РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/51/19

Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова»,

вул. Оболонська, 38, кв. 36, м. Київ, 04071

в особі: Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова»,

вул. Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014

до відповідача: Учбово-виробничого колективного підприємства інвалідів «Біатрон» Чернігівського обласного фонду милосердя і здоров'я,

вул. Г. Полуботка, 16, м. Чернігів, 14000

предмет спору: про стягнення 38141,19грн

За участю:

від позивача: Ігнатенко Н.В., довіреність від 02.01.2019 за № 1, представник;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 11.02.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «ТехНова» в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова», подано позов до Учбово-виробничого колективного підприємства інвалідів «Біатрон» Чернігівського обласного фонду милосердя і здоров'я про стягнення 38141,19грн, з яких сума основного боргу за спожиту теплову енергію за період з лютого 2017 року по квітень 2018 року складає 31638,40грн., пені в сумі 3398,55грн за період з 30.01.2018 по 13.11.2018, три відсотки річних у сумі 891,81грн за період з 16.03.2017 по 20.11.2018 та інфляційних втрат у сумі 2212,43грн за період з квітня 2017 року по жовтень 2018 року. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання теплової енергії в гарячій воді № 1098 від 01.10.2006 та додаткової угоди від 14.10.2014 до нього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2019 прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі № 927/51/19, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд по суті призначено на 11.02.2019 об 11:00, з повідомленням сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачу в порядку статей 165, 178, 251 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) встановлено процесуальний строк для подання відзиву на позов.

Позивач, у судовому засіданні 11.02.2019, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач, у судове засідання 11.02.2019 не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, проти позову не заперечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області про відкриття провадження у справі від 11.01.2019 у встановленому статтею 176 ГПК України порядку надсилалась на адресу відповідача, яка зазначена у позовній заяві та яка збігається із адресою його місця реєстрації згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що судом залучено до матеріалів справи відповідний витяг. Проте, як вбачається із матеріалів справи, вказана ухвала двічі повернулась на адресу суду без вручення з відміткою оператора поштових послуг «за адресою не значиться».

Додатково, 16.01.2019, на офіційному веб-порталі судової влади України, розміщено оголошення про відкриття провадження у справі № 927/51/19 та повідомлено відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наведеного слідує, що відповідач за адресою реєстрації був двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак своїми процесуальними правами не скористався.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 зазначеної статті встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив, без пояснення причин, відзив на позов у встановлений строк не надав, відтак, з огляду на зміст частини 9 статті 165, частини 2 статті 178, частини 1 статті 202 ГПК України суд вважає, що неприбуття відповідача у судове засідання та не подання ним відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.10.2006, між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» (надалі - КЕП «Чернігівська ТЕЦ» фірми ТОВ «ТехНова», Постачальник) та Учбово-виробничим колективним підприємством інвалідів «Біатрон» Чернігівського обласного фонду милосердя і здоров'я (надалі - Споживач) укладено договір № 1098 на постачання теплової енергії в гарячій воді (надалі - Договір).

За умовами Договору, Постачальник взяв на себе зобов'язання постачати Споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах та надавати послугу з центрального постачання гарячої води, для об'єктів, вказаних у додатку № 1 до цього Договору, а Споживач зобов'язався сплачувати кошти за одержану теплову енергію на розрахунковий рахунок Постачальника за встановленими тарифами (цінами) в терміни, на умовах та порядку постачання і сплати, передбачених Договором (п. 1.1. в редакції додаткової угоди від 14.10.2014 до нього).

Згідно пункту 2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу для об'єктів та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього Договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону.

Додатком № 1 від 01.10.2006 «Обсяги постачання теплової енергії» до Договору, з урахування редакції додаткової угоди від 14.10.2014 до нього, встановлено, що теплова енергія в гарячій воді постачається Споживачу по об'єкту - виробниче приміщення, за адресою: проспект Перемоги, 96, опалювальною площею 76,55 м.кв., максимальне теплове навантаження по об'єкту, що застосовується для розрахунків починаючи з 14.10.2014, складає 0,005862 Гкал/год.

Пунктом 5.1. Договору, в редакції додаткової угоди від 14.10.2014, сторони погодили, що облік спожитої Споживачем теплової енергії (Гкал) здійснюється відповідно до показників приладу обліку теплової енергії, а за його відсутності розрахунковим способом згідно з тепловим навантаженням визначеним у цьому Договорі.

Відповідно до п. 6.1. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем, здійснюються виключно у грошовій формі на розрахунковий рахунок Постачальника по тарифах, які затверджені рішеннями облдержадміністрації, міської ради, і які можуть змінюватись згідно з законами Верховної Ради і постановами Кабінету Міністрів України.

За приписами п 6.2.1. Договору, з урахуванням редакції додаткової угоди від 14.10.2014, розрахунки за теплову енергію здійснюються згідно з встановленими тарифами за 1 Гкал, за відсутності приладів обліку - за обсяг фактично спожитої теплової енергії, що розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Також, п. 6.2.3, в редакції додаткової угоди від 14.10.2014, сторони погодили, що за умови наявності заборгованості за теплову енергію, вся або частка переплаченої суми отриманих коштів за зазначений Споживачем період або суми коштів без зазначення періоду оплати у платіжному документі, яка дорівнює або менша суми боргу - обліковується теплопостачальною організацією, як погашення заборгованості Споживача з найбільш раннім строком виникнення суми боргу.

Виходячи з умов п. 10.1. та п.10.4. Договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 30.09.2007. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів письмового звернення однією із сторін із заявою про припинення дії даного Договору у встановлений строк, суд доходить висновку, що Договір був пролонгований на кожний наступний рік та діяв у спірному періоді. Докази розірвання або визнання недійсним у судовому порядку даного Договору сторонами до суду також не надано, а тому, в силу статті 629 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договір від 01.10.2006 за № 1098 є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.5. Договору, розрахунки Споживача із Постачальником за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води, виконуються згідно діючого законодавства згідно з рахунками Постачальника щомісячно, розрахунковим способом при відсутності приладів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді за період з 01.02.2017 по 09.04.2018 в обсязі 13,58216Гкал, визначеному розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження, передбаченого умовами Договору, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря згідно довідок Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 01.03.2017 за № 42/03-363, від 03.04.2017 за № 42/03-540, від 03.05.2017 за № 42/03-665, від 01.11.2017 за № 41/03-1402, від 01.12.2017 за № 41/03-1519, від 02.01.2018 за № 41/03-04, від 01.02.2018 за № 41/03-179, від 01.03.2018 за № 41/03-296, від 02.04.2018 за № 41/03-434, від 02.05.2018 за № 41/03-603, а також кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, беручи до уваги дати початку та закінчення опалювальних сезонів 2016-2017 та 2017-2018 років у місті Чернігові, що встановлені розпорядженнями Чернігівської міської ради від 03.04.2017 за № 118-р, від 11.10.2017 за № 296-р, від 05.04.2018 за № 93-р.

Загальна вартість теплової енергії, спожитої відповідачем на підставі Договору у період 01.02.2017 по 09.04.2018 склала 31638,40грн.

Позивачем на вказану суму у спірному періоді були виставлені відповідачу до оплати наступні рахунки-фактури № 01098: від 28.02.2017 на суму 4100,05грн за обсяг 1,94943Гкал (за лютий 2017 року); від 31.03.2017 на суму 2611,70грн за обсяг 1,19657Гкал (за березень 2017 року); від 30.04.2017 на суму 96,84грн за обсяг 0,04437Гкал (за квітень 2017 року); від 31.10.2017 на суму 1504,06грн за обсяг 0,63923Гкал (за жовтень 2017 року); від 30.11.2017 на суму 3442,60грн за обсяг 1,43936Гкал (за листопад 2017 року); від 31.12.2017 на суму 4011,94грн за обсяг 1,6774Гкал (за грудень 2017 року); від 31.01.2018 на суму 5162,12грн за обсяг 2,1583Гкал (за січень 2018 року); від 28.02.2018 на суму 5024,84грн за обсяг 2,1009Гкал (за лютий 2018 року); від 31.03.2018 на суму 5055,22грн за обсяг 2,1136Гкал (за березень 2018 року); від 30.04.2018 на суму 629,03 грн за обсяг 0,263Гкал (за квітень 2018 року).

Вартість послуг з опалення за період з 01.02.2017 по 09.04.2018 визначена позивачем, виходячи з діючих тарифів, затверджених постановами НКРЕКП від 02.12.2016 за № 2126, від 01.02.2017 за № 151, від 05.10.2017 за № 1205.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши проведений позивачем розрахунок вартості теплової енергії спожитої відповідачем у період з 01.02.2017 по 09.04.2018, заслухавши повноважного представника позивача, суд дійшов висновку, що ним правомірно визначена вартість відпущеної теплової енергії у спірному періоді.

Відповідно до п. 3.2.22. Договору, відповідач зобов'язується щомісячно здійснювати розрахунки за всю спожиту теплову енергію згідно з тарифами п. 6.1 цього договору на розрахунковий рахунок після отримання рахунку на оплату. У випадку неотримання рахунку до 15 числа наступного місяця відповідач зобов'язаний повідомити про це позивача.

Згідно п. 6.9. Договору, у випадку несплати відповідачем рахунку до 15 числа наступного місяця, нараховується пеня у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Рахунки-фактури за теплову енергію, виставлені до сплати у спірному періоді, направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією на адресу, визначену ним у заяві від 17.01.2014, про що свідчать списки згрупованих поштових відправлень та фіскальних чеків, належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частин 1 та 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач доказів оплати спожитої у спірний період теплової енергії в гарячій воді, а також доказів, які спростовують наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі, в ході розгляду даної справи до суду не надав.

Факт споживання у спірний період теплової енергії в гарячій воді у визначених в рахунках-фактурах обсягах та вартістю відповідачем не оспорювався.

У відповідності зі статтею 193 ГК України та статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду з позовом строк виконання відповідачем зобов'язання по оплаті вартості спожитої ним теплової енергії в гарячій воді сплив, з наведеного слідує, що відповідачем порушено умови Договору в частині своєчасної оплати поставленої йому теплової енергії в гарячій воді, що свідчить про неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання щодо своєчасного розрахунку за поставлену позивачем теплову енергію в гарячій воді, беручи до уваги відсутність належних доказів погашення відповідачем наявної заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 31638,40грн за теплову енергію в гарячій воді, спожиту ним у період з 01.02.2017 по 09.04.2018 є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 6.9. Договору встановлено нарахування пені у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення у випадку несплати відповідачем рахунку до 15 числа наступного місяця.

За приписами п. 7.2.3. Договору відповідач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а також боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і трьох відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись умовами п. 6.9. та п.7.2.3. Договору, а також змістом частини 2 статті 625 ЦК України, позивачем нараховано в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та заявлено до стягнення з відповідача 3398,55грн пені за період з 30.01.2018 по 13.11.2018, визначений з урахуванням вимог частини 6 статті 232 ГК України, 891,81грн трьох відсотків річних за період з 16.03.2017 по 20.11.2018 та 2212,43грн інфляційних втрат за період з квітня 2017 року по жовтень 2018 року.

З огляду на те, що відповідачем допущено прострочку виконання взятих на себе зобов'язань щодо оплати за послуги з постачання теплової енергії, суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат у повному обсязі за заявлені періоди, а саме в частині пені в сумі 3398,55грн, в частині відсотків річних в сумі 891,81грн, в частині інфляційних втрат в сумі 2212,43грн.

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, позивачу за рахунок відповідача має бути відшкодований судовий збір у сумі 1762,00грн, сплачений ним за подання даного позову.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 202, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 252, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 38, кв. 36, ) в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» (14014, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Ушинського, 23, код ВП ) до Учбово-виробничого колективного підприємства інвалідів «Біатрон» Чернігівського обласного фонду милосердя і здоров'я (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 16, ) про стягнення 38141,19грн, - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Учбово-виробничого колективного підприємства інвалідів «Біатрон» Чернігівського обласного фонду милосердя і здоров'я (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 38, кв. 36, , р/р 4561 в філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553) - 31638,40 грн основного боргу.

3. Стягнути з Учбово-виробничого колективного підприємства інвалідів «Біатрон» Чернігівського обласного фонду милосердя і здоров'я (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 38, кв. 36, , р/р 0101 у ПАТ «Альфа-Банк» в м. Києві, МФО 300346) - 3398,55грн пені, 2212,43грн інфляційних втрат, 891,81грн трьох відсотків річних та 1762,00грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 11.02.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко