УХВАЛА

м. Київ

14.02.2019Справа № 46/436-б

За заявою Державного агентства резерву України

до Державної акціонерної компанії "Укрресурси"

(ідентифікаційний код 00036044)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з'явились,

від боржника не з'явились.

В судовому засіданні приймали участь: ОСОБА_1, Кандиба М.В. - предст. за дов. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Крапівнер В.Р. - предст. за дов. ГУ ДФС у м. Києві, Михайлов А.І. - предст. за дов. ГТУ юстиції у місті Києві, Корякін Д.В. - предст. за дов. ліквідатора боржника.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.10 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.10.10 призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гузь О.П.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 12.09.11 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду міста Києва від 16.11.10 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Карелкіна І.О.

Ухвалою господарського суду від 20.12.13 замінено ліквідатора боржника на ОСОБА_8

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.14 затверджено мирову угоду у справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.14 скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.14.

У зв'язку із закінченням строку повноважень судді господарського суду міста Києва Мандичева Д.В. справа передана на повторний автоматичний розподіл, в результаті якого, справа передана судді господарського суду міста Києва Паську М.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.10.15 затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 20.10.15 на загальну суму 76.341.807, 66 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.16 продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 46/436-б та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 11.08.16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.16 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Титаренка М.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.04.17 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Менчака В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від визнано ОСОБА_11 кредитором до боржника на суму 188.628, 66 грн. - вимоги першої черги задоволення, а з урахуванням ухвал господарського суду міста Києва у справі № 46/436-б на загальну суму 3.485.371, 26 грн., продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 46/436-б та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 13.01.18 та затверджено ліквідатору боржника оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за час виконання ним своїх повноважень у справі № 46/436-б.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.17 заяву ОСОБА_11 про зобов'язання ліквідатора боржника вчинити дії - залишено без задоволення.

19.06.18 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про подовження строку ліквідаційної процедури на шість місяців та затвердження витрат в розмірі 89.600,00 грн.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 31.07.18.

16.07.18 від ОСОБА_11 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 182.250, 00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.18 продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 46/436-б та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 31.01.19, затверджено арбітражному керуючому Менчаку В.В. витрати на суму 89.600, 00 грн. понесені ним у справі № 46/436-б.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.18 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Куделю М.О. та відкладено розгляд справи на 17.01.19.

30.11.18 від Головного управління ДФС у місті Києві надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 59.201.846,01 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.18 зобов'язано Головне управління ДФС у місті Києві у строк до 31.12.18 усунути допущені недоліки у заяві з грошовими вимогами до боржника, а саме: надати суду докази сплати судового збору або звільнення від його сплати.

11.12.18 від Головного управління ДФС у місті Києві надійшли докази сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.18 призначено розгляд справи на 17.01.19.

14.01.19 від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшов відзив на заяву Головного управління ДФС у місті Києві з грошовими вимогами до боржника.

15.01.19 від ліквідатора боржника надійшов відзив на заяву ОСОБА_11 з грошовими вимогами до боржника.

15.01.19 від ліквідатора боржника надійшов відзив на заяву Головного управління ДФС у місті Києві з грошовими вимогами до боржника.

15.01.19 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури у справі та його повноважень на шість місяців.

17.01.19 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.19 продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 46/436-б та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 17.07.19 та відкладено розгляд справи на 14.02.19.

У судовому засіданні, розглянувши заяву ОСОБА_11 з грошовими вимогами до боржника на суму 182.250, 00 грн. та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Вимоги заявника на 182.250, 00 грн. підтверджуються рішенням Вінницького міського суду від 05.04.18.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Так, згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складає основну, додаткову заробітну плату та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

До складу заробітної плати згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 та ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від організації проводиться в день звільнення, а в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у день звільнення організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Отже, виплата за час простою та затримки розрахунку при звільненні, пов'язані з трудовими правовідносинами, є оплатою праці та їх слід віднести до структури заробітної плати (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ №14/60 від 19.03.13).

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що грошові вимоги ОСОБА_11 документально підтверджені, суд дійшов висновку визнати його кредитором до боржника на суму 182.250, 00 грн. - вимоги першої черги задоволення, а з урахуванням ухвал господарського суду міста Києва у справі № 46/436-б на загальну суму 3.667.621,26 грн.

Крім того, у судовому засіданні, розглянувши заяву Головного управління ДФС у місті Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 59.201.846,01 грн., а також заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Вимоги кредитора складаються з пені на суму 48.981.109, 47 грн. та відсотків за користування позикою на суму 10.220.736,54 грн. нарахованих кредитором після відкриття ліквідаційної процедури та визнання боржника банкрутом, тобто 16.11.10.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора на суму 59.201.846,01 грн. не підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 31, 22, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Визнати ОСОБА_11 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) кредитором Державної акціонерної компанії "Укрресурси" (ідентифікаційний код 00036044) на суму 182.250, 00 грн. - вимоги першої черги задоволення, а з урахуванням ухвал господарського суду міста Києва у справі № 46/436-б на загальну суму 3.667.621,26 грн.

2.Відмовити Головному управлінню ДФС у місті Києві у визнанні кредитором Державної акціонерної компанії "Укрресурси" (ідентифікаційний код 00036044) на суму 59.201.846,01 грн.

3.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя Пасько М.В.

Повний текст ухвали складено 15.02.19.

Інформацію у справі можна отримати за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/.