ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" лютого 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/347/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши матеріали заяви вх. №2-690/19 по справі,

за позовом:                     приватного підприємства „Влахос”

до відповідача:          товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор”

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном

13.02.2019р. до господарського суду надійшла позовна заява приватного підприємства „Влахос” до товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” про усунення перешкод у здійсненні приватним підприємством „Влахос” права користування та розпоряджання своїм майном шляхом зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджатимуть приватному підприємству „Влахос” у здійсненні ним вантажно-розвантажувальних робіт, вивозу з території елеватора, розташованого за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, кукурудзи фуражної врожаю 2018р. насипом у кількості 2,527 (дві тисячі п’ятсот двадцять сім) тон, згідно картки кількісно-якісного обліку за формою 36 за період з 01.01.2018р. по 03.12.2018р. по приватному підприємству „Влахос”.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов’язань, прийнятих на себе за умовами договору складського зберігання зерна №16 від 10.06.2018р. в частині повернення належного позивачу майна на його першу вимогу до закінчення строку зберігання відповідачем кукурудзи фуражної.

Звертаючись до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” позивачем було подано до суду заяву (вх. №2-690/19 від 13.02.2019р.) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кукурудзу фуражну врожаю 2018р. насипом у кількості 2,527 (дві тисячі п’ятсот двадцять сім) тон та передачі його на відповідальне зберігання фермерському господарству „Дінекс-Агро”.

Подану заяву про забезпечення позову приватне підприємство „Влахос” обґрунтовує наступним.

Відповідно до п. 3.1 договору складського зберігання зерна №16 від 10.06.2018р. товариством з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” були прийняті на себе зобов’язання з забезпечення належного зберігання зерна та здійснення його відпуску позивачу, а також забезпечення доступу останнього до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання. При цьому, товариство з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” не має права розпоряджатися зерном позивача, крім випадків передбачених законодавством на п. 5.1 договору.

В порушення умов п. 3.1 договору складського зберігання зерна №16 від 10.06.2018р., вимог Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" від 04,07.2002р N 37-IV (з наступними змінами та доповненнями) та приписів цивільного законодавства, якими передбачено обов’язок зберігача на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився, товариством з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” було проігноровано письмову вимогу позивача про відвантаження кукурудзи фуражної - об’єкту договору складського зберігання зерна №16 від 10.06.2018р.

При цьому, приватним підприємством „Влахос” було наголошено, що товариство з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” не дивлячись на численні звернення позивача за місцем фактичного місцезнаходження складу було проігноровано вимогу про надання можливості відвантажити кукурудзу фуражну врожаю 2018р. насипом у кількості 2,527 тон, що має наслідком обмеження прав приватного підприємства „Влахос” на володіння та розпорядження належним йому майном.

Наведені обставини, з урахуванням обраного позивачем способу захисту, за переконанням приватного підприємства „Влахос” свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кукурудзу фуражну та передання її на відповідальне зберігання незацікавленій особі – фермерському господарству „Дінекс-Агро”, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За приписами п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову”, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проаналізувавши доводи приватного підприємства „Влахос”, наведені в обґрунтування поданої заяви, а також надані останнім до позовної заяви докази, зокрема договір складського зберігання, яким передбачено право поклажодавця забрати зерно у зернового складу до закінчення строку його зберігання, а також картку кількісно-якісного обліку за формою 36 за період з 01.01.2018р. по 03.12.2018р. по приватному підприємству „Влахос”, а також направлену на адресу відповідача заяву від 01.02.2019р. про відвантаження кукурудзи, господарський суд дійшов висновку, що позивачем було надано суду достатні докази на підтвердження викладених у заяві фактів.

Господарський суд зазначає, що в результаті залишення товариством з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” без відповіді та задоволення прохання приватного підприємства „Влахос” про надання можливості відвантажити кукурудзу фуражну до закінчення строку її зберігання відповідно до договору №16 від 10.06.2018р., у останнього існують достатньо обґрунтовані підстави вважати, що невжиття таких заходів матиме наслідком неможливість виконання рішення суду.

Підсумовуючи вище викладене господарський суд дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованих підстав для застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на кукурудзу фуражну врожаю 2018р. При цьому, господарський суд дійшов висновку про адекватність обраного позивачем заходу забезпечення позову та предметом заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном. Крім того, господарський суд зауважує, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кукурудзу фуражну врожаю 2018р. забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а, отже, реальний захист прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що до моменту розгляду господарським судом по суті позовних вимог приватного підприємства „Влахос” про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, існує необхідність вжиття заходів забезпечення пред’явленого позову шляхом накладення арешту на кукурудзу фуражну врожаю 2018р. та передачі її на відповідальне зберігання особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору – фермерському господарству „Дінекс-Агро”, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1.          Клопотання приватного підприємства „Влахос” про вжиття заходів забезпечення позову – задовольнити.

2.          Накласти арешт на майно, а саме: кукурудзу фуражну врожаю 2018р. насипом у кількості 2,527 (дві тисячі п’ятсот двадцять сім) тон, згідно картки кількісно-якісного обліку за формою 36 за період з 01.01.2018р. по 03.12.2018р. по приватному підприємству „Влахос” /68671, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Центральна, 28 А, /, що зберігається на території елеватора товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” /68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, /, який розташований за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, та передати його на відповідальне зберігання фермерському господарству „Дінекс-Агро” /68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Першотравневе, вул. Суворова, 1-А, /.

Стягувачем за даною ухвалою є приватне підприємство „Влахос” /68671, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Центральна, 28 А, /.

Боржником за даною ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський елеватор” /68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, /.

Ухвала набрала законної сили 14.02.2019р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала дійсна для пред’явлення у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції згідно із Законом N 1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Желєзна Світлана Петрівна