ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

07.02.2019 м. ХарківСправа № 922/295/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

( без участі представників сторін)

розглянувши заяву ПрАТ "ХС Груп" про забезпечення позову (вх. № 3357) по справі

за позовом Приватного підприємства "ХС Груп", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Іваніка Анни Леонідівни, м. Харків
про стягнення 394095,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ХС Груп" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Іваніка Анни Леонідівни про стягнення заборгованості за договором поставки № 10/01/18 в розмірі 394095,93 грн., з яких основний борг в розмірі 362796,15 грн., пеня в розмірі 2919,64 грн., 3% в розмірі 2185,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі в порядку загального позовного провадження на 25.02.2019 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.02.2019 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 3357), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову у справі до набрання рішенням по справі законної сили та накласти арешт у межах позовних вимог у розмірі 394095,93 грн. та судового збору на все рухоме та нерухоме майно, що належить фізичній особі-підприємцю Іваніка Анні Леонідівні (РНОКПП НОМЕР_1); накласти арешт у межах позовних вимог у розмірі 394095,93 грн. та судового збору на кошти, що належать фізичній особі-підприємцю Іваніка Анні Леонідівні (РНОКПП НОМЕР_1), що містяться на усіх банківських рахунках в банківських установах, зокрема на рахунках № НОМЕР_2 у ПАТ КБ "Приват Банк" (код ЄДРПОУ 1436070, МФО 351533); накласти арешт на частку Іваніка Анни Леонідівни у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербокс" () у розмірі 10%, що складає 100000,00 грн.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 139 Господарського процесуального кодексу України закріплені вимоги щодо змісту і форми заяви.

Частиною першою зазначеної статті закріплено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В даному випадку, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову стосовно відповідача шляхом:

- накладення арешту у межах позовних вимог у розмірі 394095,93 грн. та судового збору на все рухоме та нерухоме майно, що належить фізичній особі-підприємцю Іваніка Анні Леонідівні (РНОКПП НОМЕР_1);

- накладення арешту у межах позовних вимог у розмірі 394095,93 грн. та судового збору на кошти, що належать фізичній особі-підприємцю Іваніка Анні Леонідівні (РНОКПП НОМЕР_1), що містяться на усіх банківських рахунках в банківських установах, зокрема на рахунках № НОМЕР_2 у ПАТ КБ "Приват Банк" (код ЄДРПОУ 1436070, МФО 351533);

- накладення арешту на частку Іваніка Анни Леонідівни у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербокс" () у розмірі 10%, що складає 100000,00 грн.

В свою чергу заявником не надано інформації щодо реєстрації права власності за відповідачем нерухомого майна, на яке може бути накладено арешт в межах заявлених позовних вимог, що є порушенням п. 7 ч. 1 ст. 139 ГПК України щодо зазначення інших відомостей, потрібних для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Частиною 4 ст. 139 ГПК України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

В порушення вищезазначеної норми, заявником не було обґрунтовано необхідність вжиття кожного з трьох заявлених заходів забезпечення позову, який належить застосувати.

Також, стаття 141 Господарського процесуального кодексу України визначає, що зустрічне забезпечення спрямоване на відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. При цьому, суду надається право вимагати від заявника здійснити таке зустрічне забезпечення. Закон визначає способи зустрічного забезпечення, до яких належать:

- внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом,

- надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів,

- вчинення інших, визначених судом, дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Частиною третьою статті 141 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Таким чином, застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов'язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на заявника (позивача) покладено обов'язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд управі визначити конкретний розмір такого способу.

Натомість у своїй заяві, позивач зазначив про відсутність підстав, які б свідчили про можливість спричинення відповідачу збитків у зв`язку із забезпеченням позову, оскільки він сам, діючи недобросовісно допустив виникнення значної заборгованості перед позивачем, який наразі вимушений захищати свої порушені права у судовому порядку.

Проте суд зауважує, що згідно вимог Господарського процесуального кодексу України саме суд, а не позивач, визначає вірогідність завдання відповідачу або третім особам збитків у зв'язку з забезпеченням позову.

В свою чергу заява про забезпечення позову не містить пропозицій зустрічного забезпечення, що є порушенням пункту 6 частини 1 статті 139 ГПК України.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 139, 140, 141, 234, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути Приватному підприємству "ХС Груп" заяву про забезпечення позову (вх. № 3357 від 06.02.2019) у справі № 922/295/19, в тому числі платіжне доручення № 2403 від 31.01.2019 року про сплату судового збору в розмірі 960,50 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала підлягає оскарженню відповідно до ст. 255-256 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 07.02.2019 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/295/19