ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2019                      Справа № 905/2301/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянув у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 41742 грн. 47 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи -,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 41742 грн. 47 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що: 05.12.2017 на адресу позивача по залізничній накладній №53247706 надійшов кокс доменний у вагоні №53511374, в кількості 42750 кг.; 08.12.2017 на адресу позивача по залізничній накладній №53288262 надійшов кокс доменний у вагоні №56965684 в кількості 43100 кг.; 22.12.2017 на адресу позивача по залізничній накладній №53511457 надійшов кокс доменний у вагоні №59178293 в кількості 54500 кг. Після прибуття на станцію Сартана Донецької залізниці органом транспорту проведено комісійне переважування маси вантажу та встановлена нестача вугілля: у вагоні №53511374, масою 2550 кг., що відображено в комерційному акті №484809/810 від 08.12.2017; у вагоні №56965684 масою 2050 кг., що відображено в комерційному акті №484809/814 від 10.12.2017; у вагоні №59178293 масою 1750 кг., що відображено в комерційному акті №484809/865 від 24.12.2017.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме – це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв’язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не надано.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

·           05.12.2017 за залізничною накладною №53247706 ПрАТ «АКХЗ» (відправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці відвантажило на адресу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (одержувач) у вагоні №53511374 кокс доменний, у вологому стані. Виходячи зі змісту накладної №53247706, маса вантажу у вагоні №53511374 становить 42750 кг. Згідно пункту 7 залізничної накладної: вантаж маркований повздовжньою смугою вздовж вагону вапном.

Під час прибуття вагонів на станцію Сартана Донецької залізниці на підставі ст.24, 52 Статуту залізниць України 08.12.2017р. згідно акту загальної форми №20199 від 06.12.2017 була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу вагоні №53511374 тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 30.08.2016р., виявилось, що у вагоні №53511374 фактична маса брутто вагону склала 62600 кг., вага тари 22400 кг., маса вантажу нетто 40200 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 2550 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж переважувався двічі, результат не змінився, навантаження шапкою, вище рівня бортів на 40-50 см. Вантаж маркований однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу потяга, зліва з 3 по 6 люк виїмка довжиною 600 см, шириною 180 см, глибиною 100 см., над 7 люком виїмка довжиною 150 см, на ширину вагону, глибиною 100 см., маркування порушене; вагон технічно справний, витікання вантажу немає, вагон без дверний, люки зачинені. З моменту прибуття до комерційного переважування вагон знаходився під охороною ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та комерційних агентів ст.Сартана.

Факт нестачі вантажу у вагоні №53511374 підтверджується комерційним актом №484809/810 від 08.12.2017р., який підписаний належними особами.

·          08.12.2017 за залізничною накладною №53288262 ПрАТ «АКХЗ» (відправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці відвантажило на адресу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (одержувач) у вагоні №56965684 кокс доменний, у вологому стані. Виходячи зі змісту накладної №53288262, маса вантажу у вагоні №56965684 становить 43100 кг. Згідно пункту 7 залізничної накладної: вантаж маркований повздовжньою смугою вздовж вагону вапном.

Під час прибуття вагонів на станцію Сартана Донецької залізниці на підставі ст.24, 52 Статуту залізниць України 10.12.2017р. згідно акту загальної форми №13046 від 09.12.2017 була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу вагоні №56965684 тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 150-тонних вагах вантажоотримувача, повірених 08.09.2017, виявилось, що у вагоні №56965684 фактична маса брутто вагону склала 62850 кг., вага тари 21800 кг., маса вантажу нетто 41050 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 2050 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж переважувався двічі, результат не змінився, навантаження шапкою, вище рівня бортів на 40-50 см. Вантаж маркований однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу потяга, зліва над 2-3-4-5-6-7 люками виїмка довжиною 1000см.-х150см.х50-60см., в районі виїмки маркування порушене; вагон технічно справний, витікання вантажу немає, вагон без дверний, люки зачинені. З моменту прибуття до комерційного переважування вагон знаходився під охороною ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та комерційних агентів ст.Сартана.

Факт нестачі вантажу у вагоні №56965684 підтверджується комерційним актом №484809/814 від 10.12.2017р., який підписаний належними особами.

·          22.12.2017 за залізничною накладною №53511457 ПрАТ «АКХЗ» (відправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці відвантажило на адресу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (одержувач) у вагоні №59178293 кокс доменний, у вологому стані. Виходячи зі змісту накладної №53511457, маса вантажу у вагоні №59178293 становить 54500 кг. Згідно пункту 7 залізничної накладної: вантаж маркований повздовжньою смугою вздовж вагону вапном, навантаження вантажу вище бортів «шапка».

Під час прибуття вагонів на станцію Сартана Донецької залізниці на підставі ст.24, 52 Статуту залізниць України 24.12.2017 згідно акту загальної форми №13258 від 23.12.2017 була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу вагоні №59178293 тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 150-тонних вагах вантажоотримувача, повірених 30.08.2017, виявилось, що у вагоні №59178293 фактична маса брутто вагону склала 81600 кг., вага тари 28850 кг., маса вантажу нетто 52750 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 1750 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж переважувався двічі, результат не змінився, навантаження шапкою, вище рівня бортів на 30-40 см. Вантаж маркований однією смугою вздовж вагону, вапном. В першому та второчу конусі, півдні, по ходу поїзда, є виїмки довжиною 200 см., по всій ширині вагону, глибиною 50 см. в районі виїмки маркування порушене, люки зачинені, вагон технічно справний, витікання вантажу немає. З моменту прибуття до комерційного переважування вагон знаходився під охороною ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та комерційних агентів ст.Сартана.

Факт нестачі вантажу у вагоні №59178293 підтверджується комерційним актом №484809/865 від 24.12.2017р., який підписаний належними особами.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту залізниць України також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні за змістом приписи містяться у ст.113 Статуту залізниць України, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідачами в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду, що недостача вантажу відбулась не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності до ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

За змістом статті 130 Статуту залізниць України, пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу норм ч.ч.1, 2 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За змістом п.2.7 роз'яснення №04-5/601 від 29.05.2002р. президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно даних залізничної накладної №53247706 у вагон №53511374, залізничної накладної №53288262 у вагон №56965684 та залізничної накладної №53511457 у вагон №59178293, було завантажено кокс доменний у вологому стані.

За даними комерційних актів №484809/810, №484809/814, №484809/865 відповідно, недостача у вагоні №53511374 складає 2550 кг., у вагоні №56965684 складає 2050 кг., у вагоні №59178293 – 1750 кг.

Згідно акту прийому-передачі №91820811 від 05.12.2017 між ПрАТ «АКХЗ» та ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та рахунку-фактури №91820811 від 05.12.2017 вартість однієї тони коксу доменного у вагоні №53511374 складає 11751,53 грн. з ПДВ (9792,94 грн.+20%ПДВ).

Згідно акту прийому-передачі №91822289 від 08.12.2017 між ПрАТ «АКХЗ» та ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та рахунку-фактури №91822289 від 08.12.2017 вартість однієї тони коксу доменного у вагоні №56965684 складає 11700,08 грн. з ПДВ (975007,94 грн.+20%ПДВ).

Згідно акту прийому-передачі №91825998 від 22.12.2017 між ПрАТ «АКХЗ» та ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та рахунку-фактури №91820811 від 22.12.2017 вартість однієї тони коксу доменного у вагоні №59178293 складає 12005,96 грн. з ПДВ (10004,97грн.+20%ПДВ).

Суд вважає, що зазначені акти прийому-передачі та рахунки-фактур, які підписано уповноваженими особами та засвідчені печатками вказаних підприємств є належними та допустимими доказами, що підтверджує вартість спірної партії коксу, яка перевозилась за залізничною накладною №53247706 у вагоні №53511374, залізничною накладною №53288262 у вагоні №56965684 та залізничною накладною №53511457 у вагоні №59178293.

Дослідивши розрахунок позовних вимог в частині стягнення збитків за спірними відправками суд встановив, що вартість недостачі вантажу у вагоні №53511374 складає 19918,84 грн., виходячи з наступного розрахунку:

2550 – 855 кг (42750 кг х 2%) = 1695 кг.

1695 кг х 11751,53 грн. = 19918,84 грн.

Вартість недостачі вантажу у вагоні №56965684 складає 13899,70 грн., виходячи з наступного розрахунку:

2050 – 862 кг (43100 кг х 2%) = 1188 кг.

1188 кг х 11700,08 грн. = 13899,70 грн.

Вартість недостачі вантажу у вагоні №59178293 складає 7923,93 грн., виходячи з наступного розрахунку:

1750 – 1090 кг (54500 кг х 2%) = 660 кг.

660 кг х 12005,96 грн. = 7923,93 грн.

Таким чином, загальна вартість нестачі вантажу за спірним перевезенням склала 41742,47 грн.

З огляду на наведене та з урахуванням змісту комерційних актів, суд дійшов висновку, що саме відповідач своїх зобов'язань за договором перевезення належним чином не виконав - збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи.

За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов’язків щодо доказів.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості нестачі вугілля у розмірі 41742 грн. 47 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 129, 236-238, 247-252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 41742 грн. 47 коп. - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.. Лепорського, 1, ) вартість нестачі вугілля у розмірі 41742 (сорок одну тисячу сімсот сорок дві) грн. 47 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.. Лепорського, 1, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Повний текст рішення складено та підписано 11 лютого 2019 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                Е.В. Зекунов