УХВАЛА

05 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 914/326/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст",

відповідач-1 - Виробничо-торгівельна фірми Опір" Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів відповідач-2 - Львівська обласна асоціація інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України"

відповідач-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум-Буд",

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018

у складі колегії суддів Дубник О.П. (головуючий), Зварич О.В., Скрипчук О.С.

та на рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2018

у складі судді Горецької З.В.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст"

до Виробничо-торгівельної фірми Опір" Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України", Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-Буд"

про визнання недійсними: правочину; договору купівлі-продажу нерухомого майна та застосування наслідків їх недійсності,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" до відповідачів: Виробничо-торгівельної фірми "Опір" Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України", Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" та ТОВ "Преміум-Буд" згідно якого просить суд визнати недійсним правочин щодо передачі Виробничо-торгівельною фірмою "Опір" (7) у власність Львівської обласної асоціації інвалідів ВОІ СОІУ () нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Голубовича, 34, який оформлено шляхом складання ГО "Львівською обласною асоціацією інвалідів ВОІ СОІУ" постанови Президії Ради ГО "Львівської обласної асоціації інвалідів ВОІ СОІУ" від 17.03.2014 та Акту прийому-передачі від 03.04.2014 року, визнати недійсним договір від 22.10.2014 купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Голубовича, 34, укладеного між Львівською обласною асоціацією інвалідів ВОІ СОІУ () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум-Буд" () та застосування наслідків недійсності вищевказаних правочинів, а саме: зобов'язати ТОВ "Преміум-Буд" () передати нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Голубовича, 34, Виробничо-торгівельній фірмі "Опір" ().

16.07.2018 рішенням Господарського суду Львівської області у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" до відповідачів: Виробничо-торгівельної фірми "Опір" Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України", Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" та ТОВ "Преміум-Буд" згідно якого просить суд визнати недійсним правочин щодо передачі Виробничо-торгівельною фірмою "Опір" (7) у власність Львівської обласної асоціації інвалідів ВОІ СОІУ () нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Голубовича, 34, який оформлено шляхом складання ГО "Львівською обласною асоціацією інвалідів ВОІ СОІУ" постанови Президії Ради ГО "Львівської обласної асоціації інвалідів ВОІ СОІУ" від 17.03.2014 та Акту прийому-передачі від 03.04.2014, визнати недійсним договір від 22.10.2014 купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Голубовича, 34, укладеного між Львівською обласною асоціацією інвалідів ВОІ СОІУ () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум-Буд" () та застосування наслідків недійсності вищевказаних правочинів, а саме: зобов'язати ТОВ "Преміум-Буд" () передати нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Голубовича, 34, Виробничо-торгівельній фірмі "Опір" () - відмовлено.

13.11.2018 постановою Західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2018 у справі № 914/326/18 залишено без змін.

26.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 та рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2018 у справі № 914/326/18, справу направити на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

24.01.2019 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Верховного Суду у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Однак касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на час звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву про визнання недійсними: правочину; договору купівлі-продажу нерухомого майна та застосування наслідків їх недійсності було подано до Господарського суду Львівської області у лютому 2018 року.

При цьому, як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги не майнового характеру, одна з яких вимога про визнання недійсним договору, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину, яка є вимогою майнового характеру (234 790 грн).

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 грн.

Таким чином, за подання до Верховного суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 7 048 грн ((1 762 х 200 %) х 2 = 7 048) за позовні вимоги немайнового характеру та 7 043,70 грн ((234 790 х 1,5%) х 200% = 7 043,70) за позовну вимогу майнового характеру.

Отже, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 14 091,70 грн.

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 та на рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2018 у справі № 914/326/18 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду належні докази сплати судового збору в сумі 14 091,70 грн.

При цьому звертаємо увагу заявника, що листом Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суду, 055)", символ звітності банку - 207.

Керуючись статтями 174, 234, частиною третьою статті 292, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 та на рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2018 у справі № 914/326/18 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ряст", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков