ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.2019 Справа № 920/699/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/699/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСІКО» (вул. Харківська, 30/2, м. Суми, 40016, код 41189239),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2010» (вул. Заяровка, 63, с. Біловоди, Сумський район, Сумська область, 42310, код 39128952),

про стягнення 131 905 грн. 14 коп. заборгованості по договору №2 на поставку засобів захисту рослин від 27.02.2015 р.,

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13.09.2018 провадження у справі № 920/699/18 відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.10.2018 (суддя Заєць С.В.).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018, справу призначено до розгляду судді Коваленко О.В.

Згідно ухвали господарського суду Сумської області від 11.10.2018 підготовче засідання у справі №920/699/18 відкладене на 05.11.2018 р.(суддя Коваленко О.В.).

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 05.11.2018 у справі №920/699/18 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено 08.01.2019 р.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 08.01.2019 розгляд справи по суті відкладено на 04.02.2019 р.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 304 154 грн. 05 коп., з яких: 247 286 грн. 21 коп. основного боргу, пеня в сумі 33976 грн. 95 коп., 20% річних в сумі 20003 грн. 56 коп., інфляційні витрати в сумі 2887 грн. 33 коп., нараховані у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 140ХАР від 13.03.2017, а також судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 3 955 грн. 61 коп.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 18.07.2018 провадження у справі № 920/718/18 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та розгляд справи по суті призначено на 16.10.2018.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 16.10.2018 у справі №920/718/18 в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи №920/718/18 за правилами загального позовного провадження відмовлено, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.11.2018 з повідомленням (викликом)сторін.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшли письмові пояснення щодо розрахунку суми боргу та порядку нарахування штрафних санкцій від 28.01.2019. Крім того, від позивача надійшло клопотання від 28.01.2019 про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву не подав.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

27 лютого 2015 року між ТОВ «Аваль-Агро» і ТОВ «Агроальянс-2010» було укладено Договір №2 на поставку засобів захисту рослин (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого ТОВ «Аваль-Агро» зобов'язується поставити, а відповідач прийняти та оплатити на умовах даного Договору товар, асортимент, кількість та вартість якого зазначена в ст. 3 Договору.

Згідно п. 2.3. Договору датою поставки товару вважається дата, вказана у видаткових накладних на відпуск товару.

Зі змісту п. 4.1. Договору вбачається, що покупець зобовязується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку шляхом здійснення оплати вартості товару на поточний рахунок продавця. Оплата повинна бути здійснена покупцем в терміни відповідно до специфікації (п. 4.2.).

Відповідно до п. 5.5 Договору товар вважається переданим продавцем і отриманим покупцем при підписанні покупцем видаткових накладних.

Судом встановлено, що 07 березня 2017 р. між ТОВ «Аваль-Агро» і ТОВ «Касіко» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №2, відповідно до умов якого ТОВ «Аваль-Агро» відступило позивачу, а позивач набув належне ТОВ «Аваль-Агро» відповідно до Договору №2 на поставку засобів захисту рослин право вимоги від відповідача на суму 4005273 грн. 74 коп.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 33 від 07.03.2017 р. ТОВ «Аваль-Агро» повідомило відповідача про набуття позивачем прав кредитора за Договором №2 від 27.02.2015 відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) №2 від 07.03.2017 р.

Таким чином, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги (цесії) №2 від 07.03.2017 р. позивач набув усіх прав кредитора за Договором в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а отже суд вбачає правові підстави для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по Договору №2 на поставку засобів захисту рослин від 27.02.2015 р.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ТОВ «Аваль-Агро» належним чином і у повному обсязі виконало взяті на себе зобовязання за Договором, поставивши відповідачу в період з березня 2015 р. по квітень 2018 р. товар на загальну суму 5200417 грн. 74 коп., проте відповідач розрахувався за отриманий товар частково і станом на день розгляду справи його заборгованість становить 4005273 грн. 74 коп.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт поставки товару Відповідачу підтверджується накладними та довіреностями: № 00000003 від 24.03.2015 на суму 397555 грн. 20 коп. (довіреність № 22 від 24.03.2015), № 00000009 від 31.03.2015 на суму 670582 грн. 80 коп. (довіреність № 27 від 31.03.2015), № 00000016 від 08.04.2015 на суму 1040542 грн. 80 коп. (довіреність № 35 від 08.04.2015), № 00000019 від 15.04.2015 на суму 1320041 грн. 52 коп.(довіреність № 39 від 15.04.2015), № 00000023 від 17.04.2015 на суму 549382 грн. 80 коп. (довіреність № 39 від 15.04.2015), № 00000030 від 29.04.2015 на суму 1222314 грн. 78 коп.(довіреність № 39 від 15.04.2015) /а.с.17-22/.

У звязку з браком коштів на сплату судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача 100 000 грн. 00 коп. заборгованість по накладній №00000009 від 31.03.2015 (специфікація №3 від 31.03.2015 на суму 670 582 грн. 08 коп.).

Враховуючи те, що відповідачем сума боргу не сплачена, не подано доказів сплати боргу або обґрунтованих заперечень, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 100 000 грн. 00 коп. основного боргу - заборгованість по накладній №00000009 від 31.03.2015 (специфікація №3 від 31.03.2015 на суму 670 582 грн. 08 коп.).

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 21905 грн. 14 коп. пені, нарахованої за період прострочення з 16.10.2015 по 11.04.2016 відповідно до п. 8.2. Договору, яким передбачено, що за порушення строків оплати Товару Покупець виплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також згідно п. 8.3. Договору штраф в розмірі 10% від несплаченої суми, якщо прострочення перевищить 10 робочих днів.

Відповідно до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» вбачається, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Таким чином, перевіривши здійснений позивачем розрахунок розміру пені за період прострочення оплати платежу, суд дійшов до висновку про те, що позивачем допущено арифметичну помилку, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 21553 грн. 71 коп., нарахованої за період прострочення з 16.10.2015 по 11.04.2016.

Крім того, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 10 000 грн. 00 коп. штрафу, оскільки судом було встановлено факт порушення відповідачем грошового зобовязання по Договору більше 10 днів.

Розрахунки здійснено судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН Підприємство 9.5.3 Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2019.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати, повязані зі сплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2010» (вул. Заяровка, 63, с. Біловоди, Сумський район, Сумська область, 42310, код 39128952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСІКО» (вул. Харківська, 30/2, м. Суми, 40016, код 41189239) 100 000 грн. 00 коп. основного боргу, 21553 грн. 71 коп. пені, 10 000 грн. 00 коп. 10% штрафу, 1 973 грн. 24 витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 14.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_1