ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Справа № 918/467/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.,

суддя Розізнана І.В.,

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Панасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Потапчук Зінаїди Миколаївни на рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.2018 р. (суддя Бережнюк В.В., повний текст рішення складено 27.09.2018 р.) у справі №918/467/18

за позовом Рівненської міської ради

до фізичної особи-підприємця Потапчук Зінаїди Миколаївни

про внесення змін у договір оренди землі

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 25.09.2018 р. у справі №918/467/18 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.09.2018 р.) позов Рівненської міської ради до фізичної особи-підприємця Потапчук Зінаїди Миколаївни задоволено частково.

Внесено зміни у договір оренди землі від 02 березня 2006 року №75, укладений між Рівненською міською радою та Потапчук З.М., і викладено його окремі пункти в наступній редакції:

"п.5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана в оренду Потапчук З.М., становить 1 371 189,51 грн. (один мільйон триста сімдесят одна тисяча сто вісімдесят дев'ять грн. 51 коп.), розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку виконаний управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області станом на 01 квітня 2014 року.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана в оренду Потапчук З.М., становить 1 712 615,69 грн. (один мільйон сімсот дванадцять тисяч шістсот п'ятнадцять грн. 69 коп.), - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку виконаний управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області станом на 01 квітня 2015 року.

Абзац 1 п.9. За оренду земельної ділянки орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 41 135,69 грн. (сорок одна тисяча сто тридцять п'ять грн. 69 коп.), - що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку №02-18/5-1, виданий управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області відповідно до протоколу №1 від 09.02.2016 року засідання комісії по встановленню розмірів орендної плати за земельні ділянки станом на 01 квітня 2014 року.

Абзац 1 п.9. За оренду земельної ділянки орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 51 378,47 грн. (п'ятдесят одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 47 коп.), - що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку №02-18/4-1, виданий управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області відповідно до протоколу №1 від 09.02.2016 року засідання комісії по встановленню розмірів орендної плати за земельні ділянки станом на 01 квітня 2015 року."

Зміни до договору оренди землі від 02.03.2006 року №75, укладеного між Рівненською міською радою та підприємцем Потапчук Зінаїдою Миколаївною, в частині нарахування нового розміру орендної плати набирають чинності з моменту набрання рішенням законної сили. В іншій частині вимог у позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що розмір орендної плати визначений на підставі затвердженої нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 3 %, тобто встановлений на рівні мінімально допустимої межі, тому вимоги позивача щодо зміни договору оренди землі в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача вносити орендну плату за новими ставками з 01.04.2014 року є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство України не передбачає можливості у судовому порядку укласти договір на період, який уже минув, наслідком чого стане врегулювання правовідносин сторін в минулому. Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у позові Рівненської міської ради відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що орендується підприємцем Потапчук З.М. станом на 01.04.2014 р. та 01.04.2015 р. не проводилась, тому висновок суду першої інстанції про її проведення вказаним органом не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, скаржник посилаючись на пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України (у чинній редакції, визначеній Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році") звертає увагу на те, що розмір земельного податку за земельні ділянки, розташовані на території міста Рівного, не може бути більшим за 3 % від їх нормативно грошової оцінки, в той час як його конкретний розмір, в тому числі і мінімальний, у відсотковому значенні, визначається Рівненською міською радою. Таким чином, розмір орендної плати за земельну ділянку, що орендується підприємцем Потапчук З.М., може складати від 1 % до 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Також з матеріалів справи вбачається, що орендну плату в розмірі саме 3 % від нормативно грошової оцінки вказаної земельної ділянки визначено Рівненською міською радою відповідно до протоколу №1 від 09.02.2016 р. засідання комісії по встановленню розмірів орендної плати за земельні ділянки станом на 01.01.2014 р. та 01.01.2015 р. Однак, відповідач вказує, що представник позивача у судовому засіданні заперечила факт наявності зазначеного протоколу у Рівненській міській раді, це також підтверджується з відповіді Рівненської міської ради на адвокатський запит.

Потапчук З.М. стверджує, що пропозицій по встановленню розміру орендної плати за земельну ділянку в розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки не отримувала, особистої участі у засіданні комісії по встановленю розмірів орендної плати за земельні ділянки не брала.

Крім того, скаржник зауважує, що місцевим господарським судом застосовано п.п.288.3-288.7 ст.288 ПК України у редакції, яка втратила чинність на момент ухвалення судового рішення, тобто застосовано закон, який не підлягав застосуванню.

25.01.2019 р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Рівненської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач зауважує, що рішенням Рівненської міської ради від 04.07.2013 р. №3122 "Про затвердження нормативно грошової оцінки земель міста Рівного" затверджено нормативно грошову оцінку земель міста Рівного та введено в дію з 01 січня 2014 року, тому твердження скаржника про те, що нормативно грошова оцінка земель міста Рівного не проводилась не відповідає дійсності.

Також звертає увагу на те, що землекористувачі повідомлялись про зміну розмірів орендної плати за земельні ділянки у м. Рівному через засоби масової інформації, а саме в газеті "Сім днів", а також на сайті Рівненської міської ради та її виконавчого комітету.

Крім того, позивач посилаючись на пп.288.5.1 п.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (в редакції Законів №1797-VIII від 21.12.2016, №2245-VIII від 07.12.2017) зазначає, що прийнятий для розрахунку розміру орендної плати відсоток на рівні 3 % нормативно грошової оцінки відповідає нормам чинного законодавства.

Позивач та відповідач не забезпечили явку повноважних представників у судове засідання 28.01.2019 р. та про причини неявки суд не повідомили.

З матеріалів справи вбачається, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак ухвала про відкладення розгляду апеляційної скарги від 21.12.2018 р. повернулася на адресу суду без вручення ФОП Потапчук З.М. з причини: "за закінченням терміну зберігання". Крім того, з роздруківки з офіційного сайту "Укрпошти" відстеження пересилання поштових відправлень вбачається, що відправлення за штрихкодовим ідентифікатором: 610 - 04.01.2019 р. "відправлення вручено: особисто" Потапчук З.М.

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції (а.с. 147), а також те, що явка учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, приймаючи до уваги повторну неявку учасників справи в судове засідання, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 02 березня 2006 року між Рівненською міською радою та підприємцем Потапчук Зінаїдою Миколаївною укладено договір оренди землі №75 (далі - договір), згідно з п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1466 кв.м., яка знаходиться в м. Рівне по вул. Котляревського, 2 (а.с. 10-11).

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1466 кв.м., за рахунок земель, які за матеріалами інвентаризації обліковуються за товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська фабрика ремвзуття" відповідно до рішення Рівненської міської ради (35 сесія 4 скликання, рішення №1757 від 30.11.2005 року "Про надання, вилучення та затвердження проектів відведення земельних ділянок").

На земельній ділянці не знаходяться об'єкти нерухомого майна (п.3 договору).

Відповідно до п.5 договору, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 454 904 грн. 38 коп., в тому числі оцінка 1 кв.м. становить 310 грн. 30 коп. - довідка № 03-12, видана Рівненським міським управлінням земельних ресурсів 09.02.2006 року.

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Згідно п.9 договору, за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік становить 4 549 грн. 04 коп. - довідка №03-12, видана Рівненським міським управлінням земельних ресурсів 09.02.2006 року. Питання сплати ПДВ вирішується шляхом укладення між сторонами додаткової угоди. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням діючої індексації (п.10 договору).

За актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 10.03.2006 р. Рівненська міська рада (орендодавець) передала, а суб'єкт підприємницької діяльності Потапчук Зінаїда Миколаївна (орендар) прийняла передбачену договором від 02.03.2006 р. земельну ділянку загальною площею 1466 кв.м. у строкове платне користування, що знаходиться в м.Рівне по вул. Котляревського, 2 (а.с. 19).

21.02.2007 року сторонами договору оренди земельної ділянки від 02.03.2006 р. укладено додатковий договір про внесення змін до зазначеного договору, а саме збільшено розмір орендної плати - 8 776,10 грн. в рік, оскільки збільшилась нормативно грошова оцінка земельної ділянки - 877 610,32 грн, згідно розрахунку 03-20/316-1, виданого Рівненським міським управлінням земельних ресурсів станом на 31.01.2007 р. (а.с. 20).

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 14.1.136. статті 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Нормою пп.14.1.147. п.14.1. ст.14 ПК України закріплено, що орендна плата, поряд із земельним податком, є формою плати за землю, яка, в силу положень пп.9.1.10. п.9.1. ст.9 ПК України, віднесена до загальнодержавних податків.

Відповідно до пп.270.1.1. п.270.1. ст.270 ПК України об'єктом оподаткування за цим податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базою оподаткування, відповідно до пп.271.1.1. п.271.1. ст.271 ПК України, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Таким чином, системний аналіз норм земельного та податкового законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі", пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК).

Разом з тим, основною підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (ч.2 ст.21 Закону України "Про оренду землі", п.288.1 ст.288 ПК України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок є капіталізованим рентним доходом із земельної ділянки, визначеним за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (абз.5 ст.5 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

У силу вимог ч.1 ст.15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ч.2 ст.20 Закону України "Про оцінку землі").

За змістом ст. 23 цього ж Закону, технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.3 ст.23 Закону України "Про оцінку землі").

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради від 04.07.2013 року №3122 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Рівного" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Рівного та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Рівного з 01.01.2014 року (а.с. 9).

Відповідно до розрахунку №02-18/5-1 розміру орендної плати за земельну ділянку площею 1466 кв.м., що знаходиться по вул. Котляревського, 2, яка надана в оренду підприємцю Потапчук З.М. станом на 01.01.2014 року, виконаного управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1371189,51 грн., визначено розмір орендної плати в рік, який складає 41135,69 грн., тобто 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 24).

Згідно розрахунку №02-18/4-1 розміру орендної плати за земельну ділянку площею 1466 кв.м., що знаходиться по вул. Котляревського, 2, яка надана в оренду підприємцю Потапчук З.М. станом на 01.01.2015 року, виконаного управлінням Держгеокадастру у м.Рівному Рівненської області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1712615,69 грн., визначено розмір орендної плати в рік, який складає 51378,47 грн., тобто 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 25).

Як вбачається з листа Рівненської міської ради від 23.08.2018 р. №05-2217, розмір орендної плати встановлювався комісією Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки відповідно до Положення про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на території Рівного та за його межами - за земельні ділянки, що є власністю територіальної громади міста (рішення Рівненської міської ради від 18.08.2011 р. №1104 (зі змінами відповідно до рішення Рівненської міської ради від 03.02.2014 р.), а.с. 60).

Згідно п.3.1.3. зазначеного вище положення, пропозиції щодо можливого розміру орендної плати готувалися управлінням Держгеокадастру у м. Рівному.

Апеляційним судом встановлено відсутність в матеріалах справи протоколу №1 від 09.02.2016 року засідання комісії по встановленню розмірів орендної плати за земельні ділянки, на який міститься посилання в розрахунках розміру орендної плати станом на 01.01.2014 року та станом на 01.01.2015 року, на що посилається позивач.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 статті 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін (шляхом внесення змін до цього договору). Пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал і розглядаються відповідно до законодавства. Розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, в інших випадках, передбачених законом.

Орендодавець має право в односторонньому порядку (шляхом надсилання орендареві повідомлення через податкові органи або через інший уповноважений на це орган) збільшити розмір орендної плати, коли внаслідок змін у законодавстві орендна плата стане менша від розміру земельного податку (п.28 договору).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що за змістом ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зазначена стаття кореспондується з п.36 договору оренди земельної ділянки.

За статтею 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Аналогічне положення міститься і в п. 34 договору.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 ст.188 ГК України зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено апеляційним господарським судом в матеріалах справи наявна пропозиція від 21.07.2016 р. №08-1429 Рівненської міської ради адресована Потапчук З.М. та проект додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі (а.с. 22, 23). Однак, підтвердження про надіслання позивачем відповідачу цієї пропозиції та проекту додаткового договору в матеріалах справи відсутнє (немає ні поштового конверта з відміткою пошти про надіслання; ні витягу про надіслання електронною поштою).

Позивач в позовній заяві посилався на те, що пропозиція та проект додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі надсилалися відповідачу, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення від 14.03.2016 р., однак до матеріалів справи такого чеку додано не було.

Крім того, пропозиція щодо внесення змін в договір оренди землі датована 21.07.2016 р., а отже така пропозиція не могла бути надіслана 14.03.2016 р.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду та твердженням позивача про те, що зазначена пропозиція дійсно надсилалася відповідачу та залишена ним без розгляду.

Згідно вимог ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ч.11 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Пунктом 271.2 ст.271 ПК України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" передбачено, що, зокрема, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних друкованих виданнях. У друкованих засобах масової інформації можуть публікуватися офіційні документи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інша публічна інформація відповідно до законодавства і на засадах, передбачених укладеним між такими органами та редакціями друкованих засобів масової інформації договором.

На підставі аналізу оцінки доказів колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів оприлюднення рішення Рівненської міської ради від 04.07.2013 р. №3122 у визначений ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" спосіб. При цьому, посилання суду першої інстанції на встановлений факт оприлюднення в газеті "Сім днів" не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Так, ні позивачем, ні місцевим господарським судом не було зазначено дату та номер газети "Сім днів", в якій було опубліковано відповідне рішення, а матеріали справи не містять відповідних доказів. Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази оприлюднення на сайті Рівненської міської ради відповідного рішення.

Відсутність інформації про офіційне оприлюднення вищевказаного рішення є підставою для визнання його таким, що не набрало чинності.

Пунктами 288.3-288.7 статті 288 ПК України в редакції чинній з 01.07.2016 р. передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Отже, розмір орендної плати визначається в договорі оренди за погодженням сторін в межах мінімального та максимального розмірів, визначених ПК України, який обраховується з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, колегія суддів встановила, що місцевим господарським судом вірно застосовано у даних правовідносинах приписи п.288.3-288.7 ст.288 ПК України в редакції з 01.07.2016 р., чинній на момент звернення Рівненської міської ради з пропозицією від 21.07.2016 р. до відповідача про внесення змін в договір оренди земельної ділянки від 02.03.2006 р. Тому колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника про те, що судом першої інстанції застосовано положення Податкового кодексу України в редакції, яка не підлягала застосуванню.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

За змістом п.2 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Враховуючи викладене, беручи до уваги не доведення позивачем належними та допустимими доказами факту направлення пропозиції та проекту додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі відповідачу, оприлюднення рішення ради про затвердження нормативно грошової оцінки земельної ділянки в засобах масової інформації, а також наявності протоколу комісії по встановленню розмірів орендної плати за земельні ділянки, як це передбачено в рішенні Рівненської міської ради від 18.08.2011 р., колегія суддів дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Потапчук Зінаїди Миколаївни на рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.2018 р. у справі №918/467/18 задоволити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року у справі №918/467/18 скасувати та прийняти нове рішення.

3. У задоволенні позову Рівненської міської ради відмовити.

4. Стягнути з Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ) на користь фізичної особи-підприємця Потапчук Зінаїди Миколаївни (АДРЕСА_1) 2643 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Господарському суду Рівненської області видати судовий наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "05" лютого 2019 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.