ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1522/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.,

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників сторін:

До Південно-західного апеляційного господарського суду з'явились представники:

від ТОВ «Шевченківський Девелопмент» - адвокат ОСОБА_1, довіреність б/н від 03.12.2018;

від ТОВ «Шевченківський Девелопмент» - адвокат ОСОБА_2, довіреність № 17 від 17.05.2018;

До Окружного адміністративного суду м .Києва з'явився представник Національного банку України - ОСОБА_3, довіреність №18-0014/58865 від 05.11.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент»

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018

суддя Смелянець Г.Є.

часта місце ухвалення: 17:30 год., м. Одеса

повний текст рішення складено 30.11.2018

у справі № 916/1522/18

за позовом Національного банку України

до відповідачів:

1)Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»;

2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним договору оренди, -

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернувся до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» (далі - ТОВ «Шевченківський Девелопмент») з позовом, в якому просить Господарський суд Одеської області визнати недійсним договір оренди, укладений 31.07.2015 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Шевченківський Девелопмент».

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю згоди позивача як іпотекодержателя нерухомого майна, переданого в оренду за спірним договором, на укладання даного договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 позов Національного банку України задоволено.

Визнано недійсним договір оренди, укладений 31.07.2015 між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 881,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 881,00 грн.

Рішення Господарського суду Одеської області мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності згоди Національного Банку України як іпотекодержателя за іпотечним договором від 02.06.2009 щодо передачі частини предмету іпотеки в оренду відповідачу-2 на підставі договору оренди від 31.07.2015. Враховуючи що частиною 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено недійсність правочину щодо передачі в оренду переданого в іпотеку майна, договір оренди від 31.07.2015, укладений між відповідачам є нікчемним в силу Закону України «Про іпотеку».

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» звернулось до південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 у справі №916/1522/18 повністю та залишити позовну заяву Національного банку України без задоволення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

По-перше: скаржник вважає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні неправомірно надано перевагу необхідності застосування норм Закону України «Про іпотеку» без дослідження підстав та належного обґрунтування для застосування посадовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб положень саме закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

По-друге: ТОВ «Шевченківський Девелопмент» вважає, що отримання згоди НБУ на укладанні спірного договору 31.07.2015 відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не вимагалося. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_4 при укладанні договору оренди від 31.07.2015 діяв від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах повноважень та компетенції згідно із ч. 2 статті 37, статей 47, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відхилення судом першої інстанції даних законодавчих норм є неправомірним.

По-третє:скаржник зазначає, що відповідно до положень п. 1.3. Іпотечного договору від 02.06.2009, на який посилається Позивач, предметом іпотеки є наступне нерухоме майно: нежила будівля бізнес-центру, що складається з: нежилої 16-ти поверхової будівлі, загальною площею 12 101,4 кв. м., яка розташована за адресою: м. Одеса, пр. Гагаріна, 12-А.

Що ж стосується оскаржуваного договору оренди від 31.07.2015, то предметом даного договору, тобто майном, яке передано в оренду є: частина нежитлових приміщень цокольного, 1-го, 2-го та 6-го поверхів нежилої будівлі бізнес-центру, загальною площею 5 273,1 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Одеса, пр.. Гагаріна, 12-А. Таким чином, майно, яке є саме предметом іпотеки в оренду не передано.

Крім того, ТОВ «Шевченківський девелопмент» вважає, що оскаржуваний договір укладено відповідно до інтересів АТ «Імексбанк» та в межах повноважень особи, що призначена на управління неплатоспроможним банком.

Враховуючи викладене, скаржник зазначає, що судом першої інстанції зазначених обставин зясовано не було, що призвело для прийняття необґрунтованого та безпідставного судового рішення, яке підлягає скасуванню.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.

28.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Національного банку України та АТ «Імексбанк» надійшли відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить відмовити ТОВ «Шевченківський девелопмент» в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 у справі № 916/1522/18 залишити без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 у справі № 916/1522/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 призначено справу № 916/1522/18 до розгляду на 05.02.2019 о 16:00 год.

В судовому засіданні 05.02.2019 представники ТОВ «Шевченківський Девелопмент» доводи апеляційної скарги підтримали.

У судовому засіданні представник Національного банку України просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 залишити без.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду переглядає рішення Господарського суду Одеської області в межах доводів та вимог апеляційних скарг, передбачених статтею 269 ГПК України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 26.11.2009 між Національним Банком України (Кредитор, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (Позичальник, відповідач-1) укладений кредитний договір №29 про рефінансування, за умовами якого Кредитор надає Позичальнику кредит рефінансування (з урахуванням раніше здійсненого) в сумі 2 900 000 000 грн.

Згідно з преамбулою договору враховуючи власні взаємні інтереси та необхідність подальшої оптимізації своїх договірних звязків, сторони прийняли рішення про припинення своїх зобовязань за договорами, в т.ч. кредитним договором №48 про надання стабілізаційного кредиту шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2009.

02.06.2009 між Національним Банком України (Іпотекодержатель, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (Іпотекодавець, відповідач-1) укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1784.

Згідно з п.1.1 договору цей договір іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя за договором №48 про надання стабілізаційного кредиту шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2009, який укладено між Іпотекодержателем та АКБ «Імексбанк» стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісії, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо.

Відповідно до п.1.3 договору предметом іпотеки є нерухоме майно: нежила будівля бізнес-центру, що складається з: нежилої 16-ти поверхової будівлі, загальною площею 12101,4 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 12-А, на земельній ділянці, площею 12426 кв.м., яка знаходиться в оренді згідно договору оренди землі, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 04.08.2008 за реєстровим №3449, зареєстрованим в Одеському міському відділі ОРВ ДП «Центр ДЗК» 02.06.2009 за №43, користування не зареєстровано. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності: 91/100 частина - на підставі рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2005, справа №25/32-05-847, право власності на яку зареєстровано 28.02.2005 КП «ОМБТІ та РОН» в книзі 42неж-84 номер запису 3671; 6/100 частин - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.03.2005 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №У-58, право власності на яку зареєстровано 16.03.2005 КП «ОМБТІ та РОН» в книзі 42-неж-125, номер запису 3611; 3/100 частини - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.03.2005 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №У-59, право власності на яку зареєстровано 16.03.2005 КП «ОМБТІ та РОН» в книзі 42-неж-126, номер запису 3611. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №22408847, виданим КП «ОМБТІ та РОН» 07.04.2009, реєстраційний номер вищевказаної нежилої будівлі бізнес-центру становить 9136820.

Згідно з п.3.1.5 договору Іпотекодержатель має право вимагати від боржника незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, а при незадоволені його вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідності до закону та цього договору при наявності також наступних підстав, зокрема, невиконання боржником зобовязань за кредитним договором; здійснення правочинів щодо відчуження Іпотекодавцем предмету іпотеки або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без письмової згоди Іпотекодержателя, тощо.

Відповідно до п.4.1.5 договору Іпотекодавець зобовязаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від іпотекодержателя.

Згідно з п.4.2.1 договору Іпотекодатель має право володіти та користуватися предметом іпотеки на протязі дії цього договору, відповідно до його призначення.

Відповідно до п.7.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Боржником зобовязань за Кредитним договором та додаткових договорів/угод до нього.

26.03.2014 між Національним Банком України та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» укладений договір про зміни № 5 до іпотечного договору, посвідченого 02.06.2009 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1784, з договором про зміни №1, посвідченим 21.09.2009 за реєстровим №3289, договором про зміни №2, посвідченим 26.11.2009 за реєстровим № 4135, договором про зміни №3, посвідченим 24.03.2011 за реєстровим № 784 та договором про зміни №4, посвідченим 20.10.2011 за реєстровим № 3485, згідно з яким сторони у звязку з укладенням додаткового договору №9 від 25.03.2014 до кредитного договору №29 про рефінансування від 26.11.2009 сторони домовились внести зміни до іпотечного договору.

31.07.2015 між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (Орендодавець, відповідач-1) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» (Орендар, відповідач-2) укладений договір оренди, згідно з яким Орендодавець передає Орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди нерухоме майно, а саме, частину нежитлових приміщень, що зображені схематично на викопіюванні (додаток №1) з поетажного плану цокольного, 1-го, 2-го та 6-го поверхів нежилої будівлі бізнес-центру, загальною площею 5 273,1 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 12-А (обєкт оренди), а Орендар зобовязується прийняти обєкт та оплачувати орендну плату.

Відповідно до п.1.2 договору обєкт оренди належить Орендодавцю на праві власності.

Згідно з п.1.3 договору метою передачі обєкту в оренду є: організація ефективного використання та експлуатації обєкту оренди, підтримання обєкту оренди в належному технічному стані, забезпечення належної експлуатації обєкта оренди, відповідно до його призначення.

Відповідно до п.1.4. договору протягом строку дії договору орендар має право передавати обєкт оренди повністю або частково в суборенду третім особам, при цьому попередню згоду Орендодавця на вчинення зазначених дій не потрібно. Умови договорів, що укладаються Орендарем з третіми особами, не повинні суперечити та мають відповідати умовам (в т.ч. враховувати його положення) даного договору.

Згідно з п.1.6 договору обєкт оренди надається орендарю для використання його у господарській діяльності орендаря.

Відповідно до п.2.1 договору право користування обєктом оренди виникає у Орендаря з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі обєкту, який є невідємним додатком до цього договору. В акті фіксується технічний стан обєкта (за необхідності виконані ремонтно-будівельні та оздоблювальні роботи, змонтовані системи та комунікації), а також інші необхідні характеристики. До акта приймання-передачі додається візуальне зображення обєкта оренди у вигляді фотографій його зовнішнього та/або внутрішнього стану.

Відповідно до п.8.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 01.05.2016 із автоматичним (без укладення сторонами додаткової угоди) продовження терміну дії договору у випадку зміни (збільшення) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб строку проведення ліквідаційної процедури Орендодавця на термін до настання 1-го числа останнього місяця строку ліквідації, зміненого (збільшеного) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Із врахуванням можливих термінів вищевказаного продовження терміну дії договору його загальний строк дії становить два роки та одинадцять місяців, а подальша пролонгація можлива виключно шляхом укладання сторонами відповідних додаткових угод, або шляхом укладення нового договору оренди.

01.08.2015 сторонами договору оренди підписано акт приймання-передачі обєкта до договору оренди від 31.07.2015, згідно з яким: на виконання умов договору, укладеного сторонами, Орендодавець передав, а Орендар прийняв обєкт оренди, а саме: частину нежитлових приміщень, що зображені схематично на викопіюванні (додаток №1) з поетажного плану цокольного, 1-го, 2-го та 6-го поверхів нежилої будівлі бізнес-центру, загальною площею 5 273,1 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 12-А.

Також в матеріалах справи наявні копії платіжних доручень про оплату відповідачем-2 орендної плати за договором оренди 31.07.2015. З аналізу приписів статей 6, 11, 316 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі права власності, є договори та інші правочини, при укладенні яких сторони можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої правовідносини на власний розсуд, що узгоджується з передбаченим статтею 627 ЦК України принципом свободи договору.

Разом з тим, якщо в актах цивільного законодавства прямо вказано про те, що сторони не можуть відступити від їх положень, а також у разі якщо обов'язковість приписів таких актів для сторін договору випливає з їх змісту або суті договірних правовідносин, сторони цивільно-правового договору не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства при його укладенні.

За змістом статей 572, 575 ЦК України та статей 1, 9, 12 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок про те, що іпотека є видом забезпечення виконання основного зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Отже, іпотекодавець з тріади правомочностей власника, що за змістом частини 1 статті 317 ЦК України включає право володіння, користування та розпорядження належним йому майном, вправі на власний розсуд реалізовувати право володіння та користування іпотечним майном з урахуванням вимог щодо його цільового призначення.

При цьому, в силу частини 3 статті 9 Закону України «Про іпотеку», право розпорядження майном, обтяженим іпотекою, іпотекодавець реалізує виключно на підставі згоди іпотекодержателя, а зокрема, відчужує предмет іпотеки, передає його у спільну діяльність, лізинг, оренду, користування за погодженням із обтяжувачем майна. Така законодавча вимога не може бути змінена сторонами в договірному порядку відповідно до частини 3 статті 6 ЦК України.

Приписами частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» законодавцем встановлено наслідки вчинення іпотекодавцем без згоди іпотекодержателя правочину щодо відчуження переданого в іпотеку майна або передачі його в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування у вигляді визнання такого правочину недійсним на підставі частин 1, 2 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України.

Колегією суддів встановлено, що спір у справі №916/1522/18 виник щодо дійсності договору оренди від 31.07.2015, укладеного відповідачем-1, як управителем-орендодавцем, та відповідачем-2, як орендарем, щодо нерухомого майна АТ «Імексбанк», яке було передано в іпотеку НБУ в забезпечення кредитних зобов'язань відповідача-1 відповідно до іпотечного договору від 02.06.2009.

Як встановлено місцевим господарським судом, 02.06.2009 між НБУ та ПАТ «Імексбанк» укладений іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно: нежила будівля бізнес-центру, що складається з: нежилої 16-ти поверхової будівлі, загальною площею 12101,4 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, просп. Гагаріна, 12-А, на земельній ділянці, площею 12426 кв.м.

Пунктом до 4.1.5 іпотечного договору передбачено, відповідач-1 зобовязаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від іпотекодержателя. Між тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності згоди Національного Банку України як іпотекодержателя за іпотечним договором від 02.06.2009 щодо передачі частини предмету іпотеки в оренду відповідачу-2 на підставі договору оренди від 31.07.2015.

За таких обставин, враховуючи що частиною 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено недійсність правочину щодо передачі в оренду переданого в іпотеку майна, договір оренди від 31.07.2015, укладений між відповідачам є нікчемним в силу Закону України «Про іпотеку».

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що між позивачем та відповідачем-2 наявний спір з приводу дійсності договору оренди від 31.07.2015, господарський суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди, укладеного 31.07.2015 між ПАТ «Імексбанк» та ТВО «Шевченківський Девелопмент».

Мотиви відхилення аргументів апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що наслідки введення ліквідаційної процедури банку-відповідача-1 тільки посилюють порушення його прав оспорюваним правочином довгострокової оренди майна, оскільки понижують його ринкову вартість в ході продажу такого майна у ліквідаційній процедурі банку, тривалість якої є обмеженою в часі та вимагає вжиття негайних заходів щодо реалізації майна банку-боржника (позивача у справі).

Крім того, права власника щодо володіння та користування майном безумовно порушуються діями управителя при вчиненні ним правочинів з перевищенням повноважень переданої йому довірчої власності, оскільки такі дії управителя є незаконним способом втручання у право власності законного власника, яке охороняється законодавцем відповідно до статті 41 Конституції України та статей 317, 319 ЦК України.

Наявність у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб права на передачу в оренду обєкту нерухомого майна (його частини), що належить відповідачу-1 на праві власності та переданий в іпотеку НБУ до реалізації його майна в установленому порядку, колегією суддів не приймаються, оскільки Законом України «Про іпотеку» прямо передбачений обовязок отримання попередньої згоди іпотеко держателя на передачу предмету іпотеки в оренду. При цьому положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять виключень, встановлених у такому випадку для уповноваженої особи Фонду.

Щодо твердження скаржника про невідповідність орендованого майна з іпотечним майном. Відповідно до положень п. 1.3. Іпотечного договору від 02.06.2009 предметом іпотеки є наступне нерухоме майно: нежила будівля бізнес-центру, що складається з: нежилої 16-ти поверхової будівлі, загальною площею 12 101,4 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, пр. Гагаріна, 12-А. Отже, предмет оренди входить до складу предмету іпотеки, оскільки в іпотеку передано всю будівлю, а в оренду лише декілька поверхів будівлі.

Колегія суддів також враховує позиції Верховного Суду викладених у постановах від 04.12.2018 у справі № 916/40/18 та від 18.12.2018 у справі №916/23/18.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 у справі № 916/1522/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 у справі № 916/1522/18 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.02.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

суддя О.Ю. Аленін

суддя Л.В. Лавриненко