ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 лютого 2019 р. Справа № 903/886/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СБЕ Україна Рівне"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьк-Агро"

про стягнення 399952,72 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Дей М.І. - договір про надання правової допомоги №2912/30511 від 29.12.2018р.;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Суть: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СБЕ Україна Рівне" звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьк-Агро" про стягнення 399952,72 грн., з них 297498,96 грн. заборгованість за поставлений товар, 89249,69 грн. штраф, 13204,06грн. пені.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №1503/17963 від 15.03.2018 року в частині оплати послуг за поставлений товар, у зв'язку з чим відповідачем на підставі п.п. 7.3, 7.4 договору нараховано штраф та пеню.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.12.2018 року у справі № 903/886/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СБЕ Україна Рівне" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.01.2019 року, зобов'язано учасників судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.01.2019 року відкладено підготовче засідання на 21.01.2019 року.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання 05.02.2019 року не з'явився, вимог ухвал суду від 04.12.2018 року, від 03.01.2019 року, 21.01.2019 року не виконав, дані ухвали направлялись на адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (45243, Волинська обл., Ківерцівський район, село Прилуцьке, вул. Ківерцівська, будинок 79, корп.Г), проте повернулись на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце судового слухання, проте останній не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, також відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі повідомлені про розгляд справи належним чином, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,-

в с т а н о в и в:

15.03.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прилуцьк-Агро" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1503/17963 (а.с. 8-10).

Відповідно до. п. 1.1. Продавець в порядку та на умовах цього договору зобов'язувався продати у власність Покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та/або специфікаціях до цього договору, а Покупець в свою чергу зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюються сторонами в договорі та в накладних та/або специфікаціях на товар (додатках до цього договору), які є невід'ємними частинами цього договору (п.1.2).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що одиниця виміру товару зазначається в специфікаціях та/або у видаткових накладних в залежності від виду товару. Кількість товару, що передається в кожній окремій партії товару, зазначається в специфікаціях та/або видаткових накладних (п. 2.2. договору).

Умовами договору, а саме п. 3.3 передбачено, що розрахунки між сторонами по цьому договору здійснюються у національній грошовій одиниці України (гривні), шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Продавцем в цьому договорі. Моментом оплати Покупцем вартості кожної конкретної партії товару є дата поступлення цих коштів на поточний рахунок Продавця (п. 3.4 договору). Покупець зобов'язується провести оплату кожної партії товару в термін, зазначений у Специфікації до цього договору (п.3.5 договору).

Позивачем на виконання умов договору було передано відповідачу товару на загальну суму 297498,96 грн., що підтверджується видатковою накладною № 17 від 15.03.2018 року та специфікацією № 17 від 15.03.2018 року, які скріплені підписами та печатками сторін без будь-яких зауважень (а.с.11-12).

Як вбачається із специфікації № 17 від 15.03.2018 року строк оплати товару до 15.10.2018 року. Однак відповідач не здійснив оплату товару, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 297498,96 грн.

Доказів, які б спростовували цю заборгованість або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено,що майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу №1503/17963 від 15.03.2018 року, не здійснив оплати за отриманий товар, в строк визначений в специфікації № 17 від 15.03.2018 року (тобто до 15.10.2018 року), вимога позивача про стягнення 297498,96 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в сумі 13204,06 грн. та 89249,69 грн. штрафу, то дані вимоги підставні та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст.2 ГК України.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3 договору визначено, що у разі порушення строків оплати (невиконання умов договору) Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30 % від вартості поставленого та неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару.

Згідно п. 7.4 договору за порушення термінів оплати Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день існування прострочення оплати.

Згідно з розрахунком позивача сума пені за період з 16.10. по 29.11.2018 року складає 13204,06 грн., сума штрафу - 89249,69 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Суду не надано доказів, які б свідчили про розірвання (припинення) договору купівлі-продажу № 1503/17963 від 15.03.2018 року.

Згідно з п. 9.1 договору даний набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

За таких обставин договір купівлі-продажу № 1503/17963 від 15.03.2018 року є діючим та на підставі ст. 11 Цивільного кодексу України є підставою виникнення обов'язку оплати товару.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 5999,29 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьк-Агро" (45243, Волинська обл., Ківерцівський район, село Прилуцьке, вул. Ківерцівська, будинок 79, корп.Г, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СБЕ Україна Рівне" (45724, Волинська область, Горохівський район, с.Терешківці, ) 399952,72 грн., з них 297498,96 грн. заборгованость, 89249,69 грн. штрафу та 13204,06 грн. пені, а також 5999,29 грн. витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

11.02.2019 року.

Суддя С. В. Костюк