ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа №914/1203/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Кордюк Г.Т.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - не з»явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №ЦУП -8/7933 від 05.11.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/976/18 від 08.11.2018)

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.10.2018 (суддя Горецька З.В., м. Львів)

у справі № 914/1203/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес 399",

про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 834 560, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" ПАТ "Українська залізниця", м.Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ "ЕКСПРЕС 399", м.Львів про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 834 560,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.10.2018 у справі №914/1203/18 (суддя Горецька З.В.) у задоволенні позовних вимог ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" ПАТ "Українська залізниця" до ТОВ "ЕКСПРЕС 399" про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 834 560,00 грн. - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з скріншота екрану електронної скриньки, який знаходиться в матеріалах справи, не вбачається якого змісту файли були направлені електроною поштою, і хоч згідно договору не вимагається звіту від постачальника про отримання заявки №ЦУП-8/3720 від 21.06.2017 про поставку протягом червня та до 15 липня 2017 брусу дерев»яного не просоченого під стрілочні переводи марки 1/11, проте таким чином важко зафіксувати факт отримання отримувачем електронного листа, адже можливий варіант, що поштовий сервер або поштовий клієнт цілком могли визначити зміст листа як спам. Тобто, суд ставить під сумнів факт, що відповідач взагалі міг знати про існування такого листа, відповідно і допустив порушення строків щодо поставки з незалежних від нього причин.

ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" ПАТ "Українська залізниця" подано апеляційну скаргу №ЦУП -8/7933 від 05.11.2018, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є необгрунтованим, судом неповно з»ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що ним як покупцем 21.06.2017 надана відповідачу заявка №ЦУП-8/3720 від 21.06.2017 про поставку протягом червня та до 15 липня 2017 брусу дерев»яного не просоченого під стрілочні переводи марки 1/11 в кількості 30 комплектів. Зазначену заявку надіслано постачальнику відповідно до умов договору поставки електронною поштою на адресу 22.06.2017. На підтвердження надіслання заявки постачальнику позивач надав скріншот (знімок) екрану електронної поштової скриньки від 22.06.2017.

Скаржник вважає, що твердження суду про неможливість дослідження того, що саме відправлено відповідачу є безпідставним, оскільки скріншот екрану електронної скриньки містить електронні адреси покупця та постачальника, визначені у договорі, дату та час надсилання електронного листа, вихідний реєстраційний номер та дату заявки та назву вкладеного до електронного листа файлу формату PDF.

На думку скаржника, відповідно до умов договору поставки саме надіслання покупцем заявки через мережу електронного зв"язку (Інтернет) є достатньою підставою для початку перебігу строку, визначеного пунктом 5.1 договору (п.п.5.5.1 договору поставки №ЦУП-04/3720/17 від 15.05.2017).

Сторони в судове засідання 05.02.2019 не з"явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 15.01.2019 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Львівської області в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні 15.01.2019 представника позивача, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що 15.05.2017 року між філією "Центр управління промисловістю" ПАТ "Українська залізниця" (покупець) та ТОВ "ЕКСПРЕС 399" (постачальник) укладено договір поставки №ЦУП-04/0088/17 відповідно до п. 1.1. якогопостачальник зобов'язується у 2017 році поставити і передати у власність покупцю продукцію виробничо-технічного призначення: бруси дерев'яні не просочені під стрілочні переводи (код ЄЗС 03410000-7 Деревина (шпали та бруси дерев»яні), далі - товар, найменування, асортимент, кількість та ціни якої вказуються у додатку до договору (специфікації), що є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору сторони визначили найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару - брус дерев»яний не просочений під стрілочні переводи ДСТУ ГОСТ 8816-2009 у кількості 448,000.

Відповідно до пункту 3.1. договору сума договору становить 1 835 995,39 грн.

Пунктом 3.2. договору визначено, що ціна за одиницю товару включає: вартість товару, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, витрати по навантаженню на транспортний засіб, інші додаткові збори, пов'язані з відправленням вантажу, транспортні витрати, пов'язані з доставкою товару на адресу вантажоодержувача, та становить:

- пункт призначення: склад ВП «Новомосковський ШПЗ» або склад ВП «Рава- Руський ШПЗ»: брус дерев»яний не просочений під стрілочні переводи - 4 098,20 грн. (з ПДВ).

У відповідності до пункту 5.1 договору строк (термін) поставки товару: поставка товару проводиться рівномірними партіями протягом 2 місяця з моменту підписання договору та отримання заявки покупця, що є підтвердженням готовності отримувати продукцію або згідно графіка поставки.

Відвантаження товару здійснюється тільки після письмової заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару (партії товару) (п. 5.4. договору).

Відповідно до пункту 5.5.1. договору заявка на поставку товару надається постачальнику в оригіналі та через мережу електронного зв'язку (Інтернет) на адресу . Надіслання покупцем заявки через мережу електронного зв'язку (інтернет) є достатньою підставою для початку перебігу строку, визначеного пунктом 5.1 договору.

За умовами п. 5.6 договору товар вважається поставленим з дати підписання акту приймання-передачі товару на складах вантажоодержувачів.

Згідно з пунктом 8.2. договору у разі непоставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5% вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 10 % вказаної вартості.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині оплати - до повного виконання. (п.12.1. договору).

30.05.2017 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №ЦУП-04/0088/17 від 15.05.2017, відповідно до якої доповнено договір Специфікацією №2 на суму 1 834 560,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 305 760,00 грн.

Внесено зміни до пунктів 3.1., 3.2. договору та викладено їх в наступній редакції:

« 3.1. Сума договору становить 1 834 560,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 305 760,00 грн.

3.2. Ціна за одиницю товару включає: вартість товару, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, витрати по навантаженню на транспортний засіб, інші додаткові збори, пов'язані з відправленням вантажу, транспортні витрати, пов'язані з доставкою Товару на адресу Вантажоодержувача, та становить:

- пункт призначення: склад ВП «Новомосковський ШПЗ» або склад ВП «Рава- Руський ШПЗ»: брус дерев»яний не просочений під стрілочні переводи - 4 095,00 грн. (з ПДВ).»

В ході розгляду справи встановлено, що 21.06.2017, як стверджує позивач, ним надана заявка №ЦУП-8/3720 на відвантаження згідно з договором поставки протягом червня та до 15 липня 2017 року брусу дерев'яного не просоченого під стрілочні переводи марки 1/11 на склад Виробничого підрозділу «Рава-Руський шпалопросочувальний завод» у кількості 15 комплектів (223,65 м3). Дану заявку надіслано постачальнику електронною поштою на адресу 22.06.2017. Однак поставка товару не здійснена.

Позивачем надіслано постачальнику претензію від 15.08.2017 №ЦУП-8/5211 про стягнення пені та штрафу у зв'язку із порушенням обсягів та строків поставки товару за договором. На момент звернення з позовом претензію позивача залишено без відповіді та задоволення.

На підставі вищезазначеного, позивачем нараховано відповідачу 1 834 560,00 грн. - штрафних санкцій, з яких 1 651 104,00 грн. пені та 183 456,00 грн. штрафу, які відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення з позовними вимогами до ТОВ "ЕКСПРЕС 399".

Згідно із п.п. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України та ст..526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин (ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України).

Як зазначалось вище, договором поставки № ЦУП-04/0088/17 від 15.05.2017 сторони визначили умови поставки товару. Так, постачальник здійснює поставку залізничним транспортом загального користування або автомобільним транспортом на умовах СРТ (місце поставки та адреса вантажоотримувача зазначаються в заявці) відповідно до вимоги ІНКОТЕРМС (редакція 2010 року) на підставі заявки покупця (п.5.2).

Відповідно до п. 5.1 договору поставка товару проводиться рівномірними партіями протягом 2 місяців з моменту підписання договору та отримання заявки покупця, що є підтвердженням готовності отримувати продукцію або згідно з графіком поставки.

Відповідно до п.5.4 договору відвантаження товару здійснюється тільки після письмової заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару.

Як вбачається із матеріалів справи пунктом 5.5 договору сторони визначили порядок надання заявки. Так, заявка на поставку товару надається постачальнику в оригіналі та через мережу електронного зв'язку на адресу . Надіслання покупцем через мережу електронного зв'язку є достатньою підставою для початку перебігу строку, визначеного п.5.1 договору. У заявці повинно бути вказано номенклатура, кількість партії товару, що підлягає поставці, вантажоодержувачі товару та їх реквізити. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у заявці, несе покупець. У разі ненадходження покупцю від постачальника підтвердження про отримання заявки, відмітка (звіт) про доставку заявки через мережу електронного зв'язку (інтернет) є достатньою підставою для початку перебігу строку, визначеного п.5.1 договору.

Товар вважається поставленим з дати підписання акта приймання-передачі товару на складах вантажоодержувачів (п.5.6 договору).

Судова колегія вважає, що умови по визначенню моменту здійснення поставки, порядку пред'явлення заявки, форми заявки викладені в договорі альтернативно, не чітко та не однозначно, що, зокрема, не дає можливості точно встановити, з якого моменту у постачальника виникає обов'язок здійснити поставку і протягом якого строку.

Як зазначив скаржник в апеляційній скарзі, 22.06.2017 ним надіслано постачальнику замовлення на електронну адресу, вказану в договорі, на підтвердження чого надано скріншот екрана своєї електронної поштової скриньки. З наданої копії скріншоту вбачається, що лист із вкладенням "ЦУП-8/3720 від 21.05.17" адресований на електронну адресу .

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначений доказ не є належним доказом надіслання заявки позивачу, оскільки з нього неможливо дослідити, що саме було відправлено відповідачу, зокрема з вказаного скріншота не вбачається якого змісту файли були направлені електроною поштою, і хоч згідно договору не вимагається звіту від постачальника про отримання такої заявки, проте таким чином важко зафіксувати факт отримання отримувачем електронного листа, адже можливий варіант, що поштовий сервер або поштовий клієнт цілком могли визначити зміст листа як спам. Тобто, суд ставить під сумнів факт, що відповідач взагалі міг знати про існування такого листа, відповідно і допустив порушення строків щодо поставки з незалежних від нього причин. Адже позивачем не надано будь-яких доказів того, що відповідачем договір почав виконуватися, хоч із порушенням строків. Як вбачається із матеріалів справи відповідач взагалі не приступив до виконання умов договору.

Окрім цього, п.п.5.5.4 договору сторони визначили, що для початку перебігу строку поставки товару необхідна відмітка (звіт) про доставку заявки через мережу електронного зв'язку (інтернет), а з скріншота, на який посилається скаржник, не вбачається жодної відмітки чи звіту про доставку надісланого листа.

Надавши оцінку п.5.4 ("Відвантаження товару здійснюється тільки після письмової заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару (партії товару) та 5.5.4 ("відмітка (звіт) про доставку заявки через Інтернет є підставою для початку перебігу строку, визначеного п.5.1 договонру") договору поставки № ЦУП-04/0088/17 від 15.05.2017, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки сторони погодили такі суперечливі умови, то, оцінюючи їх, слід керуватись тим положенням договору, що врегульовує передбачену договором подію.

Посилання скаржника на те, що оскільки він не отримав на свою електронну пошту від серверу FREEMAIL повідомлення про те, що не вдалось доставити повідомлення отримувачу, то вважається, що такий лист доставлено, судовою колегією до уваги не приймається, оскільки прямо суперечать умовам п.п. 5.5.4 договору, та є безпідставними. Скаржником не надано належних доказів звернення до поштового серверу FREEMAIL із запитом про отримання інформації та підтвердження про дату доставки відповідачу електронного листа, який, на думку позивача, є підставою для здійснення поставки.

Скаржником також не обгрунтовано, чому п.п.5.5 договору, яким передбачено, що надіслання покупцем через мережу електронного зв'язку є достатньою підставою для початку перебігу строку, є пріоритетним порівняно з іншими умовами договору та підлягає однозначному застосуванню у даній ситуації.

Так, відповідно до п. 5.1 договору поставка здійснюється рівномірними партіями протягом двох місяців з моменту підписання договору та отримання заявки покупця, що є підтвердженням готовності отримувати продукцію або згідно графіку поставки.

Відповідно до п. 5.2 договору поставка здійснюється відповідно до вимог "ІНКОТЕРМС" на підставі заявки покупця. Відвантаження товару здійснюється тільки після письмової заявки покупця (п. 5.4 договору) Підпунктами пункту 5.5 договору передбачено порядок надання заявки в оригіналі та через мережу електронного зв'язку (Інтернет).

Як зазначалось судом вище, в матеріалах справи відсутні докази надання в оригіналі поштою чи нарочно заявки відповідачеві. Оскільки, відповідно до п. 5.4 договору відвантаження товару здійснюється тільки після письмової заявки покупця, а відповідно до п.п. 5.5.4 договору відмітка (звіт) про доставку заявки через Інтернет є підставою для початку перебігу строку поставки, судова колегія прийшла до висновку про суперечливість двох наведених положень договору.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об"єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №ЦУП -8/7933 від 05.11.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/976/18 від 08.11.2018) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 10.10.2018 у справі №914/1203/18 залишити без змін..

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 14 лютого 2019 року

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Орищин Г.В.