Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. м. Житомир Справа № 906/970/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

секретаря судового засідання: Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: адвокат ОСОБА_1 - довіреність від 14.01.2019, вих. №08/632 (ОСОБА_2 адвокатів Житомирської області ЖТ №0007 від 23.02.2015)

- від відповідача: не прибув

- в засіданні суду присутній: ОСОБА_3 - юрисконсульт Коростенського РЕМ, службове посвідчення №73, видане 06.07.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (м. Житомир)

до Приватного сільськогосподарського підприємства з орендними відносинами "Старосільське" (Житомирська область, Лугинський район, с. Старосілля)

про стягнення 15605,63 грн.

У засіданні суду оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до ст. 238 ГПК України.

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з ПСП з орендними відносинами "Старосільське" 15605,63 грн., з яких 6522,24 грн. боргу за активну електроенергію, 5458,59 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини, 374,72грн. 3% річних, 1133,61 грн. пені, 2116,47 грн. інфляційних , а також 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 27 від 20.12.2011 по оплаті спожитої електроенергії у встановлені строки, а також допущенням відповідачем споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період.

Ухвалою господарського суду від 08.11.2018 відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою від 27.12.2018 господарський суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу для розгляду по суті (а. с. 44).

До суду надійшли такі документи:

- 05.02.2019 - повернувся конверт з копією ухвали господарського суду від 27.12.2018, адресований відповідачу, з відміткою працівника поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання" (а. с. 56, 57);

- 07.02.2019 - від позивача - копії додатку №1 до договору №27 від 20.12.2011 щодо обсягу постачання електричної енергії, встановленого позивачу на 2016 рік та відомості контрольного огляду засобів зв'язку від 15.10.2015 щодо, зокрема, показників лічильника відповідача (а. с. 59 - 61).

В засідання суду представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в засідання суду не прибув.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи і забезпечення явки його представника в засідання суду для реалізації його права на судовий захист.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, тому, беручи до уваги, що неявка в засідання суду представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за активну електричну енергію у сумі 6522,24 грн. за період з 01.11.2016 до 01.10.2018.

20.12.2011 між Лугинським РЕМ, який є структурним виробничим підрозділом АТ "Житомиробленерго" (постачальник, позивач) та Приватним сільськогосподарським підприємством з орендними відносинами "Старосільське" (відповідач, споживач) укладено договір № 27 про постачання електричної енергії (далі - договір №27) (а. с. 12-14), згідно з п. 1 якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами. Клас напруги споживача визначається рівнем напруги на межі балансової належності електромереж постачальника та споживача. При декількох вводах клас напруги споживача встановлюється в кожній точці обліку в залежності від рівня напруги на межі балансової належності електромереж (додаток 3.1).

Пунктом 2 договору №27 сторони домовились, що під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.п. 2.2.3. договору №27 споживач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електричної енергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Розрахунковим періодом вважається період з 15 числа по 14 число включно і вказаний період прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця).

Величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

Згідно з п. 7.3. договору №27 оплата електроенергії здійснюється споживачами у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період або плановими платежами до 05 числа розрахункового місяця - 100% вартості заявленого споживання електроенергії згідно з додатком № 1 до договору, з врахуванням сальдо на початок місяця.

Остаточний розрахунок повинен здійснюватися в розмірі фактичного споживання електричної енергії за розрахунковий місяць з врахуванням сальдо на початок місяця не пізніше, зокрема, 5 операційних днів з дня отримання рахунку, включаючи день його отримання, для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно.

Відповідно до п. 10.1 договору №27, він укладається на строк до 31 грудня поточного року, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

До зазначеного договору укладено між сторонами відповідні додатки (а. с.15,16).

Так, відповідно до додатку № 4 "Графік зняття показників приладів обліку та подання їх до енергопостачальної організації" (а.с.15) передбачено, зокрема, що покази засобів обліку фіксуються о 24:00 год. 14 числа кожного розрахункового місяця; споживач зобов'язаний самостійно здійснювати зняття показів розрахункових приладів обліку, оформити звіт про використану електричну енергію (додаток № 9) і в перший день наступного розрахункового періоду надати його постачальнику за встановленою формою та адресою: смт. Лугини, вул. Коростенська, 4; у випадку не надання даних про спожиту електроенергію в зазначений строк, визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється за середньодобовим споживанням за попередній період.

Відповідач зазначені умови договору не виконав, тому 19.10.2016 представниками Лугинського РЕМ, згідно з контрольною відомістю огляду засобів обліку, знято показники приладу обліку Тип НІК2301 №1027637 за адресою (точка обліку): с. Старосілля, Лугинського району на території відповідача.

На підставі відомості контрольного огляду засобів обліку НІК2301 № 1027637 (а. с. 17), 19.10.2016 відповідачу виписано рахунок за спожиту активну електроенергію №13257 на суму 6550,31 грн., додатково зазначивши, що загальне дебетове сальдо перед РЕМ за активну електроенергію становить у сумі 6522,24 грн. (а. с. 19).

Вказаний рахунок відповідач не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення 6522,24 грн. за спожиту активну електроенергію.

2. Мотиви застосування судом норм Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР, який втратив чинність частково на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКПРЕ від 31.07.1996 №28, які втратили чинність на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

У жовтні 2016 року, коли виник борг за активну електричну енергію та відбулося перевищення договірної величини споживання електричної енергії, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулювалися Законом України "Про електроенергетику", який втратив чинність згідно із Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, крім визначення термінів у ньому перелічених, які втрачають чинність з дати початку дії нового законодавства щодо ринку електричної енергії - з 01.07.2019.

Крім того, на час розгляду справи в суді, Правила користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) втратили чинність на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, проте Правила користування електричною енергією були чинними у жовтні 2016 року, а тому учасники правовідносин мали керуватись відповідними нормами Правил користування електричною енергією.

3. Норми права, які застосував господарський суд щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за активну електричну енергію у сумі 6522,24 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

За ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суд, дослідивши умови укладеного між сторонами договору, дійшов висновку, що укладений між сторонами договір є договором енергопостачання.

Частиною 1 ст. 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 276 ГК України визначено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених згідно з вимогами закону (ч. 6 ст. 276 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" (станом на дату виникнення спірних правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України.

Пунктом 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

4. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за активну електричну енергію у сумі 6522,24 грн.

На підставі відомості контрольного огляду засобів обліку НІК2301 № 1027637 (а. с. 17), 19.10.2016 відповідачу виписано рахунок за спожиту активну електроенергію №13257 на суму 6550,31 грн., в якому додатково зазначено, що загальне дебетове сальдо перед РЕМ за активну електроенергію становить 6522,24 грн. (а. с.19).

Однак, відповідач не сплатив позивачу за спожиту активну електроенергію згідно з виставленим рахунком.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов'язку з оплати спожитої активної електроенергії на підставі договору №27, відповідач зобов'язаний оплатити позивачу борг у розмірі 6522,24 грн.

5. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин щодо позовної вимоги про стягнення підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини у сумі 5458,59 грн.

Пунктом 4.2.2 договору №27 сторонами погоджено, що у випадку споживання електроенергії та потужності понад кількість, обумовлену розділом 5 цього договору за відповідний період (місяць) при одно-, дво- чи тризонній системі обліку, споживач, виключно грошовими коштами, зобов'язаний сплатити постачальнику двократну вартість електроенергії та потужності, витраченої понад обумовлений даним договором обсяг електричної енергії та потужності згідно із Законом України "Про електроенергетику" за тарифом, які діяли в період, коли було виявлено перевищення.

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач, не пізніше 01 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу). У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії на рівні фактичних обсягів споживання електроенергії відповідних періодів поточного року (п. 5.1 договору №27).

Договірна величина споживання електричної енергії визначається на рівні: заявленої споживачем згідно з п. 5.1 цього договору (п. 5.2 договору №27).

Договірні величини споживання електричної потужності на розрахунковий період визначаються на години максимуму навантажень енергосистеми для споживачів з приєднаною потужністю 150 кВА (кВт) і більше та середньомісячним (за підсумками минулого року) обсягом фактичного споживання (або очікуваного споживання згідно додатку № 1 даного договору) електричної енергії 50 тис. кВтг і більше (п.5.3 договору).

Відповідно до аб. 3 п. 5.4 договору №27 не пізніше ніж за 10 днів до початку наступного календарного місяця споживачу доводяться граничні величини споживання електричної потужності в години максимального навантаження енергосистеми, які діють в період з 1 по 31 число або на іншу кінцеву дату календарного місяця (до повідомлення про відповідне коригування або зміну).

Письмове повідомлення є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 5.5 договору №27 споживач має право протягом поточного розрахункового періоду (але не пізніше ніж за 5-ть робочих днів до його закінчення) звернутися до постачальника із заявкою щодо коригування договірної величини споживання, при цьому споживач зобов'язаний зробити попередню оплату додатково заявлених обсягів електричної енергії.

19.10.2016 представниками Лугинського РЕМ, відповідно до контрольної відомості огляду засобів обліку, було знято показники приладу обліку Тип НІК2301 № 1027637 за адресою (точка обліку): с. Старосілля, Лугинського району на території ПСП з орендними відносинами "Старосільське" (а. с. 17).

19.10.2016 відповідачу виписано рахунок № 13258 від 19.10.2016 за жовтень 2016 на суму 5458,59 грн. за перевищення договірних величин споживання (а.с.20).

Вищевказаний рахунок відповідач не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача боргу у сумі 5458,59 грн. за перевищення договірних величин споживання.

6. Норми права, які застосував господарський суд щодо позовної вимоги про стягнення підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини у сумі 5458,59 грн.

Згідно з частиною 5 ст. 277 ГК України відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачена відповідальність за порушення законодавства в сфері електроенергетики. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

Відповідно до п. 4.2 ПКЕЕ відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15 % обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору. Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Граничні величини споживання електричної потужності для споживача визначаються постачальником електричної енергії за регульованим тарифом у порядку, передбаченому законодавством України та зазначеному у договорі про постачання електричної енергії між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (п. 4.3 ПКЕЕ).

Пунктом 4.4 ПКЕЕ визначено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом з заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

7. Щодо обгрунтованості позовних вимог в частині стягнення підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини у сумі 5458,59 грн.

Судом встановлено, що відповідно до відомості контрольного огляду засобів обліку від 15.10.2015 (а. с. 61) представниками Лугинського РЕМ зафіксовано такі покази лічильника Тип НІК2301 № 1027637: 17539.

Відповідно до відомості контрольного огляду засобів обліку від 19.10.2016 (а.с.17) представниками Лугинського РЕМ зафіксовано такі покази цього ж лічильника: 020310.

Таким чином, згідно з розрахунком: (20310-17539) різниця становить 2771 кВт.

На підставі відомості контрольного огляду засобів обліку НІК2301 №1027637 (а. с. 17), 19.10.2016 відповідачу виписано рахунок №13258 від 19.10.2016 за жовтень 2016 на суму 5458,59 грн. за перевищення договірних величин споживання в кількості 2771 кВт.г (а. с. 20).

Як вбачається з листа вих. № 718, від 10.10.2018 (а. с. 21) позивачем повідомлено, що відповідачем за період з 2015 -2016 не надавалися відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що відповідачем допущено споживання електричної енергії понад договірну величину на 2771 кВт.год.

На підставі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" відповідач зобов'язаний сплатити двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини в сумі 5458,59 грн. з наступного розрахунку: 2771х1,969899 (тариф на електроенергію).

Відповідач не сплатив позивачу за перевищення договірних величин споживання згідно з виставленим рахунком, тому зобов'язаний оплатити борг у розмірі 5458,59 грн.

8. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 1133,61 грн. пені.

З розрахунку пені, виконаного позивачем у позовній заяві, вбачається нарахування пені на суму боргу за спожиту активну електроенергію 6522,24 грн. у розмірі на загальну суму 1133,61 грн. за період з 27.05.2018 до 26.10.2018 (а. с. 4).

Згідно з п. 4.2.1 договору № 27 за внесення платежів, передбачених пунктами 7.3 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 4, споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі, що не перевищує подвійної ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення платежу.

Частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

За ст. 611 ЦК України і ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За ст. 3 цього Закону розмір пені, передбачений ст. 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Нарахування пені починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, при цьому день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив його неправильність зважаючи на кількість днів прострочення, тому здійснив власний розрахунок за допомогою системи "Законодавство" і встановив суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 951,35 грн. В частині заявленої пені у сумі 182,26 грн., слід відмовити за безпідставністю нарахування.

9. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 2116,47 грн. інфляційних втрат та 374,72 грн. 3% річних згідно з розрахунками позивача.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Виходячи із положень цієї норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу і 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних (а. с. 5), суд за допомогою системи "Законодавство" встановив його правильність на суму 1369,90 грн., тому в частині безпідставно нарахованої суми у розмірі 746,57 грн. слід відмовити.

Щодо розрахунку 3% річних, виконаного позивачем, суд, здійснивши перерахунок, прийшов до висновку про його хибність на 0,09 грн., тому 3% річних підлягають задоволенню на суму 374,63 грн.

10. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідач не надав суду докази сплати заявленої суми заборгованості.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 14676,71 грн., з яких 6522,24 грн. боргу за активну електричну енергію, 5458,59 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини, 951,35 грн. пені, 374,63 грн. 3% річних та 1369,90 грн. інфляційних втрат.

В частині стягнення 182,26 грн. пені, 746,57 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 0,09 грн. слід відмовити.

11. Щодо виявлених порушень нормативних актів позивачем при вирішенні спору.

Так, згідно з аб. 1 п. 3.33 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (втратили чинність 14.03.2018) електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що передостанній контрольний огляд лічильника відповідача типу НІК 2301, №1027637 був проведений 15.10.2015 (а. с. 61).

Тому черговий контрольний огляд цього лічильника повинен бути проведений фахівцями позивача до 15.04.2016.

Однак, наступний контрольний огляд цього ж лічильника був проведений 19.10.2016 (а. с. 17) що є порушенням позивачем ПКЕЕ, діючих станом на дату необхідності проведення чергового контрольного огляду засобу обліку відповідача.

Господарський суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Тому, господарський суд визнав за необхідне направити окрему ухвалу позивачу для її розгляду та відповідного реагування.

11. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст.129 ГПК України, п.2 ч.1 якої унормовано, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 246 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства з орендними відносинами "Старосільське" (11330, Житомирська область, Лугинський район, с. Старосілля, ) на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, )

- 6522,24 грн. боргу за активну електричну енергію;

- 5458,59 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини;

- 951,35 грн. пені;

- 374,63 грн. 3% річних;

- 1369,90 грн. інфляційних втрат;

- 1657,12 грн. судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 182,26 грн. пені.

4. Відмовити в позові в частині стягнення 746,57 грн. інфляційних втрат.

5. Відмовити в позові в частині стягнення 0,09 грн. 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.02.19

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам