ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/7808/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Подобєд І.М., Кузнецова І.Л.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Каолін" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 ( повне рішення складено 14.09.2018 року, суддя Н.Е. Петренко) у справі №904/7808/17

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Каолін", смт.Просяна, Покровський район, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси", м.Дніпро

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО КАОЛІН" в якій просить суд:

-в рахунок часткового погашення заборгованості за Генеральним договором №085/12/12-010 про здійснення кредитування від 15.08.2013 загальний розмір якої становить 7164388,19 доларів США та 42303452,87грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачу, а саме: на нежитлові приміщення фабрики хімічного збагачення каоліну, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт.Просяна, вул.Південна, буд.6 та є окремим виділеним в натурі об?єктом і в цілому складається з А-ІІ, ІІІ нежитлова будівля фабрики, а ІІІ нежитлова будівля фабрики, а-ІІІ будівля прибудови допоміжних приміщень, Б-1 будівля перевантажувального вузла, В-1 будівля відкритого складу, Г-1 будівля рампи, Д-1 будівля силосного складу, Е-1 будівля столярної майстерні, Ж-1 будівля складу рідких реагентів, Л-1 будівля відділу матеріального технічного забезпечення, М-1 будівля складу зберігання металу, №1 бруківка, №2 резервуари, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною в розмірі 3486000,00грн. на користь позивача.

- передати іпотекодержателю предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення фабрики хімічного збагачення каоліну, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт.Просяна, вул.Південна, буд.6 та є окремим виділених в натурі об?єктом і в цілому складається з А-ІІ, ІІІ нежитлова будівля фабрики, а ІІІ нежитлова будівля фабрики, а-ІІІ будівля прибудови допоміжних приміщень, Б-1 будівля перевантажувального вузла, В-1 будівля відкритого складу, Г-1 будівля рампи, Д-1 будівля силосного складу, Е-1 будівля столярної майстерні, Ж-1 будівля складу рідких реагентів, Л-1 будівля відділу матеріально технічного забезпечення, М-1 будівля складу зберігання металу, №1 бруківка, №2 резервуари в управлінні на період до його реалізації.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2018р. позовні вимоги ПАТ"УКРСОЦБАНК" було задоволено в повному обсязі.

В обгрунтування прийнятого рішення господарський суд зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, у нього утворилась заборгованість в сумі 7164388,19 доларів США та 42303452,87грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду від 10.09.2018 року по справі №908/7808/17 скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- початкова ціна реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах є очевидно заниженою та не підтвердженою належним чином;

- при виготовлені експертного висновку жодні документи у відповідача не запитувались, на місце знаходження предмету застави ніхто не виїжджав, тобто не зрозуміло, яким чином було оцінено предмет застави на сьогоднішній день.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачем заявлено клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення ринкової вартості нерухомого майна. Клопотання мотивоване сумнівом відповідача у достовірності проведеної оцінки.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки відповідач зауважень чи заперечень, щодо оцінки майна при розгляді справи у суді першої інстанції, не висловлював. Частина 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає встановлення ціни продажу іпотечного майна на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. За заявкою позивача оцінка майна проведена суб?єктом оціночної діяльності.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" укладено Генеральний договір №085/12/13-010 від 15.08.2013р. про здійснення кредитування (далі кредитний договір).

Згідно з пунктом 1 Кредитного договору, банк зобов?язався надавати позичальнику грошові кошти в доларах США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання визначених цим договором та додатковими договорами до нього, в межах загального ліміту в сумі 10 000 000,00 (десять мільйонів) США.

Загальний строк фінансування за кредитним договором визначено з 15.08.2013р. (дата укладання кредитного договору) до 31.07.2018р. (дата, визначена зокрема у додатковому договорі №3 від 15.08.2013р. про надання невідновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору про здійснення кредитування №085/12/13-010 від 15.08.2013р.).

На підставі укладеного кредитного договору боржнику надано двадцять п?ять грошових траншів, що підтверджується меморіальними валютними ордерами, а саме:

-меморіальний валютний ордер №543211521 від 21.08.2013р. на суму 740000,00 доларів США (а.с. 218 том 1);

-меморіальний валютний ордер №544791559 від 23.08.2013р. на суму 180000,00 доларів США (а.с. 217 том 1);

-меморіальний валютний ордер №545759173 від 27.08.2013р. на суму 250000,00 доларів США (а.с. 216 том 1);

-меморіальний валютний ордер №546424754 від 28.08.2013р. на суму 509000,00 доларів США (а.с. 215 том 1);

-меморіальний валютний ордер №547076158 від 29.08.2013р. на суму 50000,00 доларів США (а.с. 213 том 1);

-меморіальний валютний ордер №548013796 від 30.08.2013р. на суму 384000,00 доларів США (а.с. 214 том 1);

-меморіальний валютний ордер №549157065 від 02.09.2013р. на суму 39450,00 доларів США (а.с. 226 том 1);

-меморіальний валютний ордер № від 04.09.2013р. на суму 212215,00 доларів США (а.с. 232 том 1);

-меморіальний валютний ордер №550403908 від 04.09.2013р. на суму 252160,00 доларів США (а.с. 225 том 1);

-меморіальний валютний ордер №551017807 від 05.09.2013р. на суму 100000,00 доларів США (а.с. 224 том 1);

-меморіальний валютний ордер №55189879 від 06.09.2013р. на суму 550000,00 доларів США (а.с. 223 том 1);

-меморіальний валютний ордер №552699747 від 09.09.2013р. на суму 325000,00 доларів США (а.с. 222 том 1);

-меморіальний валютний ордер №553374687 від 10.09.2013р. на суму 270000,00 доларів США (а.с. 221 том 1);

-меморіальний валютний ордер №555579433 від 13.09.2013р. на суму 9820,00 доларів США (а.с. 220 том 1);

-меморіальний валютний ордер №556384059 від 16.09.2013р. на суму 40570,00 доларів США (а.с. 219 том 1);

- меморіальний валютний ордер №578840750 від 28.10.2013р. на суму 242525,00 доларів США (а.с. 231 том 1);

-меморіальний валютний ордер №586383913 від 11.11.2013р. на суму 130900,00 доларів США (а.с. 227 том 1);

-меморіальний валютний ордер №586464455 від 11.11.2013 на суму 556345,00 доларів США (а.с. 212 том 1);

-меморіальний валютний ордер №587774957 від 13.11.2013р. на суму 25000,00 доларів США (а.с. 228 том 1);

-меморіальний валютний ордер №587846173 від 13.11.2013р. на суму 106250,00 доларів США (а.с. 211 том 1);

-меморіальний валютний ордер №590889601 від 19.11.2013р. на суму 122530,00 доларів США (а.с. 229 том 1);

-меморіальний валютний ордер №590971103 від 19.11.2013р. на суму 520750,00 доларів США (а.с. 210 том 1);

-меморіальний валютний ордер №607414374 від 19.12.2013р. на суму 103786,26 доларів США (а.с. 230 том 1);

-меморіальний валютний ордер №607486396 від 19.12.2013р. на суму 441091,62 доларів США (а.с. 209 том 1);

-меморіальний валютний ордер №624450753 від 23.01.2014р. на суму 122900,00 доларів США (а.с. 233 том 1).

Всього за період здійснення кредитування, позивач надав боржнику кредитні кошти у розмірі 6 284 292,88 доларів США.

Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що кредит повинен бути повністю повернутий кредитору у кінцеві терміни, що зазначатимуться у Додаткових договорах до цього договору, але, в будь-якому разі, не пізніше останнього дня строку дії ліміту кредитування.

Графіком до додаткової угоди №4 до Додаткового договору №4 від 15.08.2013р. сторони погодили, що кінцева дата погашення заборгованості за кредитним договором є 31.07.2018р.

Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО КАОЛІН" (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №085/15/13-073.

Пунктом 1.1 іпотечного договору визначено, що в забезпечення позичальником забезпеченого зобов?язання, іпотекодавець передає іпотекодержателю у першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження предмет іпотеки згідно з умовами цього договору.

Розмір забезпеченого зобов?язання розраховується, в тому числі збільшується на підставі положень кредитного договору та цього іпотечного договору, що не потребує внесення відповідних змін до цього іпотечного договору.

Згідно Іпотечного договору ТОВ "ДНІПРО КАОЛІН" було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Покровський район, смт.Просяна, вулиця Південна, будинок 6.

Літера А-ІІ, ІІІ - Нежитлова будівля фабрики 6862,7кв.м, а-ІІІ - Будівля прибудови допоміжних приміщень 548 кв.м, Б-1 - Будівля перевантажувального вузла 91кв.м, В-1 - Будівля відкритого складу 764 кв.м, Г-1 - Будівля рампи, Д-1 - Будівля силосного складу 597кв.м, Е-1 - Будівля столярної майстерні 86кв.м, Ж-1 - Будівля складу рідких реагентів 163кв.м, Л-1 - Будівля відділу матеріального технічного забезпечення 192 кв.м, М-1 - Будівля складу зберігання металу 203кв.м, №1 бруківка, №2 резервуари.

Вказане майно належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №924983, видане Виконавчим комітетом Просянської селищної ради 22.12.2007р. на підставі рішення виконкому №84 від 30.10.2007р..

Відповідно до пункту 4.1 іпотечного договору банк, на свій вибір, у будь-який час в день або після настання випадку невиконання матиме право (але не зобов'язання) здійснити будь-які дії, які банк розумно буде вважати необхідним для захисту інтересів банку, які включають, але не обмежуються зокрема зверненням стягнення на предмет іпотеки.

В результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 29.05.2017р. становить 7 164 388,19 доларів США та 42 303 452,87грн., з яких 6 284 292,88 доларів США прострочена сума по кредиту; 880 095,31 долар США прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 42 303 452,87 грн. заборгованість з пені.

Вищезазначені обставини сторонами не оспорюються.

Позивачем була замовлена та проведена оцінка іпотечного майна. Згідно звіту № 4417 про визначення ринкової вартості нерухомого майна та обладнання власником яких є ТОВ "Дніпро Каолін" від 24.07.2017р., ринкова вартість об'єкта оцінки (без ПДВ) станом на 24.07.2017р., а саме: нежитлових будівель фабрики хімічного збагачення каоліну, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вулиця Південна, будинок 6 (згідно переліку, наведеного в іпотечному договорі №085/15/13-073 від 16.08.2013 та додатку №1) становить 3 486 000,00грн.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що відповідач або тертя особа заперечували або не погоджувалися з оцінкою майна. Також при розгляді справи господарським суд, відповідачем не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи щодо оцінки майна.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 574 ЦК України, підставою виникнення застави є, зокрема, договір.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором (ч.6 ст.5 Закону).

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Частинами 1, 4, 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, а саме:

- 6284292,88 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів;

- 880095,31 доларів США прострочена заборгованість про процентам за користування кредитом;

- 72303452,87грн. пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів.

Відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» позивачем була замовлена і проведена оцінка іпотечного майна, з метою визначення початкової ціни продажу предмету іпотеки.

Враховуючи наведені норми права та фактичні обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом обґрунтовано задоволені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що початкова ціна реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах є очевидно заниженою та не підтвердженою належним чином, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки заперечень проти початкової ціни предмета іпотеки , яка була визначена у звіті від 24.01.2017р. відповідачем та третьою особою не висловлювалось. Відповідачем не наведено підстав, які б заважали йому надати свої заперечення проти проведеної оцінки майна при розгляді справи судом першої інстанції та заявити клопотання про проведення експертизи.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Каолін" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2018р. у справі №904/7808/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07.02.2019р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ І.М. Подобєд

__________________ І..ОСОБА_1