Р І Ш Е Н Н Я

07 лютого 2019 року Справа № 913/540/18

Провадження №1/913/540/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 1518267 грн. 35 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Бикова К.А.

Без виклику представників

Суть спору: про стягнення 904703 грн. 67 коп. боргу за спожиту активну електроенергію, 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 121917 грн. 97 коп. 3% річних та 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань за договором про постачання електричної енергії від 01.03.2013 № 21-2 (з урахуванням заяви позивача від 21.11.2018 № 08/04-16 про збільшення позовних вимог).

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається судом за правилами загального позовного провадження, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (позивач у справі), як постачальником, та ОСОБА_1 підприємством Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради (відповідач у справі), як споживачем, 01.03.2013 було укладено договір № 21-2 про постачання електричної енергії (далі договір) з протоколами розбіжностей та їх узгодження, за умовами яких постачальник зобов'язався постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електричних установок, а споживач прийняв зобовязання оплачувати її вартість.

Строк дії договору сторонами визначено до 31.12.2018 (п. 1 додаткової угоди від 05.12.2017 до договору) та він є продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.3 договору).

За умовами п. 2.3.4 договору сторони дійшли згоди про те, що споживач здійснює оплату за поставлену електроенергію у порядку, передбаченому додатком Порядок розрахунків до договору.

Як свідчить зміст позову, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем п. 7.9 вказаного договору та п. 8 додатку до нього Порядок розрахунків, за якими розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після отримання рахунків, засвідчені копії яких додані до матеріалів справи.

Так, перевищення договірних величин споживання електричної енергії за травень 2018 року склало 23405 кВтг на суму 46658 грн. 80 коп., за червень 2018 року склало 18233 кВтг на суму 36295 грн. 89 коп., за серпень 2018 року - 5348 кВтг на суму 10626 грн. 53 коп., на оплату яких споживачу було також надано рахунки № 21-2-РБ/5/4 від 04.06.2018, № 21-2-РБ/6/4 від 02.07.2018 та № 21-2-РБ/8/4 від 03.09.2018 відповідно на загальну суму 93581 грн. 22 коп.

Таким чином спір між сторонами виник у звязку з тим, що відповідачем не було своєчасно оплачено вартість активної електроенергії та плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 904703 грн. 67 коп. та 93581 грн. 22 коп. відповідно.

У звязку з порушенням відповідних строків виконання грошових зобовязань споживачем нараховані додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України, а саме:

- 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань заявлені за прострочення сплати боргу за активну електроенергію, спожиту з вересня 2015 року по червень 2018 року та нараховані за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року;

- 121917 грн. 97 коп. 3% річних - за прострочення сплати боргу за активну електроенергію, спожиту з вересня 2015 року по червень 2018 року, та нараховані за період з 02.12.2017 по 31.10.2018.

Позивач збільшив розмір позовних вимог заявою від 21.11.2018 № 08/04-18 в частині інфляційних нарахувань за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року до 398064 грн. 49 коп. та 3% річних за період з 02.12.2017 по 31.10.2018 до 121917 грн. 97 коп., яка судом прийнята та долучена до справи.

У відзиві на позовну заяву за листом від 21.11.2018 № 20/3403 відповідач визнає основну заборгованість у сумі 998284 грн. 89 коп., в частині 3% річних та інфляційних нарахувань заперечує з посиланням на Закон України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств- виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, оскільки Комунальне підприємство Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради зареєстроване й здійснює фактичну господарську діяльність у місті Рубіжне Луганської області, а тому підпадає під дію вказаного Закону.

У відповіді на відзив за листом від 03.12.2018 № 08/04-18 позивач відхиляє заперечення відповідача з посиланням на те, що інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних за своєю правовою природою не є санкціями.

Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про повну обґрунтованість позову з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин, повязаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії регулюються Законом України Про електроенергетику від 16.10.1997 № 575/97-ВР та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, у відповідності до ст. 3 вказаного Закону постачання електричної енергії це господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

При розгляді справи, судом встановлено, що у лютому 2018 року, травні 2018 року та червні 2018 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію на загальну суму 1287778 грн. 80 коп., яку було оплачено частково та утворився залишок боргу у сумі 904703 грн. 67 коп., також у травні 2018 року червні 2018 року, серпні 2018 року за перевищення договірних величин споживання електричної енергії слід було сплатити 93581 грн. 22 коп., які позивач просить стягнути на свою користь.

Кількість спожитої електроенергії підтверджується складеними та підписаними споживачем актами прийняття-передавання товарної продукції, доданими до справи за спірний період.

Усього борг за активну електроенергію склав 904703 грн. 67 коп. з урахуванням часткової оплати та плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 93581грн. 22 коп.

Так, відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 7 та п. 8 додатку до договору, який регулює порядок розрахунків, оплата спожитої в у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

У повідомленні про перевищення договірної величини споживання електричної енергії від 02.07.2018 № 89 зазначено, що згідно з умовами договору про постачання електричної енергії від 01.03.2013 № 21-2 договірна величина споживання електричної енергії для площадки вимірювання 93000, Україна, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Мендєлєєва, буд. 49 за червень 2018 року становить 202000 кВт*год.

Фактичне споживання електричної енергії, зафіксоване приладами обліку згідно звіту споживача (Акту про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії) за червень 2018 року становить 220233 кВт*год.

Перевищення договірної величин споживання електричної енергії за червень 2018 року становить 18233 кВт*год.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про електроенергетику від 16.10.1997 № 575/97-ВР (у редакції станом на час укладання договору) споживач у разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії сплачує двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричної енергії.

Двократна вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричної енергії складає 36295 грн 89 коп. (аркуш справи 61).

У повідомленні про перевищення договірної величини споживання електричної енергії від 04.06.2018 № 81 зазначено, що договірна величина споживання електричної енергії за травень 2018 року становить 162000 кВт*год. Фактичне споживання електричної енергії становить 185405 кВт*год., тому перевищення договірної величин споживання електричної енергії склало 23405 кВт*год.

Двократна вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричної енергії визначена у сумі 46658 грн 80 коп. (аркуш справи 62).

У повідомленні про перевищення договірної величини споживання електричної енергії від 03.09.2018 № 110 зазначено, що договірна величина споживання електричної енергії за серпень 2018 року становить 222000 кВт*год. Фактичне споживання електричної енергії за серпень 2018 року становить 227348 кВт*год., тому перевищення договірної величин споживання електричної енергії становить 5348 кВт*год., а двократна вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричної енергії складає 10626 грн 53 коп. (аркуш справи 63).

Відповідно до п. 4.4.2 договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

За таких обставин вимоги про стягнення 904703 грн. 67 коп. боргу за активну електроенергію та 93581грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії є обґрунтованими та задовольняються судом.

Щодо стягнення 121917 грн. 97 коп. 3% річних (за період з 02.12.2017 по 31.10.2018) та 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань (за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року), то вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заперечення відповідача судом не приймаються, оскільки інфляційні нарахування та проценти річних за своєю правовою природою не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Плата за перевищення договірних величин споживання також не є штрафною санкцією (правова позиція Верховного Суду у справі № 926/2121/17 згідно з постановою від 23.04.2018).

За таких обставин позов задовольняється повністю на суми 904703 грн. 67 коп. боргу за активну електроенергію, 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 121917 грн. 97 коп. 3% річних та 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань з віднесенням на відповідача судового збору повністю у сумі 22774 грн. 01 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України.

Позивачу підлягають до повернення з Державного бюджету України 7795 грн. 16 коп. судового збору, зайве сплаченого за платіжною квитанцією від 27.08.2018 № 112 на суму 30569 грн. 17 коп., у той час, як за справою судовий збір має сплачуватись у сумі 22774 грн. 01 коп. Відповідне клопотання подане позивачем за заявою, доданою до позову (арк. справи 90-96). Повернення здійснюється судом за ухвалою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області, вул. Менделєєва, буд. 49, ідент. код 32026192 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання", м. Луганськ, кв. Гайового, буд. 35а, ідент. код 4703 грн. 67 коп. боргу за спожиту активну електроенергію, 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії на п/р зі спеціальним режимом використання № 60 у ФЛОУ АТ "Ощадбанк" м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області, вул. Менделєєва, буд. 49, ідент. код 32026192 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання", м. Луганськ, кв. Гайового, буд. 35а, ідент. код 31443937 - 121917 грн. 97 коп. 3% річних, 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань та 22774 грн. 01 коп. судового збору на п/р 3374 у ФЛОУ АТ "Ощадбанк" м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 08.02.2019.

Суддя Н.М.Зюбанова