УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

м. Київ

11.02.2019Справа № 910/1319/19
Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до 1. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Дідичука Ігоря Анатолійовича (03179, м. Київ, пр-т Перемоги, 131, приміщення 3), 2. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» (АДРЕСА_1) про визнання недійсним рішення загальних зборів та визнання протиправною та скасування реєстраційної дії - державну реєстрацію юридичної особи ОСББ, -

ВСТАНОВИВ:

5 лютого 2019 року до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 (позивач) надійшла позовна заява б/н від 04.02.2019 року до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Дідичука Ігоря Анатолійовича (відповідач-1) та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» (відповідач-2), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати недійсними рішення установчих зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» проведених 16.10.2017 року;

- визнати протиправним та скасувати запис № 1 070781 від 03.11.2017 року про державну реєстрацію юридичної особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спір у даній справі є корпоративним та підвідомчий господарському суду, установчі збори співвласників багатоквартирного будинку відбулись без дотримання процедури проведення зборів, встановленої ст. 6 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку". Позивача, як власника квартир та нежитлових приміщень, не було належним чином повідомлено про проведення установчих зборів; чим порушено порядок скликання та проведення установчих зборів ОСББ «Нагірна 29-А».

Частиною 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

За змістом ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 ст. 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

З огляду на наведені положення ст.ст. 167, 55 Господарського кодексу України корпоративні права характеризуються такими ознаками: 1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації; 2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією, 3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

Поняття господарське товариство наведено в ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", яка передбачає, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Разом з цим, відповідно до ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Об'єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 Цивільного кодексу України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Частиною 7 ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А», затвердженого установчими зборами ОСББ (протокол № 1 від 16.10.2017 року) метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

В п. 2 розділу ІІ статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» визначено, що об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об'єднання може здійснюватися власними силами об'єднання (шляхом самозабезпечення) абр шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання.

Згідно з п. 1 розділу ІV статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» джерелами фінансування є кошти об'єднання, які складаються з: залишків коштів на утримання і ремонт багатоквартирного будинку на рахунках особи, що здійснювала управління таким будинком до створення об'єднання; внесків і платежів співвласників; коштів, отриманих об'єднанням у результаті здавання в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку; коштів, отриманих об'єднанням як відшкодування за надані окремим категоріям громадян пільги на оплату житлово-комунальних послуг та призначені житлові субсидії; коштів та майна, що надходять для забезпечення потреб основної діяльності об'єднання; добровільних майнових, у тому числі грошових, внесків фізичних та юридичних осіб; коштів державного та/або місцевого бюджетів, отриманих на підставі спільного фінансування для утримання, реконструкції, реставрації, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинку; пасивних доходів; доходів від діяльності заснованих об'єднанням юридичних осіб, що спрямовуються на виконання статутних цілей об'єднання; коштів, отриманих з інших джерел, що спрямовуються на виконання статутних цілей об'єднання, окрім кредитних коштів, та будь-яких інших видів та форм запозичень, в т.ч. всіх форм відтермінування оплати.

За рішенням загальних зборів в об'єднанні можуть створюватися ремонтний, резервний фонди, кошти яких спрямовуються на цілі, визначені загальними зборами об'єднання.

Відповідно до п. 3 розділу ІV статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» майно об'єднання утворюється з: майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законодавством України. Майно, придбане об'єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

Враховуючи вищенаведене, у відповідача відсутній статутний (складений) капітал з визначеними частками.

Отже, правовідношення позивача, як власника квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку з відповідачем - Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» не носить характеру корпоративних. Права позивачів не є корпоративними, з огляду на те, що їхня частка не визначена у статутному капіталі відповідача, вони не мають права на отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та зважаючи на суб'єктний склад та предмет позову у даній справі, з огляду на те, що співвласники багатоквартирного будинку не є носіями корпоративних прав, а відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є корпоративними, спір у даній справі між фізичною особою - співвласником багатоквартирного будинку та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є корпоративним та враховуючи положення статті 20 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 925/1321/16.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Сторонами в цивільному процесі у відповідності до ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з цивільних правовідносин між фізичними особами - співвласниками багатоквартирного будинку, та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку, позивач у справі не є суб'єктом господарювання в розумінні ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, а суб'єктний склад учасників даної справи відповідає положенням ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, то розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 4, 20, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою б/н від 04.02.2019 року ОСОБА_1 до 1. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Дідичука Ігоря Анатолійовича, 2. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нагірна 29-А» про визнання недійсним рішення загальних зборів та визнання протиправною та скасування реєстраційної дії - державну реєстрацію юридичної особи ОСББ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання - 11 лютого 2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков