РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2019Справа № 910/8945/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ"

до Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича

про розірвання договорів, зобов'язання звільнити та повернути приміщення та стягнення заборгованості

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича

до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС"

про визнання договорів недійсними та стягнення 2 295 336,49 грн.

за участю представників:

від ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ": Данилова К.А.

від ФОП Негода А.В.: Попова Г.Г.

від ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС": не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича в якому просить суд:

розірвати договір №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009 визнаного дійсним рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Об'єднання промисловців, будівельників та сільськогосподарських виробників" від 02.12.2009 у справі №21/5-09;

зобов'язати Фізичну особу-підприємця Негоду Андрія Володимировича звільнити займані приміщення, які є предметом договору №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009, визнаного дійсним рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Об'єднання промисловців, будівельників та сільськогосподарських виробників" від 02.12.2009 у справі №21/5-09, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 377,75 кв.м., відкриту площадку, загальною площею 450,00 кв.м., розташовані на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, та повернути вказані приміщення - Приватному акціонерному товариству "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ";

розірвати договір оренди нежитлового приміщення №3443 від 17.05.2013, укладений між Приватним акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" та Фізичною особою-підприємцем Негодою Андрієм Володимировичем;

зобов'язати Фізичну особу-підприємця Негоду Андрія Володимировича звільнити займане приміщення, яке є предметом договору №3443 від 17.05.2013, укладеного між Приватним акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" та Фізичною особою-підприємцем Негодою Андрієм Володимировичем, в саме: нежитлове приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. А, та повернути вказане приміщення - Приватному акціонерному товариству "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ";

стягнути з Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича на користь Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ":

за Договором №02, за період з 01.07.2015 по 26.06.2018: суму, нарахованої курсової різниці, в розмірі 1 639 835 (один мільйон шістсот тридцять дев'ять тисячі вісімсот тридцять п'ять) грн. 79 коп.; суму, нарахованого інфляційного збільшення, в розмірі 6 609 (шість тисяч шістсот дев'ять) грн. 70 коп.;

за Договором №3443, за період з 01.07.2015 по 26.06.2018: суму, нарахованої курсової різниці, в розмірі 363 770 (триста шістдесят три тисячі сімсот сімдесят) грн. 96 коп.; суму, нарахованого інфляційного збільшення, в розмірі 1 646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань договору № 02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009 та договору оренди нежитлового приміщення №3443 від 17.05.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8945/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.08.2018.

В судовому засіданні 06.08.2018 продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 06.08.2018 оголошено перерву до 30.08.2018.

15.08.2018 Фізична особа-підприємець Негода Андрій Володимирович звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд:

Визнати недійсним з моменту вчинення (укладення) договір № 02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009, визнаний дійсним рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Об'єднання промисловців, будівельників та сільськогосподарських виробників" від 02.12.2009 у справі №21/5-09, укладений між Фізичною особою-підприємцем Негодою Андрієм Володимировичем та Відкритим акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ".

Визнати недійсним з моменту вчинення (укладення) договір оренди нежитлового приміщення № 3443 від 17.05.2013, укладений між Фізичною особою-підприємцем Негодою Андрієм Володимировичем та Публічним акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ".

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" на користь Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича фактично оплачені суми за договором № 02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009, визнаного дійсним рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Об'єднання промисловців, будівельників та сільськогосподарських виробників" від 02.12.2009 у справі № 21/5-09 та договором оренди нежитлового приміщення № 3443 від 17.05.2013 у розмірі 2 295 336,49 грн.

В обґрунтування зустрічного позову ФОП Негода А.В. стверджує, що у червні 2018 року позивачу за зустрічним позовом стало відомо, що орендовані приміщення за договором № 02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009 та договором оренди нежитлового приміщення № 3443 від 17.05.2013 не перебувають у власності ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ". У зв'язку із наведеним, на вимогу власника приміщень - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС", ФОП Негода А.В. повернув орендовані приміщення, в підтвердження чого надав акт приймання-передачі приміщення від 29.06.2018.

Також, ФОП Негода А.В. заперечив щодо первісних позовних вимог, посилаючись на відсутність порушень відповідачем за первісним позовом зобов'язань за договорами оренди та ненадання ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" доказів, що підтверджують наявність порушення ФОП Негодою А.В. зобов'язань за договорами. Відповідач за первісним позовом в обгрунтувння своїх заперечень також зазначає, що під час підписання актів надання послуг та актів звірки розрахунків будь-які зауваження орендодавця були відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 прийнято зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" про визнання договорів недійсними та стягнення 2 295 336,49 грн., вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом та залучено до участі у справі за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2018, у зв'язку із перебуванням 30.08.2018 судді Гулевець О.В. у відпустці, підготовче засідання по справі № 910/8945/18 призначено на 13.09.2018.

11.09.2018 через відділ діловодства суду від ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа просить суд задовольнити зустрічний позов, зазначаючи, що ні станом на даний час, ні на момент укладення договорів оренди ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" не був власником орендованих приміщень.

13.09.2018 через відділ діловодства суду від ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 13.09.2018 судом постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання про продовження строку підготовчого провадження у справі №910/8945/18 на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 02.10.2018, "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" та ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" направлено ухвалу про виклик в судове засідання 02.10.2018.

24.09.2018 через відділ діловодства суду від ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом проти зустрічних позовних вимог заперечив.

02.10.2018 через відділ діловодства суду від ФОП Негода А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 02.10.2018 відкладено підготовче засідання на 23.10.2018, ФОП Негоді А.В. направлено ухвалу про виклик в судове засідання та третій особі за зустрічним позовом - ухвалу про повідомлення про судове засідання.

В судовому засіданні 23.10.2018 відкладено підготовче засідання на 13.11.2018, третій особі за зустрічним позовом направлено ухвалу про повідомлення про судове засідання.

В судовому засіданні 13.11.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" від 23.10.2018 про витребування у ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" доказів, а саме: оригіналу витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.01.2018 та документів, що є підставою виникнення права власності на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, зокрема свідоцтва про право власності серія та номер: б/н від 14.01.2000, оскільки відповідна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна в матеріалах справи.

В судовому засіданні 13.11.2018 відкладено підготовче засідання у справі на 29.11.2018, третій особі за зустрічним позовом направлено ухвалу про повідомлення про судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" надати суду належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи та оригінали для огляду в судовому засідання:

- документи, що підтверджують наявність у ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" станом на 17 травня 2013 року права власності на нежитлове приміщення (склад) загальною площею 54,00 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. "А" та документи, що підтверджують наявність у ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" станом на 27 листопада 2009 року права власності на нежитлове приміщення, загальною площею - 377,75 кв. м, відкриту площадку, загальною площею - 450,0 кв.м, які знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12.

28.11.2018 через відділ діловодства суду від ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" на вимогу ухвали суду від 15.11.2018 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" не має можливості надати витребувані судом документи, у зв'язку із проведенням поточного ремонту в офісі підприємства, а відомості що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не підлягають доказуванню, є доступними та достовірними.

29.11.2018 через відділ діловодства суду від ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 29.11.2018 відкладено підготовче засідання на 11.12.2018, ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" направлено ухвалу про виклик в судове засідання та третій особі за зустрічним позовом направлено ухвалу про повідомлення про судове засідання.

В судовому засіданні 11.12.2018 враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відкладено підготовче засідання на 18.12.2018, третій особі за зустрічним позовом направлено ухвалу про повідомлення про судове засідання.

14.12.2018 через відділ діловодства суду представником ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" подано клопотання про застосування строків позовної давності до зустрічних позовних вимог.

17.12.2018 через відділ діловодства суду від позивача за зустрічним позовом подано пояснення про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні 18.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/8945/18 до розгляду по суті на 22.01.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та направлено третій особі за зустрічним позовом ухвалу про повідомлення про судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 22.01.2019 надав пояснення по суті первісних позовних вимог, проти зустрічного позову заперечив.

Представник відповідача надав пояснення по суті своїх заперечень на первісний позов та надав пояснення по суті зустрічного позову.

В судовому засіданні 22.01.2019 відкладено розгляд справи по суті на 31.01.2019 та третій особі за зустрічним позовом направлено ухвалу про повідомлення про судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 31.01.2019 позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просив суд їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечив.

Представник відповідача проти первісних позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в їх задоволенні. Зустрічний позов підтримав.

Представник третьої особи за зустрічним позовом в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" повідомлено ухвалою суду від 22.01.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 31.01.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2009 між Відкритим акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" (в подальшому змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ") як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Негодою Андрієм Володимировичем як орендарем укладений договір №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки (надалі - договір оренди №02), визнаний дійсним згідно із рішенням від 02.12.2009 Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Об'єднання промисловців, будівельників та сільськогосподарських виробників" у справі №21/5-09.

Відповідно до умов пункту 1.1. договору оренди №02 орендодавець передає, а орендар приймає нежитлове приміщення загальною площею 377,75 кв.м., відкриту площадку, загальною площею 450,00 кв.м., розташовані на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12. Будинок в якому знаходиться нежитлове приміщення об'єкту оренди є власністю орендодавця і заходиться на його балансі.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди №02, місячна орендна плата за певний період з дати підписання по 31 грудня 2014 року складає, а саме:

- нежитлового приміщення встановлюється договірна та складає за 1 кв.м. - 9 грн. 17 коп., ПДВ (20%) грн. 1 грн. 83 коп., а разом 11 грн. 00 коп. Всього за житлове приміщення - 3463,97 грн., ПДВ - 692,79 грн. Разом з ПДВ - 4156,76 грн. на місяць.

- відкритої площадки, встановлюється договірна і складає за 1 кв.м. - 4 грн. 67 коп., ПДВ - 0,93 грн. Разом 5 грн. 60 коп. Всього за відкриту площадку 2101 грн. 50 коп. ПДВ (20%) - 420 грн. 30 коп. Разом з ПДВ - 2521,80 грн. на місяць.

Відповідно до п. 2.2 договору оренди №02 встановлено, що місячна орендна плата за певний період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2019 року складає, а саме:

- нежитлового приміщення встановлюється договірна та складає за 1 кв.м. - 18 грн. 34 коп., ПДВ (20%) - 3 грн. 66 коп., а разом 22 грн. 00 коп. Всього за житлове приміщення - 6927,94 грн., ПДВ - 1385,58 грн. Разом з ПДВ - 8313,52 грн. на місяць.

- відкритої площадки встановлюється договірна і складає за 1 кв.м. - 9 грн. 33 коп., ПДВ - 1,87 грн. Разом з ПДВ 11 грн. 20 коп. Всього за відкриту площадку 4203 грн. 00 коп. ПДВ (20%) - 840 грн. 60 коп. Разом з ПДВ: 5043,60 грн. на місяць.

На день здійснення оплати сума орендної плати підлягає прямо пропорційно зміні курсу долара США, встановленому Національним банком України.

Відповідно до п. 2.3 договору оренди №02 сплата орендної плати здійснюється у формі попередньої оплати до 5 числа поточного місяця.

Згідно п. 2.5 договору оренди №02 розмір орендної плати може бути переглянутий в разі прийняття державними органами нових нормативних актів, що впливають на порядок розрахунків та величину орендної плати. Зміни до розмірів орендної плати встановлюються підписанням сторонами додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до п. 3.1.2 договору оренди №02 орендар зобов'язується своєчасно в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату, комунальні послуги та витрати, що пов'язані з утриманням орендованих приміщень та відкритої площ, згідно з розділом 2 цього договору.

У відповідності до п. 5.2. договору оренди №02, при припиненні дії цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії або дострокового розірвання, орендар повертає орендодавцю орендоване приміщення та відкриту площадку не пізніше 5-ти календарних днів з припинення дії цього договору.

Умовами пункту 6.1. договору оренди №02 сторони погодили, що договір вступає в дію з дня підписання сторонами цього договору, підписання акту прийому-передачі орендованого приміщення та посвідчення його у нотаріуса і діє до 31 грудня 2019 року.

Згідно із актом приймання-передачі від 27.11.2009 позивач за первісним позовом передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 377,75 кв.м., відкриту площадку, загальною площею 450,00 кв.м., розташовані на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12.

Також, 17.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" (в подальшому змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ") як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Негодою Андрієм Володимировичем як орендарем укладений договір №3443 оренди нежитлового приміщення (надалі - договір оренди №3443).

Відповідно до умов п. 2.1. договору оренди №3443, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (в оренду) нежитлове приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. "А", (далі - майно).

Згідно із актом приймання-передачі від 20.05.2013 позивач за первісним позовом передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. "А".

Опис орендованого приміщення на момент його передачі в оренду і його розташування, зазначений в план-схемі (експлікації), що є додатком №1 до даного договору . Майно знаходиться на балансі орендодавця, передача майна в оренду не тягне за собою виникнення права власності на нього у орендаря (п. 2.2., п. 2.3. договору оренди №3443).

У відповідності до п. 6.1. договору оренди №3443, орендар зобов'язується сплачувати орендодавцеві, щомісячну орендну плату за оренду майна. Ціна щомісячної орендної плати також включає в себе витрати орендодавця на утримання, обслуговування, прибирання, ремонт місць загального користування. Орендна плата не включає в себе комунальні платежі, послуги телефонного зв'язку, мережі Інтернет, та будь-яких інших витрат орендодавця. Також, орендна плата не включає в себе будь-які супутні послуги орендодавця або третіх осіб, що використовуються орендарем при оренді Майна. Такі витрати та послуги сплачуються орендарем окремо від орендної плати.

Згідно із п. 6.5 договору оренди №3443 щомісячна орендна плата за майно встановлюється договірна і становить за оренду майна 1 890 грн. 00 коп., крім того ПДВ за ставкою - 20%, що складає 378 грн. 00 коп., а всього з ПДВ 2 268 грн. 00 коп.

Додатковою угодою №2 від 15.04.2014 сторони внесли зміни до п. 6.5. договору оренди №3443, зазначивши, що щомісячна орендна плата за майно встановлюється договірна і становить за оренду майна 2250,00 грн. 00 коп., крім того ПДВ за ставкою - 20%, що складає 450 грн. 00 коп., а всього з ПДВ 2700 грн. 00 коп.

Пунктом 6.6 договору оренди №3443 встановлено, що щомісячна орендна плата, відповідно до п. 6.5 договору, сплачується за умови, що курс одного долара США, встановленого НБУ дорівнює 7,993 гривень. На день виставлення рахунків сума помісячної орендної плати підлягає збільшенню прямо пропорційно збільшенню курсу долара США, який буде встановлено НБУ на день виставлення рахунків орендодавцем орендарю по сплаті орендної плати за цим договором, дана умова може бути переглянута відповідно до намірів орендодавця. У випадку зменшення встановленого НБУ курсу одного долара США орендна плата не змінюється.

Відповідно до п. 6.8 договору оренди №3443, орендні платежі підлягають сплаті орендарем орендодавцю щомісячним повним 100% авансовим платежем у розмірі місячної орендної плати майна, підставою для перерахування орендної плати є договір оренди або рахунок-фактура.

Пунктом 6.9 договору оренди №3443 встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за вже відомий місяць. Орендна плата щомісячно індексується на офіційний індекс інфляції, встановлений органами Державного комітету статистики України, який друкується в газеті "Урядовий кур'єр".

За змістом пункту 6.12 договору оренди №3443, з метою належного та своєчасного виконання орендарем взятих на себе грошових зобов'язань за даним договором, орендодавець має право надсилати орендареві рахунки на оплату платежів, що визначені цим договором.

У відповідності до пункту 11.18 договору оренди №3443 (у редакції додаткової угоди №2 від 15.05.2014), даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 травня 2015 року (включно), а в частині повернення майна орендодавцю майна з оренди та в частині виконання грошових зобов'язань орендаря до повного їх виконання.

Пунктом 10.1 договору оренди №3443 сторони погодили, що договір підлягає односторонньому достроковому розірванню за вимогою орендодавця у наступних випадках:

якщо орендар умисно погіршує стан майна;

якщо орендар не вносить орендну плату і інші платежі, передбачені цим договором протягом одного місяця або періодично (2 або більше разів) затримує їх виплату;

якщо орендар без письмової на те згоди орендодавця передав майно в користування іншій особі;

якщо орендар не виконав будь-якого обов'язку, взятого ним на себе за даним договором;на письмову вимогу орендодавця, а також в інших випадках, що визначені чинним законодавством України.

згідно із п. 10.2 договору оренди №3443, даний договір, також може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін. При достроковому розірванні договору за згодою сторін, ініціююча сторона попереджає іншу сторону за 30 календарних днів до розірвання. Одностороння зміна та припинення (розірвання) даного договору, а також одностороннє не виконання його умов не допускається, окрім випадків визначених даним договором та чинним законодавством України.

пунктом 8.1. договору оренди №3443 встановлено, що після закінчення строку оренди і при відсутності у сторін намірів про продовження цього строку, орендар не пізніше ніж в день закінчення строку оренди за даним договором зобов'язаний повернути орендодавцю по Акту приймання-передачі орендоване приміщення.

У випадку дострокового розірвання договору внаслідок виникнення обставин, що передбачені у п. 10.1. цього договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю по акту приймання-передачі орендоване приміщення протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту одержання письмового повідомлення орендодавця про свій намір розірвати цей договір.

Як зазначено сторонами та вбачається із матеріалів справи, за згодою сторін дія договору оренди №3443 була продовжена, орендар продовжив користуватись орендованим приміщенням та здійснювати плату за користування приміщенням, а орендодавець в свою чергу - приймати орендні платежі.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що 13.06.2018 направив на адресу відповідача претензію вих. №01-29-273 від 11.06.2018, в якій вимагав: розірвати договір №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009, визнаного дійсним рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Об'єднання промисловців, будівельників та сільськогосподарських виробників" від 02.12.2009 у справі №21/5-09, шляхом підписання додаткового договору, та звільнити об'єкт оренди; розірвати договір оренди нежитлового приміщення №3443 від 17.05.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" та ФОП Негода A.B., шляхом підписання додаткового договору, та звільнити об'єкт оренди; сплатити суму заборгованості за договором №02 в розмірі 1 850 038,70 грн. протягом 7 (семи) днів з дати отримання даної претензії; сплатити суму заборгованості за договором №3443 в розмірі 414 798,70 грн. протягом 7 (семи) днів з дати отримання даної претензії; та повідомити ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" протягом 2 (двох) днів з дати отримання даної претензії про можливість проведення зустрічі з метою підписання додаткових договорів про розірвання договору №02 та договору №3443. Однак, відповідач відповіді на претензію позивача не надав.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати курсової різниці та інфляційних нарахувань становить:

за договором оренди №02, за період з 01.07.2015 по 26.06.2018: 1 639 835,79 грн. - суму, нарахованої курсової різниці; 6 609,70 грн. - нарахованого інфляційного збільшення;

за договором оренди №3443, за період з 01.07.2015 по 26.06.2018: 363 770,96 грн. - суму, нарахованої курсової різниці; 1646,64 грн. - суму, нарахованого інфляційного збільшення.

На думку позивача, відповідні порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди №02 та договором оренди №3443 є істотними, у зв'язку із чим, згідно із ст. 651 Цивільного кодексу України, є підставою для розірвання зазначених договорів та як наслідок повернення орендованих приміщень.

Заявляючи зустрічний позов ФОП Негода А.В. посилається на те, що у відповідності до ст. 761, ч. 1 ст. 203 ЦК України договори оренди № 02 та № 3443 мають бути визнані недійсними з моменту вчинення (укладення) та а згідно із ст. 216 ЦК України, сплачені ФОП Негодою А.В. за спірними договорами грошові кошти у сумі 2 295 336,49 грн. підлягають поверненню.

В обґрунтування зустрічного позову ФОП Негода А.В. стверджує, що у червні 2018 року позивачу за зустрічним позовом стало відомо, що орендовані приміщення за договором № 02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009 та договором оренди нежитлового приміщення № 3443 від 17.05.2013 не перебувають у власності ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ". У зв'язку із наведеним, на вимогу власника приміщень - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС", ФОП Негода А.В. повернув орендовані приміщення, в підтвердження чого надав акт приймання-передачі приміщення від 29.06.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Як встановлено судом, між сторонами укладені договір №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009, відповідно до умов якого ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" передав, а ФОП Негода А.В. прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 377,75 кв.м., відкриту площадку, загальною площею 450,00 кв.м., розташовані на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12 та договір №3443 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2013 відповідно до умов якого ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" передав, а ФОП Негода А.В. прийняв в тимчасове платне користування (в оренду) нежитлове приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. "А".

Підставами для розірвання договорів оренди, позивачем за первісним позовом (ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ") визначено порушення відповідачем за первісним позовом (ФОП Негода А.В.) умов договору оренди №02 та договору оренди №3443 в частині слати курсової різниці та інфляційних нарахувань.

Як встановлено судом, в пункті п. 2.1 договору оренди №02 сторони погодили розмір місячної орендної плати за період з дати підписання договору по 31 грудня 2014 року, що складає за оренду нежитлового приміщення 4156,76 грн. на місяць та за оренду відкритої площадки - 2521,80 грн. на місяць.

Згідно із п. 2.2 договору оренди №02 сторонами також встановлено розмір місячної орендної плати за певний період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2019 року, що складає за оренду нежитлового приміщення 8313,52 грн. на місяць та за оренду відкритої площадки - 5043,60 грн. на місяць.

Відповідно до п. 2.3 договору оренди №02 сплата орендної плати здійснюється у формі попередньої оплати до 5 числа поточного місяця.

В пункті 6.5 договору оренди №3443 сторонами погоджено, що щомісячна орендна плата за майно становить 2 268,00 грн. Додатковою угодою №2 від 15.04.2014 сторони погодили, що щомісячна орендна плата за майно становить 2700,00 грн.

Відповідно до п. 6.8 договору оренди №3443, орендні платежі підлягають сплаті орендарем орендодавцю щомісячним повним 100% авансовим платежем у розмірі місячної орендної плати майна, підставою для перерахування орендної плати є договір оренди або рахунок-фактура.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач за первісним позовом (ФОП Негода А.В.) здійснював сплату орендних платежів за договорами оренди №02 від 3443, претензії щодо сплати орендних платежів у позивача за первісним позовом (ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ") були відсутні.

Також, в матеріалах справи наявні акти задачі-прийняття робіт (надання послуг) за договорами оренди складені та підписані між сторонами на підставі виставлених ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" рахунків за період з липня 2015 року по червень 2018 року.

У відповідності до пункту 2.2 договору оренди №02, на день здійснення оплати сума орендної плати підлягає прямо пропорційно зміні курсу долара США, встановленому Національним банком України.

Пунктом 6.6 договору оренди №3443 визначено, що щомісячна орендна плата, відповідно до п. 6.5 договору, сплачується за умови, що курс одного долара США, встановленого НБУ дорівнює 7,993 гривень. На день виставлення рахунків сума помісячної орендної плати підлягає збільшенню прямо пропорційно збільшенню курсу долара США, який буде встановлено НБУ на день виставлення рахунків орендодавцем орендарю по сплаті орендної плати за цим договором, дана умова може бути переглянута відповідно до намірів орендодавця.

Також, пунктом 6.9 договору оренди №3443 встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за вже відомий місяць. Орендна плата щомісячно індексується на офіційний індекс інфляції, встановлений органами Державного комітету статистики України, який друкується в газеті "Урядовий кур'єр".

За змістом наведених умов договорів оренди №02, №3443 вбачається, що обов'язок нарахування орендної плати, а також курсової різниці та інфляційних нарахувань виникає саме у орендодавця.

З урахуванням пояснень сторін, згідно із наявних в матеріалах справи актів здачі-прийняття робіт, банківської виписки по рахунку ФОП Негода А.В. за період з 01.11.2009 по 20.07.2018 вбачається, що орендодавцем щомісячно надавались орендарю рахунки на оплату орендної плати, а також компенсації електроенергії та експлуатаційних витрат, що сплачувались ФОП Негода А.В.

Враховуючи наведені умови договорів, суд прийшов до висновку, що договорами оренди №02, №3443 не передбачено обов'язку саме орендаря самостійно перераховувати розмір орендної плати з урахуванням курсу долару США у разі його зміни у бік збільшення над встановленим цим договором. Не передбачено вказаними договорами також, обов'язку орендаря здійснювати перерахунок орендної плати шляхом коригування на індекс інфляції за попередній місяць.

Матеріали справи свідчать про те, що орендодавцем такий перерахунок орендної плати не проводився.

Більш того, умовами договору оренди №02 сторонами взагалі не було передбачено що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати на індекс інфляції за попередній місяць.

Згідно із приписів ч. 1, ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як встановлено судом вище, умовами договорів оренди №02, №3443 передбачено, що орендна плата здійснюється у гривнях. Оскільки, зі змісту договорів вбачається, що відсутній еквівалент ціни у доларах США, то при визначенні сум орендних платежів слід виходили із фактично наведених цін у національній валюті України - гривні.

Передбачених договорами оренди умов зміни ціни сторони не дотрималися, а тому підстав для її збільшення за рахунок курсової різниці валют, а також, щодо договору №3443, за рахунок інфляційного збільшення, немає.

Як встановлено судом, протягом дії договорів, орендодавець (ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ") не звертався до ФОП Негоди А.В. щодо перерахунку орендної плати за договорами оренди №02, №3443 шляхом нарахування курсової різниці валют та інфляційних втрат, відповідних рахунків не виставляв, розрахунків нарахувань та вимог та вимог орендарю не направляв. Наявні в матеріалах справи вимоги вих. №01-29-547 від 09.11.016, №01-29-559 від 15.11.2018, вих. №01-29-560 від 15.11.2016 не підтверджують факту звернення ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" із претензіями до ФОП Негоди А.В., оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів отримання відповідачем таких вимог чи направлення їх на адресу ФОП Негоди А.В.

Претензія вих. №01-29-273 від 11.06.2018 про розірвання договорів та сплату заборгованості за договором не спростовує встановлених судом обставин щодо відсутності у відповідача зобов'язань здійснювати сплату нарахувань курсової різниці валют та інфляційних втрат.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлені судом обставини свідчать по відсутність обов'язку ФОП Негоди А.В. (відповідача за первісним позовом) за договорами оренди №02, №3443 в частині здійснення сплати курсової різниці та інфляційних нарахувань. Натомість, як встановлено судом, позивачем за первісним позовом було допущено порушення щодо порядку нарахування та вставлення розміру курсової різниці валют та інфляційних втрат, відповідні рахунки ФОП Негоді А.В. не виставлялись.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з ФОП Негоди А.В. нарахованих за договором оренди №02 за період з 01.07.2015 по 26.06.2018 курсової різниці у сумі 1 639 835,79 грн., інфляційного збільшення у сумі 6 609,70 грн., та нарахованих за договором оренди №3443 за період з 01.07.2015 по 26.06.2018 нарахованої курсової різниці у сумі 363 770,96 грн. та інфляційного збільшення у сумі 1646,64 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Приписами частини другої статті 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

За приписами цієї норми істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою.

Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

При вирішенні питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

В той же час, судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом не було допущено порушення зобов'язань за договорами оренди №02 та №3443 в частині сплати курсової різниці та інфляційних нарахувань, що свідчить про відсутність істотного порушення договорів у розумінні 651 ЦК України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача за первісним позовом ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" про наявність підстав для розрівняння договору №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009 та договору №3443 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2013, у зв'язку із чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договорів оренди №02 та №3443, то у задоволенні позовних вимог за первісним позовом про зобов'язання ФОП Негоду Андрія Володимировича звільнити займані нежитлові приміщення загальною площею 377,75 кв.м., відкриту площадку, загальною площею 450,00 кв.м., розташовані на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, нежитлові приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. А та повернути вказані приміщення - Приватному акціонерному товариству "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ", суд також відмовляє.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання недійсними з моменту вчинення (укладення) договору № 02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки від 27.11.2009 та договору № 3443 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2013, стягнення з ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" фактично сплачених сум за договорами у розмірі 2 295 336,49 грн., то судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою для визнання договорів оренди №02, №3443 недійсними, ФОП Негода А.В. вважає те, що в порушення приписів ст. 761 ЦК України, на момент укладення спірних договорів ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" не був власником переданого в оренду майна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем за зустрічним позовом отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" вимогу від 22.06.2018 про звільнення приміщення, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. А, оскільки ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" є власником даного приміщення.

Статтею 761 Цивільного кодексу України, встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як встановлено судом вище, за договорами оренди №02 та №3443 ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" передано в оренду ФОП Негоді А.В. нежитлові приміщення загальною площею 377,75 кв.м., відкриту площадку, загальною площею 450,00 кв.м., розташовані на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12 та нежитлові приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. А.

Договір №02 оренди нежитлового приміщення і відкритої площадки укладений між сторонами 27.11.2009 та договір №3443 оренди нежитлового приміщення - 17.05.2013.

Згідно із наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.01.2018, 13.11.2018, ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" є власником нерухомого майна загальною площею 1893,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, реєстрація права власності здійснена 12.07.2018, підстава виникнення права власності: технічних паспорт від 11.07.2018, довідка до технічного паспорту від 11.07.2018.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що станом на момент укладення спірних договорів, а саме: 27.11.2009 та 17.05.2013 ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" було власником нерухомого майна переданого ФОП Негоді А.В. в оренду.

Крім того, передані за договором оренди №3443 нежитлові приміщення (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. А, в той час як ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" є власником нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12.

Більш того, у суду відсутні докази того, що станом на 27.11.2009 та 17.05.2013 ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" не було власником вказаних вище нежитлових приміщень або не мало майнових прав на передачу в оренду нежитлових приміщень загальною площею 377,75 кв.м., відкритої площадки, загальною площею 450,00 кв.м., розташованих на 3-му вантажному районі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12 та нежитлових приміщень (склад) загальною площею 54,00 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, літ. А.

Позивачем за зустрічним позовом доказів протилежного не надано.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ФОП Негода А.В. вимог про визнання договорів оренди недійсними.

Оскільки вимога про стягнення фактично сплачених сум за договорами у розмірі 2 295 336,49 грн. носить похідний характер, то у зв'язку із відсутністю підстав для визнання недійсними договорів №02 та №3443, відповідно відсутні підстави для застосування наслідків недійсності договорів. З огляду на наведене зустрічний позов у цій частині задоволенню також, не підлягає.

Відповідачем за зустрічним позовом (ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ") заявлено про застосування позовної давності щодо зустрічних позовних вимог про визнання договорів оренди №02 та №3443 недійсними.

Позивач за зустрічним позовом (ФОП Негода А.В.) в заперечення заяви про застосування позовної давності зазначає, що про порушення своїх прав дізнався лише у червні 2018 року, після звернення ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПРЕС" до ФОП Негоди А.В із вимогою про звільнення орендованих приміщень.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права, позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "ЮКОС" проти Росії").

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. У разі якщо у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів оренди недійсними, що є підставою для відмови у задоволенні позову, то заява ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" про застосування позовної давності розгляду не підлягає.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні первісного позову Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ" та зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Негоди Андрія Володимировича.

Судовий збір за первісним позовом та за зустрічним позовом, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.02.2019.

Суддя О.В. Гулевець