ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р., м. Київ Справа№ 925/385/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача 1: Петренко С.О.,

від відповідача 2: не з'явився,

від відповідача 3: Титаренко С.О.,

від третьої особи: не з'явився,

від третьої особи з самостійними вимогами: Юрченко В.О.

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства "Гранд" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.08.2018р., м. Черкаси (повний текст складено 04.09.2018р.) у справі №925/385/18 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" від імені якого діє Смілянський міський район електричних мереж

до 1. Смілянської міської ради Черкаської області,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ред Енд Вуайт",

3. Управління економічного розвитку Виконавчого комітету Смілянської міської ради,

третя особа - Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області,

про визнання незаконними рішень, визнання договору недійсним та визнання права

за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Комунального підприємства "Гранд".

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідачів про: 1) визнання незаконним та скасування рішення Смілянської міської ради Черкаської області від 11.12.2014р. №59-22/VI в частині закріплення на праві оперативного управління за Відповідачем 3 на об'єкти комунальної власності об'єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Сміла, вул. Мічуріна, 22 загальною площею 275,6 кв.м.; 2) скасування запису про реєстрацію права оперативного управління за Відповідачем 3 №8192909 від 19.12.2014р. в Єдиному державному реєстрі прав власності не нерухоме майно; 3) визнання незаконним та скасування рішення Відповідача 1 від 27 липня 2017 року №48-24/VІІ "Про затвердження переліку об'єктів приватизації на 2017 рік" в частині включення до переліку об'єктів приватизації нежитлового приміщення , яке розташоване за адресою: м. Сміла, вул. Мічуріна, 22, загальною площею 275,6 кв. м.; 4) визнання незаконним та скасування наказу Відповідача 3 №42/05-10 "Про затвердження протоколу №2 проведення аукціону" від 26 грудня 2017 року з продажу об'єкта комунальної власності - нежитлової будівлі загальною площею 275,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Сміла, вул. Мічуріна, 22; 5) визнання недійсним договору купівлі-продажу №85 від 15 січня 2018 року, який укладено між Відповідачем 3 та Відповідачем 2 про продаж нежитлової будівлі загальною площею 275,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Сміла, вул. Мічуріна, 22 та застосування наслідків недійсності правочину; 6) визнання права повного господарського відання за КП «Гранд» на нежитлову будівлю загальною площею 275,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Сміла, вул. Мічуріна, 22.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право господарського відання на нерухоме майно на час визнання КП «Гранд» банкрутом не було припинено, майно було включено до ліквідаційної маси боржника, правовий режим майна не змінився, власник майна позбавлений правової можливості щодо здійснення дій направлених на зміну юридичного статусу майна боржника.

Так, рішенням Відповідача 1 спірне майно вилучено з балансу КП «Гранд» та передано Відповідачу 3. Проте право власності на спірне нерухоме майно не зареєстроване, тобто право господарського відання залишилося за КП «Гранд». Проте у подальшому спірне майно продано на аукціоні та реалізовано за договором купівлі-продажу Відповідачу 2.

На думку Позивача, спірне майно увійшло до ліквідаційної маси КП «Гранд» та кредитори останнього мають право задовольнити свої вимоги за рахунок такого майна.

1.3. Відповідачі проти позову заперечили, мотивуючи тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, у Відповідача 1, як у власника майна, наявне право витребувати спірне майно у КП "Гранд".

Відповідачами також вказано, що у матеріалах справи відсутні деякі акти, які Позивач просить визнати незаконними. Крім того, Позивач у даній справі є неналежним, оскільки позов заявлено фактично не у своїх інтересах.

1.4. 26.06.2018р. КП «Гранд» звернулося до суду, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, з позовом до Відповідачів про визнання за КП «Гранд» право повного господарського відання на нежитлову будівлю загальною площею 275,6 кв.м., що розташована за адресою м. Сміла, вул. Мічуріна, 22.

1.5. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач 1 прийняв рішення про позбавлення КП «Гранд» права повного господарського відання спірним нерухомим майном, однак відразу не здійснив державної реєстрації права на нерухомість.

При цьому, така реєстрація відбулася лише 25.08.2014р., тобто після відкриття ліквідаційної процедури відносно КП «Гранд», а тому КП «Гранд» мало правові підстави для включення спірного майна до ліквідаційної маси та його реалізації.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Відповідно до Статуту КП "Гранд", в редакції 2006 року, засновником підприємства є Відповідач 1.

Згідно з п.4.2. Статуту майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Підприємство володіє, користується та розпоряджається майном відповідно до цілей цього статуту. Будь-яке відчуження майна здійснюється лише з дозволу власника та в порядку, який встановлено власником.

Відповідно до ст.10 Статуту припинення діяльності підприємства здійснюється шляхом ліквідації або реорганізації за рішенням власника або господарського суду згідно із чинним законодавством. Майно, що залишилося після задоволення претензій кредиторів, використовується за вказівкою власника.

2.2. Відповідно до рішення виконкому Відповідача 1 від 01.07.2004р. №586 у КП "Гранд" передано будівлю по вул. Мічуріна, 18 на баланс в якості внеску до статутного фонду підприємства для формування цілісного майнового комплексу в обмін на корпоративні права. Сторони не заперечують, що це одна і та сама будівля, що й по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла.

2.3. 17.08.2006р. виконавчим комітетом Відповідача 1 видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області, відповідно до якого власником приміщення є Відповідач 1, а саме приміщення перебуває на праві повного господарського відання у КП "Гранд". 29.08.2006р. зареєстровано вказане право власності на нерухоме майно.

2.4. 04.09.2008р. директор КП "Гранд" Уткін В.М. звернувся до Відповідача 3 листом №352 з проханням вирішити питання про передачу основних засобів, зокрема, приміщення по вул. Мічуріна, 22.

2.5. 11.09.2008р. виконкомом Відповідача 1 прийнято рішення №860 про передачу основних засобів з балансу КП "Гранд", відповідно до якого вилучено з балансу КП "Гранд" та переведено безоплатно на баланс комунальних підприємств та установ міста основні засоби, зокрема, приміщення по вул. Мічуріна, 22.

2.6. 30.09.2008р. комісією у складі уповноважених посадових осіб КП «Гранд» та Відповідача 3 складено акт прийняття-передачі основних засобів №43, відповідно до якого приміщення по вул. Мічуріна, 22 на підставі рішення виконкому Відповідача 1 від 11.09.2008р. №860 передано Відповідачу 3.

2.7. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.10.2009р. у справі №01/2676 порушено провадження у справі про банкрутство КП "Гранд".

Постановою Господарського суду Черкаської області від 13.01.2011р. у справі №01/2676 КП "Гранд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

2.8. 25.08.2014р. Відповідачу 1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Мічуріна, 22.

2.9. 11.12.2014р. рішенням Відповідача 1 №59-22/VI закріплено право оперативного управління Відповідача 3 на об'єкти комунальної власності, що перебувають на його балансі, зокрема, на нежитлову будівлю по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області.

2.10. 19.12.2014р. за Відповідачем 3 зареєстровано право оперативного управління на об'єкт за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Мічуріна, 22, що належить на праві власності Відповідачу 1, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

2.11. Відповідно до рішення №41-21/VII від 30.03.2017р. та рішення №48-24/VII від 27.07.2017р. Відповідача 1 внесено зміни до рішення міської ради від 29.12.2016р. №35-9/VII «Про затвердження переліку об'єктів приватизації на 2017 рік».

Відповідно до додатку до вказаного рішення до переліку об'єктів комунальної власності міста Сміла, що підлягають приватизації у 2017 році ввійшла нежитлова будівля по вул. Мічуріна, 22, способом приватизації визначено аукціон.

2.12. 21.08.2018р. розпорядженням Відповідача 1 №142р з метою встановлення наявності (відсутності) майна утворено комісію з обстеження нежитлової будівлі по вул. Мічуріна, 22.

2.13. 21.08.2018р. комісією утвореною на підставі розпорядження Відповідача 1 №142р від 21.08.2018р. проведено обстеження нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Мічуріна, 22.

Комісією виявлено, що на дату обстеження вищевказана будівля знесена власником. Факт відсутності майна встановлено.

3. Короткий зміст рішень місцевого суду.

3.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.08.2018р. у справі №925/385/18 у задоволенні позову Позивача відмовлено, у задоволенні позову КП «Гранд» відмовлено.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що ПАТ "Черкасиобленерго" є неналежним позивачем у даній справі, оскільки не довело наявність свого порушенного права. Також не підлягають задовленню вимоги КП «Гранд» через знищення спірного майна.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, КП «Гранд» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 22.08.2018р. у справі №925/385/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог КП «Гранд» та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ст.349 Цивільного кодексу України допустимим доказом, що підтверджував би факт знищення нерухомого майна були б відповідні зміни зазначені в державному реєстрі, але не акт Відповідача 1.

КП «Гранд» зазначає, що на момент винесення оскаржуваного рішення відомості про знищення нерухомого майна відсутні у державному реєстрі, а тому право господарського відання не припинено.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач 1 у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

5.2. Відповідач 1 зазначає, що законодавством, чинним на момент передачі спірного нерухомого майна з балансу КП «Гранд» на баланс Відповідача 3, обов'язкової реєстрації права оперативного управління не передбачено.

Також Відповідач 1 зазначає, що акт від 21.08.2018р. є належним доказом знищення спірного майна. Водночас КП «Гранд» не надав до суду доказів, які б спростовували факт знищення спірного майна.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 27.09.2018р. КП «Гранд» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 22.08.2018р. у справі №925/385/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №925/385/18, розгляд апеляційної скарги призначено на 09.01.2019р.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019р. розгляд апеляційної скарги у справі №925/385/18 було відкладено на 30.01.2019р.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

7.2. Згідно з ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

7.3. Відповідно до ст.136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

7.4. Згідно з ст.137 Господарського кодексу України Правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга КП «Гранд» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, Відповідно до рішення виконкому Відповідача 1 від 01.07.2004р. №586 у КП "Гранд" передано будівлю по вул. Мічуріна, 18 на баланс в якості внеску до статутного фонду підприємства для формування цілісного майнового комплексу в обмін на корпоративні права. Сторони не заперечують, що це одна і та ж будівля, що по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла.

У подальшому виконавчим комітетом Відповідача 1 видано свідоцтво про право власності від 17.08.2006р. на нежитлову будівлю по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області, відповідно до якого власником приміщення є Відповідач 1, приміщення перебуває на праві повного господарського відання у КП "Гранд". 29.08.2006р. зареєстровано вказане право власності на нерухоме майно.

8.3. Судом встановлено, що постановою Господарського суду Черкаської області від 13.01.2011р. у справі №01/2676 КП "Гранд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Позивач та КП "Гранд" зазначають, що в ході здійснення своїх повноважень ліквідатору КП "Гранд" стало відомо, що приміщення по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області було вилучено з балансу КП "Гранд" Відповідачем 1, передано на праві оперативного управління Відповідачу 3, та в подальшому це майно було відчужено в процесі приватизації і в даний час воно належить Відповідачу 2.

8.4. Судом встановлено, що 11.09.2008р. виконкомом Відповідача 1 прийнято рішення №860 про передачу основних засобів з балансу КП "Гранд", відповідно до якого вилучено з балансу КП "Гранд" та переведено безоплатно на баланс комунальних підприємств та установ міста основні засоби, зокрема, приміщення по вул. Мічуріна, 22. Доказів оскарження та скасування вказаного рішення матеріали справи не містять.

Відповідач 1 зазначає, що вказане рішення було прийнято на підставі звернення колишнього директора КП "Гранд" Уткіна В.М. від 04.09.2008р. №352, яке направлено Відповідачу 3.

Проте місцевий суд дійшов висновку, що зв'язок звернення директора КП "Гранд" та прийняття рішення №860 від 11.09.2008р. не доведено належними і допустимими доказами, оскільки на листі-зверненні від 04.09.2008р. №352 відсутні будь-які позначки про отримання цього листа Відповідачем 3, в рішенні виконкому №860 від 11.09.2008р. відсутнє посилання на вказаний лист, а акт прийняття-передачі основних засобів (приміщення по вул. Мічуріна, 22) містить лише посилання на рішення виконкому №860 від 11.09.2008р.

На думку місцевого суду, вилучення приміщення по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла з повного господарського відання КП "Гранд" з боку Відповідача 1 рішенням від 11.09.2008р. №860 було незаконним.

8.5. Апеляційний суд з вказаним висновком місцевого суду не погоджується, оскільки рішення №860 від 11.09.2008р. Відповідачем 1 було прийнято через п'ять днів після звернення директора КП "Гранд", а акт прийняття-передачі основних засобів №43 від 30.09.2008р. (приміщення по вул. Мічуріна, 22) складено та підписано без зауважень та заперечень посадовими особами КП «Гранд», зокрема директором останнього, та Відповідачем 3.

Оцінюючи вказані докази у їх сукупності, апеляційний суд приймає лист-звернення директора КП «Гранд» від 04.09.2008р. №352, як доказ, підтверджуючий волевиявлення КП «Гранд» передати основні засоби, зокрема, приміщення по вул. Мічуріна, 22 з балансу КП «Гранд».

Отже, передача спірного приміщення відбулася за наявності волевиявлення КП «Гранд», а тому доводи Позивача та висновки місцевого суду, що спірне майно вибуло з повного господарського відання КП «Гранд» неправомірно, поза волею останнього не доведено доказами у справі.

8.6. Як вбачається з матеріалів справи, КП "Гранд" звернулося до суду із самостійними вимогами на предмет спору про визнання за ним права повного господарського відання на нежитлову будівлю по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області.

Третя особа зазначає, що спірне право повного господарського відання у нього не переривалося, будівлю по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області вилучено Відповідачем 1 незаконно і це майно повинно бути повернуто у ліквідаційну масу КП "Гранд".

Як вірно зазначено місцевим судом, за змістом цієї позовної вимоги, КП "Гранд" просить визнати за собою право повного господарського відання станом на час вирішення спору, а не станом на якусь дату чи період у минулому, що за своїм правовим змістом взагалі було б встановленням факту, що має юридичне значення. Спори з таких питань до компетенції господарського суду не відносяться.

Як вбачається з матеріалів справи спірне приміщення було у 2008 році передано КП "Гранд" до Відповідача 3 в його оперативне управління, в подальшому було Відповідачем 1 приватизовано та на час вирішення спору знищено його новим власником, що підтверджується розпорядженням Відповідача 1 від 21.08.2018р. №142р та актом обстеження від 21.08.2018р.

За вказаних обставин, на час вирішення спору у Третьої особи відсутні будь-які права повного господарського відання на нежитлову будівлю по вул. Мічуріна, 22 у м. Сміла Черкаської області, тому місцевий суд правильно відмовив у позові Третій особі.

8.7. Апеляційний суд відхиляє аргументи КП «Гранд», що відповідно до ст.349 Цивільного кодексу України допустимим доказом, що підтверджував би факт знищення нерухомого майна були б відповідні зміни зазначені в державному реєстрі, але не акт Відповідача 1. Також КП «Гранд» зазначає, що на момент винесення оскаржуваного рішення відомості про знищення нерухомого майна відсутні у державному реєстрі, а тому право господарського відання не припинено.

Відповідно до ст.349 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Апеляційний суд зазначає, що вказаною статтею визначено порядок припинення права власності внаслідок знищення майна. Тобто дані державного реєстру у даному випадку можуть тільки підтверджувати припинення права власності, а не знищення майна. За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що акт обстеження від 21.08.2018р. є належним доказом знищення спірного майна. При цьому КП «Гранд» не надав до суду доказів, які б спростовували факт знищення спірного майна.

Також апеляційним судом встановлено, що право повного господарського відання КП «Гранд» на спірне нерухоме майно припинилось не у зв'язку із знищенням такого майна, а у зв'язку із передачею вказаного майна Відповідачу 3.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Гранд" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.08.2018р. у справі №925/385/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.08.2018р. у справі №925/385/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Комунальне підприємство "Гранд".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 13.02.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай