РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2019Справа № 910/13810/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетоніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Редоксс Груп" про стягнення 210 126,81 грн., за участю представників позивача - Новицького Г.В., довіреність №б/н від 17.07.18, відповідача - Бузуріної А.В., довіреність №б/н від 24.10.2018 року, Каблучко М.А., довіреність №б/н від 24.10.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому він просив стягнути з відповідача 199 392,00 грн. основного боргу, 9 865,81 грн. пені, 869,00 грн. 3% річних та 0,00 грн. інфляційних втрат за договором поставки, а саме видатковою накладною №480 від 19.09.2017 року, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 692, 712 ЦК України та ст. 193, 230, 231 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2018 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.11.2018 року.

14.11.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, що відповідачем в повному обсязі було сплачено всю суму поставленого товару відповідно до видаткової накладної № 480 від 19.09.2017 року, а відтак - вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку із чим відповідач просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

19.11.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву на 05.12.2018 року.

20.11.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано додаткові пояснення.

26.11.2018 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

26.11.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заперечення на відзив відповідача.

04.12.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

05.12.2018 позивачем через канцелярію суду надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути інфляційні збитки у розмірі 17 766, 34 грн. (сімнадцять тисяч сімсот шістдесят шість грн. 34 коп.), 3% річних у розмірі 5 817,86 грн. (п'ять тисяч вісімсот сімнадцять грн. 86 коп.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2018 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.12.2018 року.

10.12.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на заяву про зменшення позовних вимог, в якому він зазначає, що позивачем невірно вказано розмір судового збору за подачу позовної заяви, а саме - заяви про зменшення розміру позовних вимог та зазначає, що позивач не має правових підстав для нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

26.12.2018 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення до заяви про зменшення розміру позовних вимог та клопотання про розгляд справи без участі позивача.

14.01.2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву на 28.01.2019 року.

В судовому засіданні 28.01.2019 року прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 05.12.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2019 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної № 480 від 19.09.2017 року на загальну суму 289 392,00 грн., яка підписана уповноваженими представниками обох сторін, позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 289 392,00 грн.

При цьому, оскільки письмовий договір поставки між сторонами не укладався, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 692 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З урахуванням вищезазначеного, слід дійти висновку, що відповідач прийняв на себе зобов'язання оплатити продукцію після її прийняття згідно вказаної вище видаткової накладної, тобто на наступний день після її підписання.

Платіжними дорученнями № 175 від 07.11.2017 року на суму 20 000,00 грн., № 2, від 01.12.2017 року на суму 50 000,00 грн., № 388 від 07.06.2018 року на суму 10 000,00 грн., № 390 від 18.06.2018 року на суму 10 000,00 грн., та № 434 від 27.07.2018 року на суму 199 392,00 грн., копії яких містяться в матеріалах справи підтверджується факт сплати відповідачем позивачу заборгованості за поставлений товар в повному обсязі.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання здійснивши поставку товару, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати позивачеві вартості поставленого товару у строк визначений ст. 692 ЦК України.

Доказів сплати вищевказаної заборгованості у строк визначений ст. 692 ЦК України відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару у строк визначений ст. 692 ЦК України, позивачем нараховано відповідачеві 17 766,34 грн. інфляційних втрат та 5 817,86 грн. 3% річних.

Судом було надано належну оцінку відзиву на позовну заяву, проте посилання відповідача на те що ним в повному обсязі було сплачено всю суму поставленого товару відповідно до видаткової накладної № 480 від 19.09.2017 року не є підставою для відмови в позові про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання у строк передбачений ст. 692 ЦК України.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 17 766,34 грн. інфляційних втрат та 5 817,86 грн. 3% річних є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Редоксс Груп" (01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, 26-А, код 41103429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетоніка" (81053, Львівська обл., Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Привокзальна, 8, код 35546100) 17 766 (сімнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 34 коп. інфляційних втрат, 5 817 (п'ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 86 коп. 3% річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 11.02.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна