РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/885/18

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/885/18, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС-А"

вул. Мурманська,29М, м. Кропивницький, 25014

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО УСПІХ К.О.М."

вул. Незалежності,3, с. Сальне, Ніжинський р-н, Чернігівська обл.,16673

про стягнення 758 965,19 грн

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: не з'явився.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС-А" звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО УСПІХ К.О.М." про стягнення 758 965,19 грн, з яких 645 314,90 грн боргу за отриманий товар, 60 286,97 грн пені, 5 164,18 грн 3% річних, 48 199,14 грн 28% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 1668/Н від 04.05.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/885/18 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 15.01.2019.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи по суті, але повноважних представників у судове засідання не направили.

Від позивача 14.01.2019 на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення засідання, призначене на 15.01.2019 без участі представника.

Суд не прийняв дане клопотання до розгляду, оскільки останнє не містить підпису ЄЦП.

Суд 15.01.2019 протокольно виніс ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 05.02.2019.

У судове засідання 05.02.2019 представники сторін не з'явились.

Від позивача на електронну адресу суду надійшла електронна копія зави, відповідно до якої позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи те, що надісланий на електронну адресу суду документ не містить електронного підпису, суд заяву позивача до розгляду не приймає. Заява долучена судом до матеріалів справи.

При цьому, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом, виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст.242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 17.12.2018, ухвала-повідомлення про відкладення розгляду справи по суті від 15.01.2019 направлялась відповідачу за адресою, визначеною позивачем у позовній заяві, відповідачем у договорі № 1668/Н від 04.05.2018 та визначеній як місце реєстрації згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: вул. Незалежності,3, с. Сальне, Ніжинський р-н, Чернігівська обл.,16673.

Зазначені ухвали були повернуті відділенням зв'язку на адресу суду як неодержана з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 17.12.2018 та з ухвалою-повідомленням від 15.01.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Ухвалою від 24.09.2018 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь-яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

У судовому засіданні підписана вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Фактичні обставини справи.

04.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», далі - Продавець та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО УСПІХ К.О.М.», далі - Покупець укладено договір купівлі-продажу № 1668/Н, далі - Договір, відповідно до умов якого Продавець зобов'язувався передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався оплатити (купити) та прийняти товари (надалі «Товар» або «Товари») у кількості, в одиницях виміру, асортименті, упаковці, за ціною та вартістю, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товаром за цим Договором є насіння (надалі «Насіння») та/або засоби захисту рослин (надалі «ЗЗР»), ЗЗР та Насіння надалі - «Види Товарів» (п. 1.1. Договору).

За даним Договором постачається оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, кількість, асортимент, ціна, строк та місце поставки якої зазначається в Специфікаціях (додатках) до цього Договору, відповідно до задоволених Продавцем замовлень Покупця (п. 1.2. Договору).

Відповідно до розділу 2 Договору «Ціна і сума Договору» орієнтовні ціни на Товар визначаються у специфікаціях. Фактичні ціни на поставлений Товар вказуються у видаткових накладних на поставку Товару Покупцю. Ціна товару включає вартість тари, пакування й маркування, а також податок на додану вартість, що нараховується/не нараховується згідно з законодавством України. Ціну (вартість) Договору складає загальна вартість фактично поставленого Продавцем Товару згідно з цим Договором. Покупець оплачує Товар на підставі рахунку на оплату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Сторони домовились, що для перерахунку вартості Товару (Ціни Договору) в національну валюту України та визначення валютного еквіваленту кожного платежу використовується середній курс продажу долара США чи Євро, на Міжбанківському валютному ринку України (далі-Міжбанківський курс) згідно за даними, оприлюдненими на сайті за адресою: www.udinform.com в розділі «Міжбанківський ринок» станом на день, що передує дню зарахування гривень на розрахунковий рахунок Продавця.

Загальна ціна Договору розраховується за формулою:

S=Z1/K1+Z2/K2+……….+Zn/Kn,

S - загальна ціна Договору;

Z1,Z2….Zn- часткова сума оплати у гривні, зарахована на розрахунковий рахунок Продавця;

K1,K2…Kn - курс долара США чи Євро, за даними Інформаційного ресурсу - www.udinform.com в розділі «Міжбанківський ринок» станом на день, що передує дню зарахування гривень на розрахунковий ранок Продавця,

n - кількість зроблених платежів.

Сторони домовились, що при збільшенні, на момент оплати, встановленого міжбанківського курсу гривні до Долару США чи ЄВРО, пропорційно, автоматично змінюється і Загальна вартість Товару (ціна Договору) у гривневому обсязі, і, в даному випадку, немає потреби в підписанні додаткової угоди (про зміну Загальної вартості Товару (Ціни Договору)), але незмінною фіксованою величиною залишається сума еквіваленту загальної Ціни Договору, враховуючи ПДВ, за винятком зміни розміру ввізного/вивізного мита та інших обов'язкових платежів, що сплачуються при імпорті Товарів в Україну (експорт з країни виробника), а також зміни/встановлення нових податків/зборів з реалізації таких товарів, що матиме прямий вплив на ціну Товарів (податку на додану вартість, тощо).

Покупець має право розрахуватись кількома платежами. Товар вважається оплаченим у момент надходження повної суми на розрахунковий рахунок Продавця згідно з п. 2.3. та 2.4. даного Договору (п. 2.1-2.6. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору Товар повинен бути переданий Покупцеві згідно строків, вказаних в Специфікації даного Договору та при умовах виконання Покупцем вимог п. 4.1. Договору. Продавець має право на дострокову поставку Товару за цим Договором. Товар, що постачається Продавцем протягом дії цього Договору, може відвантажуватися продавцем Партіями (надалі - «Партія Товару» або їх частинами).

Пунктом 3.3. Договору сторони обумовили, що базис Поставки Склад Продавця, що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Мурманська,29М. Відвантаження Товару здійснюється транспортом Покупця та за його рахунок.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору Покупець зобов'язується перерахувати грошові кошти за Товар на поточний рахунок Продавця в національній валюті України (гривні) у строки та розмірі, визначені в Специфікаціях до Договору. Оплата за даним Договором здійснюється у національній валюті України - гривні.

Пунктом 6.1.Договору сторони передбачили, що за невиконання договірних зобов'язань та порушення строків сплати за Товар, передбачених п. 4.1. Договору Покупець несе матеріальну відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той час, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п. 6.7. Договору у разі порушення Покупцем строків оплати Товару, Продавець має право застосувати (нарахувати), а Покупець зобов'язаний виконати (оплатити) наступний захід правової відповідальності: 28 (двадцять вісім) процентів річних від простроченої суми.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.1. Договору).

Відповідно до Специфікації (додатку № 1 до Договору) позивач зобов'язувався поставити відповідачу насіння кукурудзи «Лімагрейн» ЛГ30315 в кількості 290 мішків за ціною 69,88 Євро (з ПДВ), загальна сума 20 265,20 Євро. Сума (з ПДВ) в гривневому еквіваленті - 636 326,70 грн.

Порядок, умови розрахунків і оплата:

- суму в національній валюті України (гривні) у розмірі 50% від суми Договору, еквівалентну 10 132,60 (десять тисяч сто тридцять два) Євро, 60 центів, виходячи з курсу продажу валюти (Євро) на Міжбанківському ринку України згідно з п. 2.3.,2.4.,2.5., встановленого на день, який передує списанню грошових коштів, але не нижче узгодженого сторонами рівня 31,4 за 1 Євро, Покупець зобов'язується оплатити в строк до 08 травня 2018 року;

- суму в національній валюті України (гривні) у розмірі 50% від суми Договору, еквівалентну 10 132,60 (десять тисяч сто тридцять два) Євро, 60 центів, виходячи з курсу продажу валюти (Євро) на Міжбанківському ринку України згідно з п. 2.3.,2.4.,2.5., встановленого на день, який передує списанню грошових коштів, але не нижче узгодженого сторонами рівня 31,4 за 1 Євро, Покупець зобов'язується оплатити в строк до 20 жовтня 2018 року.

Термін поставки - до 06 травня 2018 року.

Відповідно до видаткової накладної № 05/00219 від 07.05.2018 позивач поставив, а відповідач на підставі довіреності № 18 від 04.05.2018 отримав насіння кукурудзи «Лімагрейн»(ЛГ30315, F0964B021465SM) в кількості 290 мішків на загальну суму 636 326,70 грн.

За прострочення виконання зобов'язання по оплаті вартості Товару позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення :

- 60 286,97 грн пені, а саме:

54 837,45 грн пені за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 09.05.2018 по 04.11.2018,

5 449,52 грн пені за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 21.10.2018 по 06.11.2018,

- 5 164,18 грн 3% річних, а саме:

4 707,07 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 09.05.2018 по 04.11.2018,

457,11 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 21.10.2018 по 06.11.2018,

- 48 199,14 грн 28% річних, а саме:

43 932,73 грн 28% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 09.05.2018 по 04.11.2018,

4 266,41 грн 28% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 21.10.2018 по 06.11.2018.

При цьому позивачем здійснено розрахунок пені та річних з врахуванням п. 2.5. Договору та встановленого міжбанківського курсу Євро. Так, станом на 08.05.2018, курс Євро до гривні становив 31,14 грн за 1 Євро, але з врахуванням того, що у Специфікації сторони узгодили рівень курсу, не нижче 31,40 грн за 1 Євро, то нарахування пені та інфляційних за період з 09.05.2018 по 04.11.2018 позивачем здійснено саме з розрахунку 31,40 грн за 1 Євро. Станом на 20.10.2018, курс Євро дорівнював 32,287 грн за 1 Євро.

З врахуванням вищезазначеного, заборгованість відповідача за поставлений товар станом на день звернення позивача до суду становила 645 314,90 грн.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв'язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Згідно зі ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст. 533 ЦК України).

Крім того, ст. 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - стаття 530 ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свій обов'язок щодо поставки Товару виконав у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною №/05/00219 від 07.05.2018, підписаною повноважними особами та скріпленою печатками як позивача так і відповідача.

Прийняття товару з боку відповідача здійснювалось на підставі довіреності за № 18 від 04.05.2018.

Станом на день винесення рішення судом, відповідач заборгованість за поставлений товар у сумі 645 314,90 грн не погасив.

У той же час, свої зобов'язання щодо оплати товару у строк, визначений договором, відповідач не виконав, внаслідок чого виникла прострочка виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам, відповідач проти позову не заперечив, жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним повної та своєчасної оплати за поставлений товар по Договору до суду не надав.

Свої зобов'язання щодо оплати товару у строк, визначений договором, відповідач не виконав, внаслідок чого виникла прострочка виконання зобов'язання.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши перевірку розрахунку пені та 28% річних, заявлених позивачем, судом встановлено, що сума 28% річних позивачем нарахована правомірно, у відповідності до умов договору та вимог законодавства, а тому підлягає стягненню у повному обсязі у сумі 48 199,14 грн.

Стосовно нарахованої суми пені, суд зазначає наступне: за перерахунком суду сума пені за заявлений позивачем період становить 60 349,01 грн. Але, враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення 60 286,97 грн, вимога про стягнення з відповідача пені задовольняється судом в повному обсязі в межах заявленого позивачем розміру.

Стосовно вимоги позивача про стягнення 5 164,18 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, суд зазначає наступне:

Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для покладення обов'язку на боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання за спірним договором, сплатити 3 % річних від простроченої суми, оскільки п.6.7. Договору встановлений розмір процентів річних від простроченої суми на рівні 28%, які за своєю правовою природою є тотожними.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 5 164,18 грн 3% річних задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 645 314,90 грн боргу, 60 286,97 грн пені, 48 199,14 грн 28% річних. Врешті вимог по стягненню 5 164,18 грн 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 12 566,43грн.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як вбачається з доданого до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи, серед таких витрат позивачем зазначено 600 грн витрат на відрядження представника до Господарського суду Чернігівської області для участі у судових засіданнях.

Доказів понесення інших витрат під час розгляду справи позивачем суду не надано. Крім того, розгляд справи здійснено судом у відсутності сторін, в тому числі і представника позивача, який в судове засідання не з'явився, а тому зазначені позивачем в попередньому (орієнтовному) розрахунку витрати на відрядження представника до Господарського суду Чернігівської області для участі у судових засіданнях ним фактично понесені не були.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат в сумі 600 грн на відрядження його представників відхиляються.

Керуючись ст. 129, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС - А», до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО УСПІХ К.О.М.», про стягнення 758 965,19 грн заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО УСПІХ К.О.М.», вул. Незалежності,3, с. Сальне, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16673, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А», вул. Мурманська, 29М, м. Кропивницький, 25014, , 645 314,90 грн боргу, 60 286,97 грн пені, 48 199,14грн 28% річних.

3. В решті позовних вимог в частині стягнення 5 164,18 грн 3% річних відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО УСПІХ К.О.М.», вул. Незалежності,3, с. Сальне, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16673, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А», вул. Мурманська, 29М, м. Кропивницький, 25014, , 12 566,43 грн судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 11.02.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен