ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.2019                      Справа № 905/2157/18

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» (85333, Донецька область, Покровський район, с. Сергіївка, пров. Верхній, 44)

предмет позову: стягнення штрафу 10 150, 00 грн.

підстави позову: невірне зазначення маси вантажу у залізничній накладній №49901333.

Суддя Матюхін В.І.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», назва якого була змінена на Акціонерне товариство «Українська залізниця», подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» 10 150, 00 грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній №49901333 масу вантажу за відправкою Удачна Донецької залізниці – Авдіївка Донецької залізниці, вагон № 56417785.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на дані залізничної накладної, комерційного акту № 482803/127 від 26.05.2018р., а також ст.ст.118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Ухвалою від 26.11.2018р. позовну заяву залишено без руху.

Для усунення виявлених недоліків встановлено строк у десять календарних днів, починаючи з наступного дня після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

04.12.2018 на адресу господарського суду надійшла заява позивача, в якій виявлені недоліки були виправлені.

Ухвалою від 07.12.2018р. господарськи судом відкрите провадження у справі і:

- за клопотанням позивача вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження;

- встановлено відповідачеві строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до 22.12.2018 року.

Відповідно до цієї ухвали відповідач у строк протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі мав право надати (надіслати):

·          суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

·          позивачеві - копію відзиву та доданих до нього документів.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у зазначений в ухвалі від 07.12.2018р. строк заяву з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подав.

В той же час відзивом на позовну заяву Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» позов не визнала з посиланням, зокрема, на те, що:

- прийнявши вантаж до перевезення за накладною, залізниця визнала наявність вантажу у кількості, передбаченій накладною, для цілей договору застави;

- вантаж залізницею прийнятий до перевезення згідно вимог п.28 «Правил приймання вантажу без зауважень, тобто ніяких порушень відповідачем чинного законодавства допущено не було;

- залізнична накладна, яка є договором перевезення, «не містить ані безпосередньо визначення видів та підстав відповідальності відправника, ані жодних посилань на конкретні пункти Статуту залізниць, якими така відповідальність передбачена» і тому «говорити про відповідальність, що передбачена договором залізничного перевезення вантажів (накладною), підстав немає»;

- Законом України «Про залізничний транспорт» встановлена відповідальність за певні види правопорушень на залізничному транспорті і в усіх випадках для визначення розміру відповідальності закон відсилає до Статуту залізниць, який не є законним, що суперечить положенням ст.92 Конституції України, згідно якої відповідальність за правопорушення має бути визначена законом;

- після передачі вантажу перевізнику фабрика не вчиняла ніяких дій, які можна було б кваліфікувати як правопорушення і які були б підставою для застосування штрафних санкцій до неї;

- одержувачем вантажу не дотриманий порядок приймання продукції за кількістю, встановлений законодавством (Інструкція П-6);

- в комерційному акті не зазначено яким чином відбувалось переважування – у статиці, чи у русі;

- спірний вагон прослідував пункт комерційного огляду поїздів (вагонів) по станції Покровськ без будь-яких зауважень;

- розмір штрафу є надмірно великим і несправедливим, а відтак з урахуванням рішень Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року і № 2-рп/2005 від 24 березня 2005 року, в яких суд зазначив, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; елементи права, зокрема, рівність, мораль, об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою знайшла відображення в Конституції України і врахувавши приписи ст.551 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, «сума штрафу повинна бути значно меншою».

Також відповідач наполягає на відсутності вини як вантажовідправника для покладення на нього матеріальної відповідальності і наголошує, що застосування до нього санкції у розмірі п'ятикратної плати за перевезення не адекватне самому правопорушенню, не підвищить авторитет ні суду, ні самого позивача.

Відповідач з посиланням на ст.551 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, ст.42 Господарського процесуального кодексу України заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до однієї провізної плати за перевезення в сумі 2 030,00 грн.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач посилається на те, що розмір штрафу є непомірно великим у порівнянні із вартістю послуг перевезення, допущене ним порушення не призвело до порушення безпеки руху залізничного транспорту, позивачем не понесено додаткових витрат та не було завдано ніяких збитків залізниці і іншим учасникам господарських відносин.

Акціонерним товариством «Українська залізниця» надана відповідь на відзив, у якій залізниця зазначила наступне:

- відповідно до п. 28 «Правил приймання вантажів до перевезення» вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу;

- залізницею були перевірені лише дані, внесені в накладну (відповідність внесення даних вимогам додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів), а не відповідність фактичної ваги вантажу даним, внесеним в графу 24 накладної, що не входить до кола обставин, які з’ясовуються при перевірці перевізних документів (п.1.6 Правил);

- оскільки залізниця отримала від відповідача в електронному вигляді всі вказані в розділі 9 документи, та перевірила їх, вантаж був прийнятий до перевезення, що жодним чином не підтверджує факту перевірки ваги вантажу залізницею;

- правильність визначення ваги вантажу та внесених в накладну відомостей щодо ваги вантажу, при перевірці перевізних документів не передбачена;

- вимоги п.17 Інструкції П-6 не стосуються залізниці;

- вантаж доставлено до отримувача без слідів втрати, доступу до вантажу та без стороннього втручання, як і було отримано для перевезення від вантажовідправника;

- маса вантажу визначена відправником в статиці на 150-тонних вагонних вагах, а зважування но станції призначення Авдіївка при складанні комерційного акту проводилось на 100-тонних електронних вагах без зазначення способу зважування, проте, згідно п.п.22, 28, 29, 31 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення повинна проводитися, як правило, тим самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення, тобто вказана умова не є імперативною;

- відповідно до пункту 10 Правил приймання вантажів до перевезення вугілля не відноситься до вантажів, які мають зважуватись із зупинкою і розчіпленням вагонів, а згідно паспорту на тензометричні ваги вантажоодержувача №0380 швидкість пересування на вагонних вагах пій час зважування - 3 км/год, похибка – 0, тому спосіб зважування вантажу по станції призначення Авдіївка не суперечить вимогам Правил видачі вантажів.

Також позивач заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій, пославшись на судову практику.

Відповідач заперечення на відповідь залізниці не надав.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

25.05.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» (вантажовідправник) на адресу ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажоодержувач) у напіввагоні № 56417785 за залізничною накладною №49901333 зі станції Удачна Донецької залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці відвантажило концентрат вугільний.

За накладною вага нетто у вагоні - 70 800кг, брутто - не зазначено, тари – 22 200кг.

В накладній також зазначено, що вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами 1,5 – 2м.

По прибутті (26.05.2018р.) вагону на станцію Авдіївка (станція призначення) за заявкою вантажоодержувача від 26.05.2018р. на підставі ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача) було здійснено перевірку маси вантажу на справних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача №0380, приписаних до залізниці і повірених 13.04.2018р., виявилось:

вага брутто - 89 850 кг,

вага тари – 22 200кг,

вага нетто 67 650 кг, що менше проти даних залізничної накладної на 3 150 кг.

Під час комерційного огляду було встановлено: вантаж прибув у справному вагоні, люки і двері щільно зачинені, витікання вантажу відсутнє, навантаження у вагоні нижче рівня бортів, без виїмок і заглиблень, маркування катком-ущільнювачем і поперечними смугами 1,5 – 2м.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом № 482803/127 від 26.05.2018р., який підписаний належними особами, а саме: з боку залізниці – начальником станції (ДС), комерційним агентом, інженером, з боку одержувача - прийомоздавальником заводу.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 10 150, 00 грн. із розрахунку 2 030,00 грн. (тариф) х 5.

Зважаючи на те, що:

· відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу;

· відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній;

· ч.2 ст.24 Статуту залізниць України передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній;

· згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту);

· ст.129 Статуту залізниць України встановлено: "Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць". Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а");

· пунктом 10 Правил складання актів передбачено: "Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці";

· відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто;

· норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для мінерального палива становить 1,0% маси, зазначеної в перевізних документах, тобто у даному випадку 708,0 кг, що менше виявленої нестачі – 3 150 кг;

· за зазначеним перевезенням провізна плата становить 2 030,00 грн., у зв'язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 10 150, 00 грн. із розрахунку: 2 030,00 грн. (тариф) х 5,

господарський суд вважає, що позов обґрунтований i підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, оскільки:

- ст.24 Статуту залізниць України надано залізниці право перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, після прийняття вантажу до перевезення;

- залізнична накладна, яка є договором перевезення, містить у собі на першій сторінці застереження (умову) такого змісту: «Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних у накладній, відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457»;

- п.22 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності, а не відповідальність за правопорушення, як зазначає відповідач, що не одне і те ж;

- підставою для застосування штрафних санкцій є неправильне зазначення у накладній маси вантажу;

- взаємовідносини між сторонами по даній справі виникли з договору перевезення і на них не можуть вплинути стосунки, які регулюються договором поставки (купівлі-продажу), укладеним відповідачем зі своїм контрагентом;

- Інструкція П-6 не є частиною законодавства України;

- зі змісту комерційного акту можна зробити висновок, що зважування вагону з вантажем відбувалось у статиці (зважування відбувалось два рази, чого не можна зробити у русі);

- та обставина, що спірний вагон прослідував пункт комерційного огляду поїздів (вагонів) по станції Покровськ без будь-яких зауважень, може свідчити тільки про те, що у комерційному відношенні до спірного перевезення ніяких зауважень не було, тобто не було витікання вантажу, не було доступу до нього сторонніх осіб і т.п.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу судом не задоволено, так як:

·          розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має;

·          ст.122 Статуту залізниць України не пов’язує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Також суд констатує, що правильно зазначати масу вантажу у перевізних документах є обов’язком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів, а не зобов’язанням у розумінні ст.173 Господарського кодексу України.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів та керуючись ст.ст.210, 233, 238, 240, 241, 247 – 252 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» (85333, Донецька область, Покровський район, с. Сергіївка, пров. Верхній, 44, код ЄДРЮОФОПГФ 36975983) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код ЄДРЮОФОПГФ 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код ЄДРЮОФОПГФ 40150216) 10 150, 00 грн. штрафу, 1 762,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст рішення складено 04.02.2019р.

Суддя В.І. Матюхін