номер провадження справи 15/126/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 Справа № 908/2258/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Горохов І.С.,

За участю секретаря судового засідання Соловйова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УкрспеціндустріяПоковка» (ТОВ «Укрспеціндустрія - Поковка»), юридична адреса: АДРЕСА_1, 69096, поштова адреса: а/с 7202, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (ТОВ «ЗЛМЗ»), вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69008

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-Практік», вул. Тракторна, буд. 9, м. Васильків, Київська область, 08600

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», вул. Комарова, буд. 2, м. Суми, 40020

про стягнення коштів

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача ОСОБА_3, довіреність №3 від 07.08.2018;

від відповідача ОСОБА_4, довіреність №83-27 від 26.04.2018;

від третьої особи-1 не зявився;

від третьої особи-2 не зявився.

Суть спору:

31.10.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укрспеціндустрія - Поковка, м. Запоріжжя, Запорізька область до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запорізький ливарно механічний завод, м. Запоріжжя, Запорізька область про стягнення коштів у розмірі 243 072,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018, справу № 908/2258/18 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2258/18, присвоєно справі номер провадження 15/126/18. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 28.11.2018 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.11.2018 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладався на 17.12.2018.

Ухвалою суду від 17.12.2018 продовжено строк розгляду підготовчого засідання строком на тридцять днів до 31.01.2019. Залучено до участі у справі третіх осіб, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буд-Практік, ОСОБА_2 підприємство Завод обважнених бурильних та ведучих труб, розгляд справи відкладався на 15.01.2019 об 11 год. 20 хв.

Ухвалою суду від 15.01.2019 відкладалось підготовче засідання на 31.01.2019 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 31.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №908/2258/18 до судового розгляду по суті на 11.02.2019 об 11 год. 00 хв.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між ним та відповідачем виникли господарські правовідносини щодо поставки продукції на підставі усного договору. Відповідачем належним чином не виконано зобовязання щодо своєчасної оплати поставленого за накладними товару, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача 243 072,00 грн.

В судовому засіданні 11.02.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, що надійшов на адресу суду 22.11.2018. В обґрунтування заперечень посилається на те, що разом з товаром позивачем були надані сертифікат якості № 875 від 14.10.2014 на товар, поставлений відповідно до видаткової накладної №103 від 13.08.2018 та сертифікат якості № 787/3 від 22.02.2018 на товар поставлений відповідно до видаткової накладної №104 від 14.08.2018. Відповідно до зазначених сертифікатів якості виробником поставленого товару зазначено ОСОБА_2 підприємство «Завод обважених бурильних та ведучих труб». На запит відповідача ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» надало відповідь, що сертифікат якості № 875 від 14.10.2014, наданий позивачем, не відповідає встановленій формі сертифікатів, які видаються ОСОБА_2 підприємством «Завод обважених бурильних та ведучих труб» та має явні ознаки підробки. Сертифікат якості з таким номером в 2014р. був виписаний на інший товар і іншому підприємству. Після проведення хімічного аналізу отриманого товару, встановлено, що марка сталі поставленого товару не відповідає інформації, заявленій у накладних. Відтак позивачеві було предявлено претензію щодо якості товару та запропоновано вивезти товар з території відповідача.

Крім того, відповідач зазначає, що в провадженні слідчого відділення Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0003209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів). Зазначене кримінальне провадження порушено за заявою Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» щодо підробки сертифікату якості № 875 від 14.10.2014 ТОВ «Укрспеціндустрія-Поковка».

За заявою відповідача ОСОБА_5 відділенням поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області порушено кримінальне провадження № 0002340 відносно директора ТОВ «Укрспеціндустрія-Поковка» ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення). Зазначене кримінальне провадження порушено у зв'язку з наданням сертифікату якості на поставлену продукцію з явними ознаками підробки.

За викладених обставин просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив, що надійшов на адресу суду 28.11.2018, позивач зазначив, що прибуття керівника підприємства 31.08.2018 не є доказом того, що йому було повідомлено про невідповідність якості поставленого товару. Щодо виконання зобовязання оплатити отриманий товар вказує, що на пропозицію позивача вивезти товар з оформленням відповідних коригуючих документів, відповідачем до теперішнього часу не надано відповіді. Враховуючи відсутність письмового договору між сторонами та неможливість нарахування штрафних санкцій, відповідач, на думку позивача, свідомо затягує термін оплати поставленого товару. Щодо наявності кримінальних проваджень, на які посилається відповідач, позивач зазначив, що додані до відзиву документи підтверджують наявність кримінальних проваджень за ознаками злочинів. В той же час відповідачем не надано доказів повідомлення про підозру директору позивача.

11.12.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відзив та 11.02.2019 надійшли пояснення, які за своїм змістом аналогічні відзиву на позов.

Треті особи в судові засіданні не зявлялися, про причини неявки суд не повідомили.

17.01.2019 від третьої особи ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» надійшло пояснення, де зазначено, що сертифікат якості від 22.02.2018 № 787/3, виданий Підприємством на товар - поковку №05818 без мех. обробки, без т/о 0400 мм вагою 6400 кг, що був поставлений позивачу 22.02.2018 на виконання договору від 09.02.2016 № ТЗ/003-16.

Сертифікат якості від 14.10.2014 № 875 підприємством не видавався. Сертифікат якості № 875 був виданий 05.03.2014 на поковку № 81896 с мех. обробкою, загартована, з високим відпуском вагою 3170 кг, що був поставлений підприємством покупцю Bar Source International (США).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу Оберіг.

В судому засіданні 11.02.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 4 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Між ТОВ «УкрспеціндустріяПоковка» та ТОВ «ЗЛМЗ» виникли господарські правовідносини щодо поставки продукції.

Листом № 2005147 від 10.08.2018 ТОВ «ЗЛМЗ» звернулося до ТОВ «УкрспеціндустріяПоковка» щодо поставки продукції по специфікації № 1 до договору № 8/2018/395 від 10.08.2018 в рахунок договору, що знаходиться на стадії оформлення. Договір № 8/2018/395 від 10.08.2018 між сторонами не було підписано.

ТОВ «УкрспеціндустріяПоковка» поставлено ТОВ «ЗЛМЗ» товар - поковка на загальну суму 243 072,00 грн., що підтверджено відповідними документами:

- видатковою накладною № 103 від 13.08.2018 на суму 130 713,60 грн. та товарно-транспортною накладною № Р103 від 13.08.2018;

- видатковою накладною №104 від 14.08.2018 на суму 112 358,40 грн. та товарно-транспортною накладною № Р104 від 14.08.2018.

Товар прийнято покупцем ТОВ «ЗЛМЗ» за актами прийому-передачі товару № 130818 від 13.08.2018 та №140818 від 14.08.2018, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками. При цьому, в актах зазначено, що покупець не має жодних претензій прийнятого товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Божник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Листом № 28 від 18.10.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товару на суму 243 072,00 грн. протягом 7-ми днів з моменту отримання даного листа.

Відповідачем заборгованість не оплачена.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором поставки.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до матеріалі справи дії сторін, зокрема, передача позивачем товару відповідачу за видатковими накладними та прийняття товару відповідачем, свідчать про виникнення між ними господарських правовідносин поставки.

Згідно із ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Факт отримання товару відповідачем і накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обовязку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар. Поставки з товару відображено у накладних, які залучено до матеріалів справи.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, частини першої статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та засновані на законі.

В той же час, відповідач заперечуючи проти позовних вимог, посилається на неналежну якість поставленого товару, у звязку з чим обовязок оплатити поставлений товар у нього не виник.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ст. 673 ЦК України).

Відповідно до ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 687 ЦК України, перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару (ч. 1 ст. 688 ЦК України).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Приймання товару за якістю здійснюється за Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_4 міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-7 приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла і в акті вказується, які документи відсутні.

За змістом пункту 16 Інструкції П-7 у разі невідповідності продукції, що поставляється умовам п.14 цієї Інструкції одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. При цьому одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання зазначеної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншою однорідною продукцією, а також викликати для участі в продовженні приймання продукції складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника).

Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 год. а стосовно продукції, яка швидко псується - негайно після виявлення невідповідності останньої, або ж тари чи упаковки, встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором (п.18 Інструкції П-7).

Іногородній виробник (відправник) зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці якості продукції. Неотримання відповіді на виклик в зазначений термін дає право отримувачу здійснити приймання продукції до спливу встановленого терміну явки представника виробника (відправника). Представник іногороднього виготовлювача (відправника) зобов'язаний з'явитися не пізніше ніж у триденний термін після отримання виклику, не враховуючи часу, необхідного для проїзду, якщо інший термін не передбачений в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових для сторін правилах або договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надіслав позивачеві листа № 2006135 від 21.09.2018, в якому зазначив, що продукція, поставлена за накладною № 103 від 13.08.2018, не відповідає року виписку, має сліди іржі, корозії, відшарування металу. Крім того, після проведення хімічного аналізу встановлено, що продукція не відповідає заявленій марці сталі, а також сертифікат якості № 875 від 14.10.2014 не відповідає встановленій формі сертифікатів, що видаються ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». Таким чином, не приймається продукція на суму 130 713,60 грн., яка знаходиться на відповідальному зберіганні.

Відповідачем надано Акт № 264 від 30.08.2018 відбору проб/зразків, з якого вбачається, що підставою для відбору зразків продукції, що надійшла від ТОВ «Укрспеціндустрія-Поковка» 13.08.2018, є вхідний контроль.

Листом № 2005596 від 30.08.2018 ТОВ «ЗЛМЗ» звернулося до ПАТ «Запоріжсталь» щодо проведення хімічного аналізу сталі та надання відповідного висновку.

ПАТ «Запоріжсталь» проведено дослідження, про що надано висновок № 8990А. У висновку зазначено, що за хімічним складом метал зразка не відповідає сталі марки 35 згідно з вимогами ДСТУ 7809:2015 внаслідок завищеного вмісту вуглецю.

Листом № 27 від 26.09.2018 позивач повідомив відповідача про те, що не погоджується з претензіями, викладеними в листі № 2006135 від 21.09.2018, оскільки на час поставки товару слідів корозії та відшарування металу були відсутні, товар прийнято представником відповідача без зауважень. Зазначає, що аналіз продукції проводився без присутності представника ТОВ «Укрспеціндустрія-Поковка», невідомо яким чином і з якого товару проводився відбір проб. В той же час, з метою збереження ділових стосунків, позивач запропонував повернути товар за умови збереження товарного виду і пакування, запропоновано повідомити дату та час, в який можна отримати товар.

Відповіді на лист ТОВ «ЗЛМЗ» не надало, час та дату для отримання позивачем товару не призначило.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених вище норм права вказує на необхідність подання стороною належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї правової позиції щодо наявності порушення її прав та законних інтересів.

Дослідивши обставини справи та оцвівши надані сторонами докази, судом встановлено, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності несплати за отриманий товар.

Зокрема, виклик представника постачальника в порушення вимог Інструкції П-7 відбувся більше ніж через місяць після поставки продукції. Відбір проб продукції проводився через два тижні після поставки продукції без виклику представника позивача. Акти прийому-передачі товару від 13.08.2018 та 14.08.2018 представником відповідача підписані без зауважень, про що свідчить п. 2 актів: «Прийнятий покупцем товар відповідає якості та асортименту, відповідним вимогам договору. Товар поставлений у встановлені в договорі терміни. Покупець не має жодних претензій прийнятого товару». Крім того, претензії до якості у відповідача виникли лише щодо товару, який поставлено за накладною від 13.08.2018 № 103. В той же час претензій щодо товару, поставленого за накладною № 104 від 14.08.2018, не предявлено, але оплата відповідачем не виконана.

Посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень відносно директора ТОВ «Укрспеціндустрія-Поковка» ОСОБА_6 судом не приймається, оскільки відповідачем не надано вироку, яким би було встановлено вину зазначеної особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів) або ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення).

Продукція, яка була поставлена на адресу відповідача за видатковою накладною № 103 від 13.08.2018 була придбана позивачем у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-Практік», м. Кропивницький за договором поставки № 0108-18П. На підтвердження придбання також надано: Специфікацію № 1 від 02.08.2018 в якій у п. 1 зазначено номенклатуру товару: поковка ст. 35, ф420мм, L = 2630мм, одиниця виміру т, кількість 2,944; видаткову накладну № РН-00190 від 10.08.2018; товарно-транспортна накладна № 100818 від 10.08.2018; Сертифікат якості № 875 від 14.10.2014.

На час вирішення спору в суді, частина продукції за видатковою накладною № 103 відповідачем була використана для виготовлення напівфабрикатів, а саме: замовлення № 96-555/35 «Вилка» у кількості 2 одиниць загальною масою 0,444 т., замовлення № 96-555/24 «Тяга М90» у кількості 2 одиниць загальною масою 0,540 т. Про вказані обставини свідчить постанова Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 21.11.2018 про визнання речовими доказами і залучення їх до матеріалів провадження.

Вимогами ст. 678 Цивільного кодексу України, встановлені правові наслідки передання товару неналежної якості, зокрема: покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких повязане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи зявилися знову після їх усунення) покупець має право за свої вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Листом від 21.09.2018 № 2006135 відповідач повідомив позивачу про не прийняття продукції на суму 130 713,60 грн. та перебування її на відповідальному зберіганні. Тоді як продукція на вказану суму вже була прийнята відповідачем і частково використана у своїх господарській діяльності про що свідчать: видаткова накладна № 103 від 13.08.2018; акт прийому передачі товару № 10818 від 13.08.2018; товарно транспортна накладна № Р103 від 13.08.2018; постанова Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 21.11.2018 про визнання речовими доказами і залучення їх до матеріалів провадження.

Посилання відповідача на ст. ст. 666, 690 Цивільного кодексу України та ч. 8 ст. 268 Господарського кодексу України суд вважає безпідставним, оскільки відповідач не надав доказів звернення до позивача про надання документів, що супроводжують товар, від договору не відмовився, товар не повернув.

З вимогами визначеними ст. 678 ЦК України відповідач до позивача не звертався. Лише під час вирішення спору по суті у даній справі відповідач листом від 01.02.2019 № 2000728 звернувся до позивача щодо здійснення вивозу «поковки ф420 ст. 35» протягом пяти календарних днів з моменту отримання листа. Питання щодо повернення товару за погодженням сторін вирішено не було, що не позбавляє відповідача вирішити спірне питання в судовому порядку.

З огляду на викладене, доводи ТОВ «ЗЛМЗ» з приводу невідповідності вимогам якості продукції, що поставлялася ТОВ «Укрспеціндустрія-Поковка», не підтверджені належними доказами, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення вартості отриманого відповідачем від позивача товару в розмірі 243 072,00 грн., відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69008, ідентифікаційний номер 32729463) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УкрспеціндустріяПоковка» (юридична адреса: АДРЕСА_1, 69096, поштова адреса: а/с 7202, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035; ідентифікаційний номер 40134021) заборгованість за отриманий товар у розмірі 243 072,00 грн. (двісті сорок три тисячі сімдесят дві гривні 00 коп.), судовий збір у розмірі 3646,08 грн. (три тисячі шістсот сорок шість гривень 08 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2019 року.

Суддя І. С. Горохов