ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1974/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 на підставі ордеру;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю № 5606 від 12.08.2018р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-8 про застосування заходів процесуального примусу шляхом накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/1974/18 за позовом житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-8 до товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал про зобовязання відповідача письмово, на паперових носіях укласти індивідуальні договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з членами житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-8 у відповідності до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. за №630, та відкрити особові рахунки кожному співвласнику будинків житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-8.

Ухвалою від 24.09.2018р. по даній справі, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018р. та постановою Верховного Суду від 28.01.2019р., господарським судом було задоволено клопотання житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-8 про вжиття заходів забезпечення позову, зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал негайно відновити водопостачання у девятиповерховому будинку 152 корпус 4, та заборонити припинення та обмеження водопостачання та водовідведення усім мешканцям у будинку за адресою: 65113, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 152, корпус 3 та корпус 4.

01.02.2019р. житлово-будівельний кооператив „Вимпел-8 звернувся до суду із клопотанням про застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування поданого клопотання позивачем було наголошено про невиконання товариством з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал вимог ухвали суду від 24.09.2018р. про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки відповідачем були вжиті заходи щодо встановлення обмежувачів у системі водопостачання та водовідведення будинку, який розташований за адресою: 65113, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 152, корпус 3 та корпус 4.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал заперечувало проти задоволення заявленого позивачем клопотання, у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Зокрема, відповідачем було наголошено, що ухвала суду від 24.09.2018р. про вжиття заходів забезпечення позову виконується останнім, будь-яких обмежувачів у систему водопостачання та водовідведення будинку відповідач не встановлював. Крім того, товариством з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал було зауважено, що претензії про сплату заборгованості, які надсилались на адресу відповідача, та складений позивачем в односторонньому порядку акт про обмеження водопостачання не можуть вважатись належними та допустимими доказами на підтвердження існування обставин, на які посилається позивач.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів процесуального примусу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Заходом процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Приписами п. 4 ч.1 ст. 135 ГПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку, зокрема, невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п'яти до п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Житлово-будівельним кооперативом „Вимпел-8 на підтвердження невиконання відповідачем ухвали про забезпечення позову було надано претензії відповідача від 08.01.2019р. та від 14.01.2019р., відповідно до яких останній вимагає у позивача сплатити заборгованість та повідомляє, що у випадку невиконання вказаних вимог водопостачання обєкту позивача буде припинено.

Окрім того, на підтвердження факту обмеження водопостачання позивачем було надано суду акт від 25.01.2019р., складений мешканцями будинку по вул. Люстдорфська дорога, буд. 152, корпус 3, з якого вбачається, що у звязку з витіканням води у подвірї будинку мешканцями було викликано аварійну службу, після закінчення роботи якої водопостачання у будинку було обмежено.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що підставою для вжиття заходів процесуального примусу є, зокрема, невиконання ухвали про забезпечення позову, господарський суд зауважує, що учасник судового процесу, посилаючись на наявність підстав для стягнення з іншої особи штрафу, зобовязаний надати суду докази на підтвердження невиконання такою особою відповідної ухвали суду. Проте, з наданих позивачем документів, зокрема претензій, а також складеного в односторонньому порядку акту, який містить лише припущення про встановлення відповідачем обмежувачів у будинку, не вбачається з можливе достеменно встановити факт невиконання відповідачем вимог ухвали суду про забезпечення позову, що, відповідно, виключає можливість застосування до відповідача заходу процесуального примусу.

Господарський суд при вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів процесуального примусу враховує відсутність в матеріалах справи будь-яких документів, складених у межах виконавчого провадження під час примусового виконання ухвали про забезпечення позову на підтвердження факту невиконання відповідачем вимог суду, що додатково свідчить про недоведеність позивачем факту обмеження відповідачем водопостачання будинку 152 по вул. Люстдорфська дорога.

Підсумовуючи викладені вище приписи ГПК України, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання товариством з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал ухвали суду про забезпечення позову від 24.09.2018р., господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача заходів процесуального примусу, що має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявленого житлово-будівельним кооперативом „Вимпел-8 клопотання.

Керуючись ст. ст. 86, 131, 132, 135, 234 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання житлово-будівельному кооперативу „Вимпел-8 про застосування заходів процесуального примусу до товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал відмовити.

Ухвала набрала законної сили 11.02.2019р. та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 12.02.2019р.

Суддя С.П. Желєзна