті тридцять дев'ять тисяч двісті сорок) грн. 01 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі (один мільярд двісті мільйонів) грн., заборгованості за простроченими процентами у розмірі 24041095 (двадцять чотири мільйони сорок одна тисяча дев'яносто п'ять) грн. 89 коп., нарахованої і несплаченої пені за простроченими процентами у розмірі 168144 (сто шістдесят вісім тисяч сто сорок чотири) грн. 12 коп. та суми штрафу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.10.2014, укладеним між Національним банком України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 9, оф. 33; ідентифікаційний код 32873692), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1323, на наступне нерухоме майно: цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А, загальною площею 9406,1 кв.м., адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв.м., складу В, загальною площею 1460,1 кв.м., виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв.м., складу - рампи П, загальною площею 550,6 кв.м., складу М, загальною площею 534,5 кв.м., складу Т, загальною площею 109,8 кв.м.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 9, оф. 33; ідентифікаційний код 32873692) у Державний бюджет України 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.02.2019.

Суддя Р.Б. Сташків