ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2019

Справа № 910/16085/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши справу за позовом Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000" про стягнення 10 180,00 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 10 180,00 грн. пені за договором №286/3/17/323 про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.12.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000" (далі – постачальник) та Міністерством оборони України (далі – замовник) укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 (далі – договір).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов'язався у 2017 році поставити замовнику індивідуальне обмундирування (3581) (Шолом кулезахисний «Каска-1М» 1А класу захисту або еквівалент) (далі – товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Згідно п. 1.2. договору номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору визначаються згідно специфікації, за якою постачальник повинен поставити 1 000 шт. товару, загальною вартістю 2 545 000,00 грн. в строк до 26.12.2017 року.

Згідно з п. 3.7. договору приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), повинен бути складений представником замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою.

За умовами п. 6.1 договору товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року і встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами тощо. Строк поставки товару буде визначений у специфікації до договору (п. 1.2.)

Відповідно до п. 7.1.2. договору замовник зобов'язаний прийняти поставлений товар згідно з належним чином оформленим і підписаним актом приймального контролю якості товару.

Як вбачається із акту приймального контролю (якості) № 2 від 29.12.2017 року, відповідач на виконання умов договору передав, а позивач прийняв товар, що визначений сторонами у специфікації укладеної відповідно до умов договору.

Таким чином, відповідач виконав взяті на себе зобов’язання з поставки відповідачеві товару за договором з порушенням строку поставки, що визначений умовами договору та специфікації на 2 (два) дні.

Доказів поставки товару у строк визначений в п. 1.2. договору відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 8.3.4 договору за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,2 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості договору.

Так, на підставі зазначеного підпункту 8.3.4. договору у зв’язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов’язань з поставки товару у строк визначений в в. 1.2. договору, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 10 180,00 грн. пені.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10 180,00 грн. пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 45, код 31778043) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6; код 00034022) 10 180 (десять тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп. пені та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 07.02.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна