ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" лютого 2019 р. Справа № 906/1180/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Тимошенко О.М.

судді Коломис В.В.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

Приватної комерційної фірми "Інтерпродукт" - не з'явився

Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни адвокат - Cлівінський А.О., посвідчення НОМЕР_1 від 26.06.14

Товариства з обмеженою відповідальністю "Терцет" - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду заяву Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. за нововиявленими обставинами у справі №906/1180/16 (колегія суддів: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.)

за позовом Приватної комерційної фірми "Інтерпродукт"

до Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терцет"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.

ВСТАНОВИВ:

Приватна комерційна фірма "Інтерпродукт" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до відповідачів Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терцет" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.07.2017р. у справі №906/1180/16 відмовлено у задоволенні позову Приватної комерційної фірми "Інтерпродукт" до Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терцет" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення, укладений 03 вересня 2003 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Терцет" та Приватним підприємцем Сичевською Світланою Іванівною щодо нежитлового приміщення площею 140,8 кв. м, яке розташоване у м. Житомирі, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського округу Фещенко А.С., реєстровий №3271. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2018р. касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни залишено без задоволення. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р.у справі №906/1180/16 залишено без змін.

Фізична особа-підприємець Сичевська Світлана Іванівна звернулася до суду апеляційної інстанції про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи доводи заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції виходив з того, що державна реєстрація права власності на майно за Сичевською С.І. була скасована на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2017р. у справі №806/2393/16, що призвело до поновлення прав шляхом визнання правочину недійсним. Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018р. у справі №806/2393/16, апеляційну скаргу Сичевської С.І. задоволено, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2017р. скасовано, провадження в адміністративній справі закрито. Скаржник зазначає, що державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення за Сичевською С.І. була здійснена 28.07.2010р. та є чинною.

Заявником долучено до матеріалів справи письмові пояснення з додатками.

Представник заявника в судовому засіданні доводи заяви про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 р. у справі №906/1180/16 за нововиявленими обставинами підтримав з підстав, викладених в ній. Уточнив, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 320 ГПК України підставою для перегляду постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. вважає постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 р. у справі №806/2393/16, якою скасована постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 р. поновлена реєстрація права власності на нежитлове приміщення Сичевською С.І. Тобто, на думку заявника, скасоване судове рішення у адміністративній справі стало підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р.

Крім того, заявник в судовому засіданні пояснив, що подані ним копії документів до письмових пояснень із сотнею додатків свідчать про те, що у 1999 році товариство «Терцет» приміщення магазину нікому не продавало, а було його власником та володільцем до моменту його продажу03.09.2003 р. Сичевській С.І. Документи доводять фактичне володіння з 2003 року Сичевською С.І. приміщенням, як власником різних комунальних послуг, надання приміщення в оренду іншим особам. Матеріали цивільної справи №2-158/10 є доказом фактичного володіння заявником приміщення. Тобто докази, надані до письмових пояснень, відповідно до п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Представники позивача та відповідача ТОВ "Терцет" в судове засідання не з'явилися, про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Розглянувши доводи заяви, заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, судова колегія дійшла висновку, що заява про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів приймає до уваги, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із матеріалів справи, Приватна комерційна фірма "Інтерпродукт" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до відповідачів Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терцет" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р., Приватна комерційна фірма "Інтерпродукт" зазначає, що оспорюваний договір укладено особою, яка не мала права продавати спірне приміщення, оскільки станом на 2003 рік і дотепер власником майна є сам позивач. Як на докази посилається на Договір купівлі-продажу від 01.10.1999р., реєстрацію права власності у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, а також накладення нотаріальної заборони на відчуження об'єкту нерухомого майна.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.07.2017р. у справі №906/1180/16 відмовлено у задоволенні позову Приватної комерційної фірми "Інтерпродукт" до Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терцет" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.

Рішення вмотивоване тим, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки в даному випадку, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р. не відновить порушених прав в силу правовідносин, які склалися між сторонами.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення, укладений 03 вересня 2003 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Терцет" та Приватним підприємцем Сичевською Світланою Іванівною щодо нежитлового приміщення площею 140,8 кв. м, яке розташоване у м. Житомирі, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського округу Фещенко А.С., реєстровий №3271. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування положень Цивільного кодексу України, оскільки дії з реєстрації права власності на підставі оспорюваного договору, вчинялись відповідачем і після 01 січня 2004 року. Рівненський апеляційний господарський суд в своїй постанові зазначив, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства зокрема застосував частини 1, 2, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зазначивши, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг правоздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2018р. касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни залишено без задоволення. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р.у справі №906/1180/16 залишено без змін.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2018р. якою залишено без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р., зазначив наступне:

"Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що станом на 03.09.2003р. договір купівлі-продажу від 01.10.1999р. був чинним та власником нежитлового приміщення загальною площею 140,8 кв м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, вул. Київська, буд. 102.) було ПКФ "Інтерпродукт", право власності якого на зазначене приміщення зареєстроване 20.10.1999р. у Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по інвентаризації за реєстровим №141, інвентаризаційна справа №14700, записано в реєстрову книгу №103, сторінка 144. Вказане також підтверджується витягом з реєстрової книги за №103, стр.144. Докази розірвання договору від 01.10.1999р. або визнання недійсним в цілому або в частині в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Терцет" з моменту продажу Приватній комерційній фірмі "Інтерпродукт" втратило право розпоряджатися нежитловим приміщенням загальною площею 140,8 м2, яке розташоване за адресою: м. Житомир, м.Житомир, вул. Київська, буд. 102, а тому не мало права продавати вказане приміщення повторно 03.10.2003р. іншій особі - СПД Сичевській С.І.

Крім того, 03.09.2003р. під час укладення оспорюваного Договору стосовно нерухомого майна (приміщення магазину загальною площею 140,8 м2, розташованого за адресою: м.Житомир, вул. Київська, буд. 102.) - діяла нотаріальна заборона на відчуження об'єкту, яка була накладена на підставі договору застави №3119 від 22.10.1999р. Власником майна зазначено Приватну комерційну фірму "Інтерпродукт". Заборона на нерухоме майно внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.07.2006р.

З огляду на зазначене вірним є висновок суду апеляційної інстанції, що оспорюваний договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 140,8 кв м, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд.102 - вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю "Терцет" та Сичевською С.І. 03.09.2003р. з порушеннями приписів як ЦК УРСР, так і ЦК України, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Терцет" розпорядилося майном, яке йому не належало, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним, як такий, що укладений з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушує основні принципи існуючого суспільного ладу, зокрема, спрямований на використання всупереч закону чужої приватної власності з корисливою метою".

Фізична особа-підприємець Сичевська Світлана Іванівна звернулася до суду апеляційної інстанції про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. за нововиявленими обставинами.

Заявник, обґрунтовуючи заяву про перегляд постанови за новоявленими обставинами, посилається на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018р. у справі №806/2393/16, якою постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2017р. скасовано, провадження в адміністративній справі закрито. А тому, на думку заявника, державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення за Сичевською С.І., яка була здійснена 28.07.2010р., є чинною.

Колегія суддів зазначає, що, зокрема, у вказаній постанові апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки перегляд законності реєстраційних дій ґрунтується на обставинах, стосовно яких існує спір про право власності на нежитлове приміщення за адресою: м.Житомир, вул. Київська, буд. 102, загальна площа 140,8 кв.м загальною вартістю 42 240,00 грн. між ПКФ "Інтерпродукт" та ФОП Сичевської Світлани Іванівни".

Отже, підставою скасування постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2017р. у справі №806/2393/16 є порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст. 19 КАС України, що є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги

При цьому, колегія суддів зазначає, що у даній постанові апеляційний адміністративний суд не спростовує висновків Рівненського апеляційного господарського суду, які викладні у постанові від 22.09.2017р., щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.

Поряд з цим, суд касаційної інстанції переглядаючи постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. в справі №906/1180/16 залишив її без змін. Відтак, погодився із встановленими апеляційним судом обставинами справи, оцінкою доказів, правовою кваліфікацією подій та їх юридичних наслідків, зокрема з прийнятим рішенням по суті позовних вимог в цілому. Тобто постанова суду апеляційної інстанції прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ст. 320ГПК України. Однак, судом апеляційної інстанції при перегляді постанови суду апеляційної інстанції від 22.09.2017р. не встановлено істотних для справи обставин, що не були встановлені судам раніше, та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи. Відтак, доводи на які посилається заявник у справі не спростовують висновків викладених в постанові Рівненського апеляційного господарського суду залишеною без змін постановою касаційного господарського суду у складі Верховного суду, тому судове рішення підлягає залишенню без змін, а заява Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. за нововиявленими обставинами у справі №906/1180/16 - без задоволення.

Як підсумок, судова колегія Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 р. не є нововиявленою обставиною в розумінні п.3 ч.2 ст. 320 ГПК України.

До письмових пояснень заявника додані наступні документи:

1. постанова слідчого про призначення інвентаризації від 30.12.2003 р.

2. постанова слідчого Моніча Б.С. від 04.06.2004 р.

3. лист прокуратури №м-807/04 від 01.11.2005р.

4. припис ДПН від 10.07.2000р.

5. лист №6/797 від 13.11.2001р.

6. договір на підключення обладнання від 14.06.2001р. з додатками

7. договір №39 на виконання робіт від 30.07.2001р.

8. свідоцтво про державну реєстрацію від 06.06.2000р.

9. витяг з ЄДРПОУ від 08.09.2009р.

10. довідка комітету статистики №20-106 від 19.01.2000р.

11. угода про розірвання договору про надання адвокатських послуг від 25.11.2016р. №19/16

12. витяг про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей

13. договір найму житла

14. карти постійного місця проживання в Республіці Польща

15. лист від 04.02.2000р.

16. лист МБТІ від 04.02.2000р.

17. лист від 04.02.2000р.

18. лист СУ від 05.09.03р.

19. лист №5 від 01.09.2003р.

20. наказ №1 від 08.08.03р.

21. оголошення у газеті від 14.08.2003р.

22. заява від 25.09.2003р.

23. лист №244скр/03 від 24.10.03р.

24. скарга на неправомірні дії від 01.10.2003р.

25. лист БТІ від 03.10.2003р.

26. лист №18/42п-30 від 26.09.2003р.

27. висновок №5069 від 04.12.2003р.

28. декларація про початок виконання будівельних робіт

29. робочий проект газопостачання

30. акт на приймання газового лічильника від 15.10.2013р.

31. акт приймання газопроводу в експлуатацію

32. акт приймання газообладнання

33. аксонометрична схема

34. акт перевірки технічного стану від 29.10.2013р.

35. акт розмежування балансової належності

36. акт перевірки вентиляційних каналів

37. акт №648 від 08.10.2013р.

38. акт звіряння від 19.02.2014р.

39. договір №594 від 01.11.2013 р.з додатками

40. договір суперфіцію №95/сф від 16.10.2013р.

41. договір на приєднання до газових мереж №95 від 16.10.2013р.

42. договір земельного сервітуту від 16.10.2013р.

43. договір відповідального зберігання від 16.10.2013р.

44. договір на розподіл природного газу від 11.10.2013р. з додатками

45. акти приймання-передачі розподіленого природного газу з квитанціями

46. технічна угода від 11.10.2013р.

47. договір на постачання природного газу від 11.10.2013р. з додатками

48. декларація про готовність до експлуатації

49. акт перевірки стану обліку газу від 12.02.2016р.

50. договір про відпуск води від 13.01.2012р.

51. рахунки КП «Житомирводоканал» на оплату з квитанціями

52. договір з ПАТ «Обленерго» від 14.12.2011р. з додатками

53. виписка з обігової відомості розрахунків за електроенергію

54. договір №1796 про постачання електроенергії з додатками

55. звіти про використану електроенергію з квитанціями

56. оригінал банківської виписки

57. договір оренди нежитлового приміщення від 01.10.2003р.

58. витяг з ЄДРПОУ

59. витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна

60. витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна

61. довідка про відсутність заборгованості від 26.02.2009р.

62. постанова суду від 27.05.2009р. у справі №2а-26/09

63. апеляційна скарга від 24.06.2009р.

64. лист №134 від 28.01.2005р.

65. лист №169 від 11.03.10р.

66. акт приймання-передачі від 18.01.2012р.

67. акти наданих послуг

68. свідоцтво про державну реєстрацію ФОП

69. паспорт ОСОБА_6

70. свідоцтво про сплату єдиного податку

71. договір оренди нежитлового приміщення №1 від 25.05.2013р.

72. свідоцтво про державну реєстрацію

73. свідоцтво платника єдиного податку

74. паспорт ОСОБА_7

75. додаткова угода до договору оренди приміщення №1/ж-15 від 04.12.2015 р.

76. лист №3 від 20.01.2017р.

77. лист Сичевської С.І. від 27.01.2017р.

78. лист №06/568-03 від 04.03.09р.

79. лист №06/2-1330-03 від 18.03.09р.

80. позовна заява від 08.09.2003р.

81. рішення від 10.02.2010р. у справі №2-158/10

82. додаткове рішення від 16.04.2010р. у справі №2-158/10

83. ухвала від 26.07.2010р. у справі №2-158/10

84. ухвала від 17.06.2010р. у справі №2-158/10

85. постанова від 18.08.2009р. у справі №12/28-к

86. заява від 26.06.2018р.

87. позовна заява від 01.12.2016р.

88. ухвала від 05.12.2016р.

89. ухвала від 10.01.2019р.

90. позовна заява від 13.03.2017р.

91. ухвала від 15.03.2017р.

92. інформація по справі №296/2041/17

93. лист від 25.11.2016р.

94. звернення від 12.08.2016р.

95. лист Мін'юсту

96. оригінал ордеру на надання правової допомоги ЖТ №059209

97. договір про надання адвокатських послуг від 13.02.2018р.

98. свідоцтво та посвідчення адвоката

99. витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Вказані докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки відповідно до п.2 ч.4 ст. 320 ГПК України - дані докази не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ст. 325 ГПК України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: ухвалює рішення якщо переглядалося рішення суду; приймає постанову якщо переглядалася постанова суду; постановляє ухвалу якщо переглядалася ухвала суду.

Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, видаються або надсилаються учасникам справи у порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

У зв'язку з відмовою задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. судовий збір покладається на заявника відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 320, 321, 322, 323, 324, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Сичевської Світлани Іванівни про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. за нововиявленими обставинами у справі №906/1180/16 - відмовити.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2017р. у справі №906/1180/16 - залишити в силі.

3. Справу №906/1180/16 повернути господарському суду Житомирської області.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями.

Повний текст Ухвали складений 12.02.2019р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.