ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5473/18
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

Дніпропетровська область

про стягнення 14 950,00 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність 30.10.2017;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №96/ПУ/2019 від 20.12.2018

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 14 950, 00 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2018 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №904/5473/18, розгляд якої відбуватиметься в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 26.12.2018.

26.12.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказує, що вагон №53450763 був прийнятий до перевезення станцією відправлення-Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній №45418571 маса вантажу не була визнана залізницею іншою ніж 69550 кг. Разом з тим, відповідач вказує, що зважування завантажених вагонів здійснено на придатних до експлуатації вагах, а тому невірне зазначення маси вантажу не вбачається можливим.

Також, відповідач вказує, що в порушення п.6.10 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, станцією призначення - ст. Новогродівка Донецької залізниці не оформлювався комерційний акт про відсутність відчеплюваного вагона, накладна №45418571 від 26.07.2018 не містить відмітки про видачу вантажу, що прибув на станцію призначення за досильною накладною №45436755.

26.12.2018 відповідач надав заяву про зменшення розміру штрафу, за змістом якої просить суд застосувати ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України до спірних відносин та зменшити суму штрафу з 14 950,00 грн. до 2 990,00 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2018 розгляд справи відкладено на 24.01.2019.

02.01.2019 позивач подав відповідь на відзив, у якому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вказує, що вагон №53450763 було відчеплено для проведення контрольного зважування, а не через його несправність, тому, з урахуванням приписів п.п.6.9, 6.10 Правил оформлення перевізних документів, у залізниці відсутні зобовязання щодо складання на станції призначення комерційного акту про відсутність відчепленого вагона. Разом з тим, позивач заперечує проти зменшення розміру штрафу, з огляду на відсутність виключних обставин, що призвели до неналежного виконання відповідачем зобовязань в частині заповнення накладної. Також, позивач вказує, що 26.07.2018 було здійснено повірку ваг, за результатами якої ваги визнано придатними для подальшої експлуатації.

24.01.2019 відповідач надав заперечення на відзив, згідно яких вказує на безпідставне неоформлення позивачем на станції призначення комерційного акту про відсутність відчепленого вагону та відсутність в накладній інформації про видачу вантажу, що прибув на станцію призначення за досильною накладною. Також, відповідач вказує, що чинним законодавством не встановлено заборону на зменшення розміру неустойки (штрафу). До того ж, відповідач вказує, що зважування завантажених вагонів вантажовідправником здійснювалось на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах ВВЭТ-150ТД.4-ЭП.0-ДП-С, заводський номер 070, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничній накладній є неможливим.

Ухвалою суду від 24.01.2019 оголошено перерву до 29.01.2019 о 11:40 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 29.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року згідно залізничної накладної №45418571 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Новогродівка Донецької залізниці Приватним акціонерним товариством "ДТЕК "Павлоградвугілля" було відправлено вантаж вугілля камяне марки г-газовий у вагоні №53450763.

На підставі актів загальної форми №602 від 27.07.2018 (а.с.12), №611 від 31.07.2018 (а.с. 13) на станції Павлоград І Придніпровської залізниці, згідно статті 24 Статуту залізниць України проведено контрольне переваження вантажу у вагоні №53450763.

За результатами переважування вантажу у вказаному вагоні виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній, з фактичною масою вантажу, про що складений комерційний акт № 454502/103/15 від 27.07.2018 (а.с.11).

Розділом "Д" вказаного акту зафіксовано, що при контрольному зважуванні вагону №53450763, в документі зазначається: вугілля камяне марки г-газовий навалом, вантаж розрівняний і маркований продольними бороздами, в/п 70т, нетто 69 550 кг, тара - 23 400 кг.

В дійсності виявилось: вантаж вугілля камяне, брутто 94 900 кг., тара з документу 23 400 кг., нетто 71 500 кг., що більше маси зазначеної в документі на 1 950 кг. Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних повірених 150 т вагонних вагах №7 ст. Павлоград І (повірка 26.07.2018 року) прийомоздавальником ОСОБА_3, в присутності ДС ОСОБА_4, приймальника поїздів ОСОБА_5 Зважування проводилось двічі комісією в тому ж складі, маса брутто 94 900 кг. не змінилась. Навантаження у вагоні рівномірне нижче бортів 0,2м., з природним скосом вздовж бортів до торцевої частини вагону, марковано продольними бороздами, маркування не порушене. Без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, без дверей, люка зачинені, течі та слідів течі вантажу не має. Вагон затримано для усунення комерційної несправності. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 14 950,00 грн. (2 990,00 грн. х 5), що і є причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

На підставі частин 1, 2, 3 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

В частині 4 статті 52 Статуту зазначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Як встановлено вище, в результаті переважування вантажу залізницею перевірена маса вантажу, що перевозився за залізничною накладною №45418571 у вагоні №53450763, відправником якого є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", не відповідає, зазначеній в перевізному документі, фактичній масі вантажу.

Відповідно до статей 118, 122 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: неправильне зазначення відповідачем в залізничній накладній №45418571 відомостей про масу вантажу, відправленого у липні 2018 року за цією накладною, підтвердження вказаного факту комерційним актом №454502/103/15 від 27.07.2018, складеним відповідно до вимог, які пред'являються до його складання Правилами складання актів та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували такий факт, перевіркою правильності розрахунку штрафу судом порушень вимог чинного законодавства не виявлено. Отже, вимоги позивачем заявлені правомірно.

Заперечення відповідача не спростовують доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, а тому відхиляються судом.

Разом з тим, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на заперечення позивача щодо зменшення розміру штрафу, а також враховуючи те, що відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов'язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108 ідентифікаційний код юридичної особи 40081237) до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ідентифікаційний код юридичної особи 00178353) про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі у розмірі 14 950, 00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ідентифікаційний код юридичної особи 00178353) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108 ідентифікаційний код юридичної особи 40081237) штраф у розмірі 14 950, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762, 00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повний текст рішення складено 04.02.2019

Суддя ОСОБА_6