ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р.                      Справа № 911/2363/18

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-сервіс лтд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт»

про стягнення 145 985,90 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.10.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-сервіс лтд» (далі – ТОВ «СТС-сервіс лтд»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» (далі – ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт»/відповідач) про стягнення 145 985,90 гривень, з яких: 121 236,95 грн основного боргу, 15 647,87 грн пені та 9 101,08 грн річних відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем грошового зобов’язання, передбаченого договором субпідряду №08-09-1 від 08.09.2016 та, надалі, угоди про порядок погашення заборгованості №08-09-1-1 від 01.03.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області 02.11.2018 у справі №911/2363/18 відкрито провадження, постановлено розглядати означену справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов – 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, зобов’язано відповідача до 03.12.2018 надати суду докази оплати решти коштів за відповідним грошовим зобов’язанням у розмірі 121 236,95 грн, а також встановлено строк для подання додаткових доказів, заяв та/або клопотань у справі (за наявності) до 03.12.2018.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі та відповідні процесуальні права і обов’язки, строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

Однак, у встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних судом у порядку ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказів.

04.12.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшов лист, відповідно до якого позивач просив долучити до матеріалів справи належним чином засвідчену копію угоди про порядок погашення заборгованості №08-09-1-1 від 01.03.2018. Вказані документи прийнято та долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016 між ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт», як генпідрядником, та ТОВ «СТС-сервіс лтд», як субпідрядником, укладено договір субпідряду №08-09-1 (далі – договір субпідряду), відповідно до п. 2.1. якого субпідрядник в межах договірної ціни зобов’язується виконати власними силами та засобами роботи на об’єкті, в тому числі закупівлю обладнання та матеріалів, передбачених цим договором, календарним графіком виконання робіт та іншими додатками до договору здати результат робіт в обумовлені строки генпідряднику, ліквідувати недоробки і дефекти, що виникли з його вини та виявлені в ході робіт.

Відповідно до пп. 4.8.2 та 12.1 договору субпідряду підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти приймання виконаних робіт по формі КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3.

Цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2016 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором. Копія вказаного договору наявна в матеріалах справи.

Як слідує з викладених позивачем у позовній заяві доводів, на виконання умов договору позивачем було виконано, а відповідачем прийнято, роботи загальною вартістю 1 422 130,12 грн, в підтвердження чого суду надано копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, актами приймання виконаних робіт по формі КБ-2в за вересень, листопад та грудень 2016 року. Вказані довідки та акти скріплені підписами та печатками сторін.

Втім, як зауважив позивач, відповідач неналежним чином виконав свої грошові зобов’язання за договором та станом на 19.10.2017 частково сплатив кошти у розмірі 1 240 893,17 грн, внаслідок чого заборгованість відповідача на відповідну дату складала 181 236,95 грн.

01.03.2018 між сторонами укладено угоду про порядок погашення заборгованості №08-09-1-1 (далі - угода), відповідно до п. 1 якої сторони засвідчили, що станом на 19.10.2017 генпідрядник має перед підрядником невиконане грошове зобов’язання (заборгованість), в сумі 181 236,95 грн, строк виконання якого настав, яке виникло з договору субпідряду №08-09-1 від 08.09.2016.

Пунктами 2, 5, 6 угоди сторони погодили графік сплати заборгованості у такому порядку: по 50 000,00 грн до 15.03.2018, 15.04.2018 та 15.05.2018 та 31 236,95 грн до 15.06.2018.

У випадку порушення генпідрядником строку сплати будь-якого із платежів, встановлених графіком, який наведений у п. 2 цієї угоди, вказаний графік анулюється в останній день строку сплати чергового платежу, який не був сплачений генпідрядником або був ним сплачений не у повному обсязі.

У випадку анулювання графіку платежів, відповідно до п. 5 цієї угоди, генпідрядник зобов’язується протягом трьох робочих днів з дати анулювання графіку платежів виконати невиконане грошове зобов’язання перед підрядником у повному обсязі.

Копія вказаної угоди наявна в матеріалах справи.

Позивач зауважив, що 03.03.2018 відповідачем на виконання умов угоди про порядок погашення заборгованості №08-09-1-1 від 01.03.2018 сплачено 50 000,00 грн, тоді як наступний черговий платіж було проведено частково у розмірі 10 000,00 грн з порушенням передбаченого угодою строку – 20.04.2018, а тому, за доводами позивача, відповідно до умов угоди графік сплати коштів анулювався з 16.04.2018, як наслідок решту усієї суми боргу відповідач зобов’язаний був сплати до 19.04.2018, попри те станом на момент звернення позивача до суду відповідач суму боргу у розмірі 121 236,95 грн не сплатив.

В підтвердження обставин проведення відповідачем часткових розрахунків за договором субпідряду №08-09-1 від 08.09.2016 та угодою про порядок погашення заборгованості №08-09-1-1 від 01.03.2018, як наслідок виникнення відповідної суми боргу, позивач надав платіжні доручення, оборотно-сальдову відомість по рахунку 36 за період з 01.09.2016 по 30.08.2018 та розрахунок заборгованості.

З огляду вищенаведеного, позивач просить стягнути з ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт», зокрема, 121 236,95 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 626, 627, 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду вищезазначеного суд дійшов висновку, що підписання відповідачем договору суборенди та, надалі, додаткової угоди до нього без будь-яких зауважень чи заперечень щодо умов відповідних правочинів, з урахуванням обставин прийняття за вказаним договором субпідряду виконаних позивачем робіт, свідчить про належне виконання позивачем своїх договірних зобов’язань, що породжує для відповідача обов’язок по оплаті залишку суми заборгованості (вартості відповідно отриманих робіт) у повному обсязі, у передбачений угодою строк - до 19.04.2018.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов’язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження обставин оплати решти коштів за відповідним грошовим зобов’язанням у розмірі 121 236,95 грн, суд дійшов висновку, що обставини несплати відповідачем вказаного боргу є встановленими у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач решту заборгованості, що складається з вартості прийнятих за договором субпідряду робіт, не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність заявленої суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 121 236,95 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов’язань та порушенням передбачених угодою строків повернення суми заборгованості, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» 15 647,87 грн пені та 9101,08 грн 20% річних відсотків, нарахованих на 121 236,95 грн боргу з 20.04.2018 по 03.09.2018.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, він зобовязаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Водночас, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктами 7, 9 угоди передбачено, що за кожен день порушення строку виконання грошового зобов'язання, покладеного на генпідрядника цією угодою, генпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу.

У випадку порушення строку виконання грошового зобов'язання генпідрядником, останній на вимогу підряднику зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти у розмірі 20% (двадцять відсотків) річних від простроченої суми.

Оскільки розмір заявлених до стягнення пені та 20% річних, обрахованих судом в межах вказаного позивачем періоду, є арифметично правильним, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 15 647,87 грн пені та 9 101,08 грн 20% річних відсотків є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 598, 599, 625, 626, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» (08760, Київська обл., м. Обухів, вул. Малишка, 5-Б, ідентифікаційний код 14285986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-сервіс лтд» (02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, 5, ідентифікаційний код 35645596) 121 236 (сто двадцять одну тисячу двісті тридцять шість) грн 95 коп основного боргу, 15 647 (п’ятнадцять тисяч шістсот сорок сім) грн 87 коп. пені та 9 101 (дев’ять тисяч сто одну) грн 08 коп. річних відсотків та 2 189 (дві тисячі сто вісімдесят дев’ять) грн 79 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку – до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано 11.02.2019.

Суддя                                 В.А. Ярема