ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/2371/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: не з’явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТИТАН” до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,САГІТТА-Т” про стягнення 480806,97 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2018 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТИТАН” до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2371/18, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 03.12.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/2371/18 до судового розгляду по суті на 08.01.2019 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.01.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 29.01.2019 р.

Позивач повідомлений про час і місце засідань господарського суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень та розпискою представника, проте останній з невідомих причин у судове засідання, в якому ухвалено рішення, не з’явився.

Ухвали Господарського суду Одеської області, надіслані на адресу відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись до суду з відмітками поштової установи про те, що підприємство відсутнє або вибуло. З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,САГІТТА-Т” вважається належним чином повідомленим про час і місце засідань суду, тому неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 29.01.2019 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ТИТАН” (далі – ТОВ ,,ТИТАН”) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,САГІТТА-Т” (далі – ТОВ ,,САГІТТА-Т”) про стягнення заборгованості у розмірі 480806,97 грн, з яких 424321,63 грн основного боргу, 42814,05 грн інфляційних втрат, 13671,29 грн 3% річних, вказуючи на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки з відстрочкою платежу від 17.03.2017 р. № 141/17 в частині оплати вартості поставленого товару.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,ТИТАН” посилається на приписи ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст.509,526,625 ЦК України, умови названого вище договору, видаткові накладні, а також накладні, які свідчать про часткове повернення товару, банківські виписки в підтвердження часткової оплати заборгованості, акти звірки взаємних розрахунків, договір переведення боргу від 26.05.2017 р. б/н тощо.

ТОВ „САГІТТА-Т” письмовий відзив на позов не подало та жодного разу не скористалось наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, з огляду на що розгляд справи здійснено за відсутності його представника та за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

17.03.2017 р. між ТОВ ,,ТИТАН” (Постачальник) та ТОВ ,,САГІТТА-Т” (Покупець) укладено договір поставки з відстрочкою платежу № 141/17 (Договір № 141/17), згідно якого Постачальник зобов’язується поставляти Покупцеві, а Покупець приймати і оплачувати товар у відповідності до умов даного договору (п.1.1 Договору № 141/17).

Оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) по даному договору Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок Постачальника протягом 21 календарного дня з моменту її отримання/реалізації… (п.4.1 Договору № 141/17).

Покупець не сплачує за товар, який підлягає поверненню (неякісний, бракований, з простроченим терміном придатності чи реалізації / з термінами придатності чи реалізації згідно п.3.12 даного Договору) (п.4.4 Договору № 141/17).

Даний договір укладено на невизначений термін і діє до його припинення за згодою сторін або на підставах, передбачених діючим законодавством… (п.7.1 Договору № 141/17).

На виконання Договору № 141/17 Постачальником поставлено в період з 18.03.2017 р. по 03.08.2017 р., а Покупцем прийнято товар (продукти харчування) на загальну суму 1483767,64 грн з ПДВ, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні.

ТОВ ,,САГІТТА-Т” здійснено часткову оплату заборгованості за Договором № 141/17 та частково повернуто товар на підставі п.4.4 Договору № 141/17 в загальному розмірі 1059446,01 грн з ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками щодо часткової оплати поставленого товару, накладними на повернення товару.

Факти поставки товару, його часткової оплати та повернення відображено також в актах звірки взаємних розрахунків за березень 2017 р., квітень 2017 р., травень 2017 р., червень 2017 р., липень 2017 р., серпень 2017 р., вересень 2017 р., жовтень 2017 р., листопад 2017 р.

Договір № 141/17, видаткові накладні, накладні на повернення товару, акти звірки взаємних розрахунків підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

26.05.2017 р. між ТОВ ,,ГОРЯЦ-Т” (Початковий боржник), ТОВ ,,САГІТТА-Т” (Новий боржник) та ТОВ ,,ТИТАН” (Кредитор) укладено договір переведення боргу б/н, яким врегульовано відносини, пов’язані з заміною боржника (Початкового боржника) в зобов’язанні, що виникло з договору № 943/14 від 01.04.2014 р., укладеного між Початковим боржником та Кредитором… (п.1 Договору б/н). Згідно п.2 договору переведення боргу Початковий боржник передає Новому боржнику грошове зобов’язання перед Кредитором в розмірі 232180,23 грн, яке виникло на підставі основного договору, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов’язання.

З письмових пояснень, викладених в позовній заяві, вбачається, що позивачем заявлено до стягнення основний борг в розмір 424321,63 грн, який відповідає сумі, названій в акті звірки взаємних розрахунків за листопад 2017 р. – 656501,86 грн, за мінусом 232180,23 грн, які увійшли до цього акту звірки, проте не являються заборгованістю за Договором № 141/17.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов’язання, підставою яких є письмовий договір поставки з відстрочкою платежу.

При цьому ТОВ ,,ТИТАН” як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обов’язки та поставлено продукти харчування в період з 18.03.2017 р. по 03.08.2017 р. на суму 1483767,64 грн, що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення видатковими накладними та актами звірки взаємних розрахунків.

В свою чергу ТОВ ,,САГІТТА-Т” як Покупцем в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України, умов Договору № 141/17 частково оплачено вартість отриманого товару та повернуто його на загальну суму 1059446,01 грн, не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України, п.4.1 Договору № 141/17 строк виконання грошового зобов’язання на суму 424321,63 грн також настав.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 424321,63 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем грошового зобов’язання по оплаті вартості поставленого товару, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,САГІТТА-Т” має сплатити:

-           13671,29 грн 3% річних, нарахованих на суму 424321,63 грн за період з 25.08.2017 р. по 20.09.2018 р.;

-           42814,05 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму 424321,63 грн за період з 25.08.2017 р. по 20.09.2018 р. (вересень 2017 р. – вересень 2018 р.) (фактично розмір інфляційних нарахувань за вказаний період складає 47068,76 грн, проте позивач просить менше, що є його правом).

Відтак, позов про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань слід також задовольнити у повному обсязі.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,САГІТТА-Т” (65072, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд. 2, код 33072323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТИТАН” (68300, Одеська обл., м. Кілія, вул. Кубишкіна, 1, код 25415133) 424321/чотириста двадцять чотири тисячі триста двадцять одну/грн 63 коп. основного боргу, 42814/сорок дві тисячі вісімсот чотирнадцять/грн 05 коп. інфляційних нарахувань, 13671/тринадцять тисяч шістсот сімдесят одну/грн 29 коп. 3% річних та 7212/сім тисяч двісті дванадцять/грн 11 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06 лютого 2019 р.

Суддя Л.В. Лічман