ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р. Справа№ 911/519/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Власова Ю.Л.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: скаржника - ОСОБА_2 (особисто)

інших учасників справи - не з`явилися

розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2

на окрему ухвалу Господарського суду Київської області від 22.08.2018 р.

у справі № 911/519/18 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за позовом ОСОБА_3

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс"

2. Головного територіального управління юстиції в Київській області в особі Управління державної реєстрації

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

1. ОСОБА_4

2. ОСОБА_5

3. ОСОБА_6

про визнання недійсним рішення загальних зборів, нової редакції статуту та зобов'язання вчинити дії

та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс"

про визнання права на участь у товаристві

В С Т А Н О В И В :

Окремою ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2018 р. у справі № 911/519/18 повідомлено Вищу раду правосуддя та Генеральну прокуратуру України про втручання представника ОСОБА_2 у діяльність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_7 щодо здійснення ним правосуддя у даній справі, що виражалось у спробах впливу на суддю шляхом безпідставних звинувачень, погроз, образ, це свідчило про явну зневагу до суду та встановлених у суді правил. Також органам прокуратури необхідно вирішити питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із зазначеною окремою ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати цю ухвалу суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 посилається на те, що вона не є адвокатом, прокурором, державним виконавцем, іншою посадовою особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем, свідком, експертом чи перекладачем, тому відсутні правові підстави для застосування до неї ч. 2 ст. 246 ГПК України та винесення щодо неї окремої ухвали взагалі. Також ОСОБА_2 посилається на спроби суду першої інстанції двічі притягнути її до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 911/519/18 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду на 09.01.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2019 р.

У судове засідання 06.02.2019 р. представники сторін, третьої особи-2 та третьої особи-3 вдруге не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третьої особи ОСОБА_2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс" про визнання права на участь у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс", яке виникло на підставі рішення загальних зборів учасників від 14.08.2014 р., що оформлене п. 2 протоколу № 16 від 14.08.2014 р. у відповідності до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс", в редакції від 14.08.2014 р.

Зазначений позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс", Головного територіального управління юстиції в Київській області в особі Управління державної реєстрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення загальних зборів, нової редакції статуту та зобов'язання вчинити дії.

Під час підготовчого засідання в суді першої інстанції третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 було подано заяву про уточнення своїх позовних вимог новими вимогами про визнання права на участь в товаристві з часткою у розмірі 34,4% статутного капіталу, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс" від 14.08.2014 р. про перерозподіл часток між учасниками та визнання недійсними п.п. 6.3.1, 6.3.2, 6.3.3, 6.3.4 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс", в редакції від 14.08.2014 р.

Отже третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору заявлено додатково нові позовні вимоги з підстав неправомірності перерозподілу часток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Плюс", про що в заявленому раніше позові третя особа не зазначала.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У зв'язку з відсутністю права на одночасну зміну предмету та підстав позову в судовому засіданні 22.08.2018 р. судом першої інстанції протокольною ухвалою було відмовлено в прийнятті заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 про уточнення позовних вимог.

Норми чинного Господарського процесуального кодексу України не передбачають викладення окремим документом ухвали про відмову в прийнятті заяви про уточнення позовних вимог та можливості оскарження відповідної ухвали окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Третю особу ОСОБА_4 представляє в цій справі представник ОСОБА_2 згідно з довіреністю від 10.01.2018 р.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ГПК України учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну неповагу до суду або встановлених у суді правил.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Як слідує з технічного звукозапису судового засідання 22.08.2018 р. в цій справі, після проголошення в підготовчому судовому засіданні протокольної ухвали про відмову в прийнятті заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 про уточнення позовних вимог, оголошення ухвали про закінчення підготовного провадження та перехід до розгляду справи по суті, представник третьої особи ОСОБА_2 почала грубо та зневажливо заперечувати процесуальні дії судді, безпідставно наполягаючи на вчиненні господарським судом необхідних їй процесуальних дій, які не передбачені Господарським процесуальним кодексом України, та веденні судового засідання у визначеному нею порядку.

При цьому, представник ОСОБА_2 вдавалась до необґрунтованих та безпідставних звинувачень судді ОСОБА_7 у порушенні норм судочинства та позасудових зв'язках з учасниками справи, грунтуючи їх на припущеннях, з метою перешкоджання ведення судового засідання у визначеному суддею порядку, грубо та зневажливо наполягала на вчиненні суддею необхідних представнику ОСОБА_2 процесуальних дій.

Відповідно до ст. 199 ГПК України учасники судового процесу, а також інші присутні у судовому засіданні особи звертаються до суду словами «Ваша честь».

Згідно з даними технічного звукозапису судового засідання 22.08.2018 р., після проголошення суддею ОСОБА_7 вступної та резолютивної частин ухвали про відмову в задоволенні клопотання третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору про уточнення позовних вимог представник ОСОБА_2 звернулась до судді в зневажливій формі: «Вы конечно молодец, судья ОСОБА_7!».

Також, за змістом оскаржуваної окремої ухвали, після вимкнення технічного звукозапису судового засідання 22.08.2018 р. представник ОСОБА_2 в залі судових засідань та в коридорі суду, в присутності інших осіб (які очікували судових засідань) поводила себе вкрай грубо та зневажливо, вдавалась до образливих висловлювань на адресу судді, безпідставних звинувачень та погроз, проявляючи явну неповагу до суду.

Наведені дії вказаного представника свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, невиконання процесуальних обов'язків, порушення встановленого ст. 200 ГПК України порядку ведення судового засідання (перешкоджання розгляду справи у визначеному суддею порядку, прояв явної неповаги до суду та грубе і зневажливе наполягання на вчиненні суддею необхідних їй процесуальних дій).

З матеріалів справи та даних технічного звукозапису судового засідання 22.08.2018 р. вбачається, що при наявності викладених вище обставин порушення вимог процесуального законодавства суд першої інстанції мав право застосувати до представника третьої особи заходи процесуального примусу, передбачені главою 9 розділу І ГПК України.

Водночас, у відповідності до ч. ч. 1, 5, 6, 11 ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Як передбачено ч. 4 ст. 200 ГПК України, за прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Суддя зобов'язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 140 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вчинені у зв'язку зі службовою діяльністю судді, зокрема, образа чи наклеп на нього, мають наслідком відповідальність, установлену законом.

За змістом ч. 2 ст. 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти як вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв'язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідна інформація має бути доведена до відома органів суддівського самоврядування та правоохоронних органів.

Як передбачено ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Кримінального кодексу України втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов'язків або добитися винесення неправосудного рішення - карається штрафом до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

Дійшовши висновку про порушення законодавства у сфері судоустрою та наявність ознак кримінального й адміністративного правопорушення, суд першої інстанції правомірно постановив окрему ухвалу, яка є предметом оскарження в цьому судовому процесі.

Доводи скаржника стосовно незаконного винесення окремої ухвали з підстав ч. ч. 2, 3, 4 ст. 246 ГПК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки оскаржувана ухвала не містить посилань на ч. ч. 2, 3, 4 ст. 246 ГПК України, суд першої інстанції мотивує свою окрему ухвалу ч. 1 ст. 246 ГПК України, яка може бути застосована і до представника учасника справи у випадку порушення ним норм чинного законодавства при вирішенні спору.

Доводи ОСОБА_2 відносно намагань суду першої інстанції двічі притягнути її до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки в оскаржуваній окремій ухвалі йдеться про необхідність притягнення представника третьої особи за різні правопорушення та за різні види юридичної відповідальності (ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, ч. 1 ст. 376 КК України).

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування окремої ухвали Господарського суду Київської області від 22.08.2018 р. у справі № 911/519/18.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 246 ГПК України окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу ІІІ цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

За змістом п. 15 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку окрему ухвалу.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки окрема ухвала до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Окрему ухвалу Господарського суду Київської області від 22.08.2018 р. у справі № 911/519/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_2.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 13.02.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Н.Ф. Калатай

Ю.Л. Власов