СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Справа № 917/904/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вх. №1346 П/2 на рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2018 у справі №917/904/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Вовнянко Ліани Вікторівни, Полтавська область, Котелевський район, с. Милорадове,

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава,

про скасування рішення комісії Котелевської філії ПАТ "Полтаваобленерго", оформлене Протоколом №11 від 12.07.2018 про нарахування фізичній особі - підприємцю Вовнянко Ліані Вікторівні (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суми за не донараховану електроенергію в розмірі 15608,78 грн. за результатами розгляду акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією №00000714 від 05.04.2018,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 31.10.2018 закрито підготовче провадження у справі №917/904/18, призначено справу до судового розгляду на 21.11.2018 о 10:00 годині. У мотивувальній частині вказаної ухвали вирішено декілька процесуальних питань, зокрема, зазначено про відмову в задоволенні клопотання ПАТ "Полтаваобленерго" про призначення судової електротехнічної експертизи у даній справі; у клопотанні ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-74/15803 від 26.10.2018 про продовження строку на подання доказів та долучення вказаних доказів до матеріалів справи також відмовлено з огляду на те, що з аналізу даної процесуальної дії з боку відповідача вбачається дублювання поданого ним 08.10.2018 за №10-74/14620 клопотання, у прийнятті якого судом було відмовлено 11.10.2018, про що зазначено у відповідній ухвалі.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.11.2018 (суддя Бунякіна Г.І.) закрито підготовче провадження у справі №917/904/18, позов задоволено. Скасовано рішення комісії Котелевської філії ПАТ "Полтаваобленерго", оформлене Протоколом № 11 від 12.07.2018 про нарахування фізичній особі - підприємцю Вовнянко Ліані Вікторівні суми за не донараховану електроенергію в розмірі 15608,78 грн. за результатами розгляду акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією №00000714 від 05.04.2018. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1762,00 грн. судових витрат у вигляді сплаченого судового збору. Повернуто ФОП Вовнянко Ліані Вікторівні зайво сплачену суму судового збору згідно з квитанцією №32 від 20.07.2018 в сумі 79,00 грн.

Місцевий господарський суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази дотримання вимог пункту 3.32 Правил користування електричної енергії під час складання Актів про пломбування, а саме, Акт про пломбування від 17.12.2012 не містить інформації щодо особи, яка брала участь у пломбуванні приладу обліку з боку споживача, що унеможливлює її ідентифікацію та встановлення повноважень на представництво інтересів фізичної особи-підприємця Вовнянко Л.В.; Акт про пломбування лічильника від 21.02.2014 з боку споживача підписано ОСОБА_2, при цьому, доказів наявності у вказаної особи належних повноважень на представництво споживача під час здійснення пломбування приладів обліку та підписування відповідних актів відповідачем не надано; наявність трудового договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, не може свідчити про факт надання останній представницьких повноважень на вчинення правочинів від імені ФОП Вовнянко В.В. За таких обставин, на думку місцевого господарського суду, враховуючи, що доказів на підтвердження факту встановлення та прийняття позивачем на зберігання індикатора дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля суду не надано, рішення комісії Котелевської філії ПАТ "Полтаваобленерго", оформлене Протоколом № 11 від 12.07.2018, по розгляду акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією № 00000714 від 05.04.2018 є безпідставним і необґрунтованим та підлягає скасуванню.

11.12.2018 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПАТ "Полтаваобленерго" від 06.12.2018 (подана в межах встановленого законом строку), в якій заявник просить: скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 31.10.2018 в частині відмови у задоволенні клопотання ПАТ "Полтаваобленерго" про призначення у справі електротехнічної експертизи та призначити в даній справі судову електротехнічну експертизу (перелік питань наведено заявником у скарзі); скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 31.10.2018 в частині відмови у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів; скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2018, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ФОП Вовнянко Л.В.

Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції, викладений в ухвалі від 31.10.2018, в частині, що встановити факт здійснення впливу магнітного поля на засіб обліку електричної енергії та час здійснення такого впливу не є можливим, оскільки відповідачем не надано доказів того, що вказаний засіб обліку був вилучений у спосіб, що виключає можливість подальшого впливу на нього магнітного поля чи пошкодження цілісності індикатора, а також інший вплив чи доступ до нього - є передчасним, оскільки на час постановлення ухвали від 31.10.2018 суд ще не розглядав справу по суті, окрім того, питання, чи можливо встановити факт здійснення впливу магнітного поля на засіб обліку та час такого впливу, не є правовим питанням і його вирішення потребує спеціальних знань у сфері електротехніки. Також апелянт наполягає на тому, що у ОСОБА_2, яка перебувала у трудових правовідносинах з ФОП Вовнянко В.В., мала необхідні повноваження на підписання акту про пломбування; у позовній заяві ФОП Вовнянко В.В. взагалі не посилалася на ту обставину, що нею не було передано на зберігання індикатор магнітного поля на підставі акту про пломбування від 17.12.2012 - отже, на думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог; Вовнянко В.В. схвалила та не оспорювала дії ОСОБА_2, а саме - здійснила оплату заміни лічильника, його пломбування, сплачувала за спожиту електроенергію, тому підпис продавця ОСОБА_2 в актах про пломбування є підписом уповноваженого представника споживача; вчинення ФОП Вовнянко В.В. порушення Правил користування електричною енергією доведено належними доказами, акт про порушення складено працівниками відповідача з дотриманням вимог чинного законодавства, розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок вказаного порушення, також здійснено за нормативно затвердженою формулою. Отже, ПАТ "Полтаваобленерго" вважає, що позов у даній справі задоволенню не підлягає.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Пуль О.А.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 31.01.2019.

23.01.2019 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що наявні в матеріалах справи акти про пломбування не містять жодної інформації щодо встановлення індикатора на приладі обліку і передачі його на збереження саме споживачеві, ФОП Вовнянко Л.В., адже вони підписані ОСОБА_2, стосовно якої відповідачем не надано доказів наявності у неї повноважень на представництво споживача під час здійснення пломбування приладів обліку та підписання відповідних актів; безпідставність застосованої відповідачем оперативно-господарської санкції неодноразово підтверджено компетентними органами; призначення у справі експертизи, на якій наполягає відповідач, на думку позивача, є недоцільним, оскільки індикатор магнітного поля, що міститься на вилученому працівниками відповідача засобі обліку електроенергії, як після цього вилучення, так і в подальшому, є таким, що здатний змінити свої параметри за умови впливу на нього магнітом; твердження апелянта, що аналіз аналогічних періодів різних років дає значну похибку в кількості спожитої ФОП Вовнянко Л.В. електроенергії, не відповідає дійсності; додатком до позовної заяви №14 позивачем надано порівняльний аналіз споживання ФОП Вовнянко Л.В. електроенергії за 2016 - 2018 роки з додатками - копіями рахунків за спожиту електроенергію, з яких вбачається відсутність коливань кількості спожитої електроенергії за аналогічні періоди як до, так і після складання акту ПАТ "Полтаваобленерго"; наведений же апелянтом період - квітень 2017 та 2018 років дійсно відрізняється показниками, але відповідне пояснюється встановленням кондиціонера, а також тим, що квітень 2018 року був холоднішим за квітень 2017 року, окрім того, відмінність у показниках споживання електроенергії документально підтвердило лише факт збільшення споживання, що також не узгоджується з твердженнями апелянта про здійснення позивачем втручання в роботу приладу обліку електроенергії. Позивач просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а ухвалу від 31.10.2018 в оскаржуваній частині та рішення від 21.11.2018 - без змін.

28.01.2019 відповідач надав відповідь на відзив, у якій зазначає, що місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні аналізував зміст трудового договору від 25.08.2011, укладеного ФОП Вовнянко Л.В. та ОСОБА_2, однак зазначений доказ не досліджувався в судовому засіданні; суд також досліджував письмові докази, у прийнятті яких відмовив ухвалою від 31.10.2018, а саме, акт про заміну розрахункових засобів обліку та перевірку їх технічного стану від 11.12.2012 та акт про пломбування від 17.12.2012, що свідчить про порушення місцевим господарським судом ст.80, 210 ГПК України; суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про проведення електротехнічної експертизи, оскільки вказана експертиза дозволила б визначити, чи піддавався засіб обліку впливу магнітного поля після складання відносно ФОП Вовнянко Л.В. акту про порушення; також відповідач із посиланням на постанову Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №906/585/17 наполягає на тому, що ОСОБА_2 є уповноваженим представником споживача; також відповідач зазначає, що споживання електроенергії ФОП Вовнянко Л.В. зросло після складення акту про порушення від 05.04.2018.

31.01.2019 у зв'язку з відпусткою судді Пуль О.А. та знаходженням на лікарняному судді Бородіної Л.І. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

31.01.2019 позивач надав заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що трудовий договір від 25.08.2011, укладений ФОП Вовнянко Л.В. та ОСОБА_2, був наданий позивачем відповідачеві як додаток до позовної заяви; вказаний доказ було досліджено судом першої інстанції та надано йому правову оцінку; в ході розгляду справи місцевий господарський суд не порушив норм матеріального та процесуального права; позивач наполягає на тому, що відповідач не надав доказів делегування споживачем функцій представника найманому працівникові - продавцеві ОСОБА_2

Присутній в судовому засіданні 31.01.2019 представник позивача підтримав викладену ним письмово правову позицію.

Представник відповідача з посиланням на ч.3 ст.255 ГПК України зазначив, що просить суд розглядати апеляційну скаргу в частині оскарження процесуальних дій, вчинених ухвалою суду першої інстанції від 31.10.2018, не як окремі вимоги апеляційної скарги, а як заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду - в межах розгляду апеляційної скарги на рішення суду. Даний учасник справи просив суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2018 та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ФОП Вовнянко Л.В.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України та з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 в даній справі, якою було скасовано ухвалу суду першої інстанції від 31.10.2018 в частині відмови відповідачеві у продовженні пропущеного строку подання доказів, доданих до заяви від 26.10.2018 №10-74/15803 (т.1, а.с.193), а саме: акту про заміну розрахункових засобів обліку та перевірку їх технічного стану від 11.12.2018, акту про пломбування від 17.12.2012, заяви ФОП Вовнянко Л.В. від 17.12.2012, банківських виписок за грудень 2012 року та січень 2013 року, картки рахунку ФОП Вовнянко Л.В., витягу з журналу реєстрації рахунків за використану електроенергію (т.1, а.с.197 - 205).

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з викладеними в апеляційній скарзі на рішення суду від 21.11.2018 запереченнями відповідача щодо необґрунтованої відмови у прийнятті вищевказаних доказів та при розгляді апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду від 21.11.2018 враховує відповідні докази.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

26.06.2007 між ПАТ "Полтаваобленерго" в особі начальника Котелевської філії Лазька В.В. та Приватним підприємцем Вовнянко Ліаною Вікторівною було укладено договір про постачання електричної енергії № 138 (т.1, а.с. 16-19), відповідно до умов якого постачальник (ПАТ "Полтаваобленерго") зобов'язувався продавати електричну енергію споживачу (ПП Вовнянко Л.В.) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 8,8 кВт, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

05.04.2018 представниками ПАТ "Полтаваобленерго" було проведено перевірку розрахункового засобу обліку, що був встановлений у торгівельному павільйоні "ІНФОРМАЦІЯ_1" споживача ФОП Вовнянко Л.В. За результатами перевірки складено Акт про порушення № 00000714 (а.с. 20), у якому зазначено наступне: "Виявлені явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів - вплив на лічильник електричної енергії № 5082938 постійним магнітом, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується (недовраховується). Порушення зафіксоване індикатором впливу постійного магніту №7300443. Порушена геометрія магнітної суспензії під впливом магнітного поля".

Вказаний акт підписано трьома представниками електропостачальної організації, якими також зафіксовано відмову споживача від підпису.

На засіданні комісії по розгляду акта № 00000714 від 05.04.2018 про порушення споживачем Правил користування електричною енергією було прийнято рішення провести розрахунок вартості електричної енергії за період 145 днів з 13.11.2017 по 05.04.2018 згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Відповідне рішення комісії оформлено протоколом № 11 від 12.07.2018 (т.1, а.с. 24), за яким до сплати ФОП Вовнянко Л.В. підлягає 15608,78 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування рішення комісії Котелевської філії ПАТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом № 11 від 12.07.2018 про нарахування фізичній особі - підприємцю Вовнянко Ліані Вікторівні суми за недонараховану електроенергію в розмірі 15608,78 грн. за результатами розгляду акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією № 00000714 від 05.04.2018.

Місцевий господарський суд задовольнив позов - з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

Правовідносини сторін у даній справі регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" (відповідно до ст.77 якого учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом), а також іншими нормативними актами, зокрема, Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Правила), договором про постачання електричної енергії № 138 від 26.06.2007, укладеним між сторонами.

Згідно з п. 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

За приписами п. 3.32. Правил, при пломбуванні та/або встановленні індикаторів та приладів обліку з вмонтованими індикаторами оформляється акт про пломбування та встановлення індикаторів. В акті про пломбування та встановлення індикаторів мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби та/або індикаторів, сторона, яка їх встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб і індикаторів на них. Акт про пломбування та встановлення індикаторів підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні приладу обліку.

Відповідно до п. 4.2.3 договору про постачання електричної енергії № 138 від 26.06.2007, укладеного між сторонами, Споживач сплачує Постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану відповідно до діючої Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, зокрема, у разі пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття або пошкодження пломб засобів обліку.

Згідно з пп. 4 п. 2.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією та в разі виявлення таких порушень Правил користування електричною енергією: пошкодження або відсутності пломб на приладах обліку, що враховують обсяг електричної енергії, переданої мережами споживача (за наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Правилами користування електричною енергією, пошкодження зазначених приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку.

Отже, зі змісту вищенаведених норм вбачається, що необхідною умовою для стягнення зі споживача вартості недорахованої електроенергії відповідно до Методики є наявність акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Правилами, тобто - підписаного керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні приладу обліку.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України).

Таким чином, представником споживача є особа, яка наділена відповідними повноваженнями за законом, умовами договору, укладеного із постачальником електроенергії чи за довіреністю - про що обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні.

Відповідач наполягає на тому, що опломбування лічильника здійснювалося у встановленому законом порядку, із підписанням відповідних актів уповноваженими представниками сторін.

Доказами, що підтверджують відповідні обставини, ПАТ "Полтаваобленерго" вважає акти про пломбування лічильника НІК 2102-02.М1 № 5082938: акт від 17.12.2012 (т.1, а.с.198), в якому не вказано прізвище особи, що підписала акт зі сторони споживача, та акт від 21.02.2014 (т.1, а.с.57), який зі сторони споживача підписано ОСОБА_2 Саме згідно з даним актом від 21.02.2014 було встановлено пломбу на індикаторі впливу постійного магніту №7300443, який, за твердженням відповідача, зафіксував порушення, зазначене в акті № 00000714 від 05.04.2018 про порушення споживачем Правил користування електричною енергією.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 є продавцем продовольчих товарів, працює у торгівельному павільйоні "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП Вовнянко Л.В. на підставі трудового договору. Як вбачається із вказаного трудового договору від 25.08.2011 (т.1, а.с. 29), працівник (ОСОБА_2) зобов'язується проводити торгівлю за адресою с. Милорадове, магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", нести повну матеріальну відповідальність за товар, отриманий для реалізації, дотримуватись високої культури обслуговування, підтримувати чистоту на робочому місці, виконувати техніку безпеки.

Жодних положень (норм), відповідно до яких ОСОБА_2 була б уповноважена на вчинення від імені ФОП Вовнянко Л.В. будь-яких правочинів, у тому числі, і щодо підписання актів про пломбування індикаторів та приладів обліку з вмонтованими індикаторами, трудовий договір не містить.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що наявність трудового договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, не може свідчити про факт надання останній представницьких повноважень на вчинення правочинів від імені ФОП Вовнянко В.В.

В ході апеляційного провадження відповідач зазначав, що трудовий договір від 25.08.2011, на який господарський суд посилається в тексті рішення, не досліджувався в судовому засіданні судом першої інстанції. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, копія вказаного трудового договору була додана до позовної заяви ФОП Вовнянко Л.В. Відповідно до протоколу судового засідання 21.11.2018 (т.1, а.с.232) та описової частини рішення оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було досліджено матеріали справи в повному обсязі. Тому вищевказані твердження апелянта колегія суддів визнає безпідставними і такими, що ґрунтуються на недоведених припущеннях.

Тобто при підписанні вищевказаних актів про пломбування представники ПАТ "Полтаваобленерго", всупереч вимогам ст.237, 244 ЦК України, не пересвідчилися в наявності у ОСОБА_2 повноважень щодо здійснення дій від імені ФОП Вовнянко Л.В., тоді як наявність таких повноважень є обов'язковою умовою для вчинення відповідного правочину.

Відповідне додатково підтверджується листами інспекції Держенергонагляду у Полтавській області від 22.06.2018 та 31.07.2018 (т.1, а.с.31, 174), якими позивачеві надавалися роз'яснення умов застосування Методики, а саме, про те, що нарахування за актом про порушення Правил може бути здійснено лише у разі підтвердження факту встановлення та передачі на зберігання споживачеві відповідного індикатора згідно з актом, підписаним керівниками або уповноваженими особами сторін. При цьому в обох листах зазначено про те, що акт про пломбування від 21.02.2014 не оформлений належним чином, а саме, не вказано посаду особи, яка підписала акт від імені споживача, а у графу "пломбування виконано в присутності уповноваженого представника споживача, який несе відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб" взагалі не внесено необхідних відомостей - що є порушенням п.3.32 Правил та п.2.1 Методики.

Апелянт також стверджував, що, на думку ПАТ "Полтаваобленерго", у правовідносинах, пов'язаних зі споживанням електричної енергії, не можуть застосовуватися загальні положення цивільного законодавства щодо представництва, на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Однак при цьому ПАТ "Полтаваобленерго" не наведено посилань на жодні нормативні акти, приписи яких виключали б можливість застосування до спірних правовідносин вищенаведених норм Цивільного кодексу України.

Посилання апелянта на те, що, за твердженням працівників ПАТ "Полтаваобленерго", ОСОБА_2 вільно знаходилася у приміщенні, що перевірялося, і перед тим як допустити їх до засобу обліку, завжди телефонувала своєму роботодавцю (ФОП Вовнянко Л.В.), на те, що ФОП Вовнянко Л.В. в подальшому здійснювала оплату заміни лічильника, його пломбування, сплачувала за спожиту електричну енергію (що, на думку відповідача, свідчить про схвалення та не оспорювання позивачем дій ОСОБА_2) тощо, на думку колегії суддів, не є належними аргументами, оскільки не свідчать про прийняття позивачем в установленому порядку на зберігання індикатора дії впливу постійного магнітного поля. А відтак, наведені відповідачем обставини не можуть бути визнані юридичними фактами, з якими пов'язується виникнення у ФОП Вовнянко Л.В. обов'язку нести відповідальність за збереження і цілісність встановлених пломб та індикатора згідно з Правилами.

Посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.04.2018 у справі № 906/585/17, також обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки вказані висновки стосуються порядку оформлення акта про порушення Правил користування електричної енергії, тоді як обставиною, що має бути встановлена для правильного вирішення спору в даній справі, є факт передачі на збереження споживачу індикатора дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів під час оформлення акта про пломбування засобу обліку.

Однак вказаної обставини в ході судового розгляду справи встановлено не було, оскільки, як уже зазначалося, акти про пломбування (зокрема, акт від 21.02.2014) зі сторони позивача підписано неуповноваженою особою, а будь-яких інших доказів на підтвердження прийняття позивачем на зберігання пломб, встановлених на приладі обліку електричної енергії, у матеріалах справи не міститься.

Також апелянт зазначав, що суд першої інстанції у судовому засіданні дослідив оригінали доказів, у прийнятті яких було відмовлено ухвалою від 31.10.2018, а саме, акт про заміну розрахункових засобів обліку та перевірку їх технічного стану від 11.12.2018, акт про пломбування від 17.12.2012.

Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні дійсно посилається на докази, у прийнятті яких ним було відмовлено ухвалою від 31.10.2018.

Разом з тим, відповідне не призвело до прийняття неправильного рішення, враховуючи, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 в даній справі скасовано ухвалу суду першої інстанції від 31.10.2018 в частині відмови відповідачеві у продовженні пропущеного строку подання доказів, доданих до заяви від 26.10.2018 №10-74/15803, у тому числі, акту про заміну розрахункових засобів обліку та перевірку їх технічного стану від 11.12.2018, акту про пломбування від 17.12.2012. Однак навіть з урахуванням відповідних доказів матеріали справи не дають підстав для висновку про належне представництво особи, яка брала участь в оформленні актів про пломбування (ОСОБА_2), отже, підстави для застосування до споживача заходів відповідальності, передбачених Правилами та Методикою, в даній справі не доведені.

За таких обставин, питання щодо з'ясування факту наявності або відсутності впливу магнітного поля на засіб обліку, встановлений у торгівельному павільйоні "ІНФОРМАЦІЯ_1" споживача ФОП Вовнянко Л.В. (яке, за твердженням відповідача, мало бути з'ясовано шляхом призначення судової електротехнічної експертизи), на думку колегії суддів, не мають значення для вирішення даного спору, оскільки відповідачем не доведено наявності першої та необхідної передумови для застосування до позивача заходів відповідальності - а саме, щодо передання відповідного індикатора впливу магнітного поля у встановленому порядку на зберігання позивачеві.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом в ході розгляду даної справи правомірно відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про призначення у справі електротехнічної експертизи з посиланням на те, що питання, запропоновані відповідачем для вирішення під час проведення судової електротехнічної експертизи, не стосуються обставин, які мають значення для справи.

Окрім того, недоцільність проведення відповідної експертизи було фактично визнано самим відповідачем, який у направленому позивачу листі від 01.06.2018 (т.1, а.с.23) посилався на роз'яснення НКРЕКП від 23.08.2013, відповідно до яких, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів експертиза приладу обліку електричної енергії не проводиться, оскільки вплив магнітного або електричного полів на роботу приладу обліку електричної енергії на сьогодні неможливо підтвердити або спростувати шляхом проведення експертизи приладу обліку електричної енергії.

В оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом було надано зазначеному доказу належну правову оцінку. В ході апеляційного провадження переконливих доводів на підтвердження доцільності проведення експертизи відповідачем не наведено.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу відповідач зазначав, що у листі від 01.06.2018 ПАТ "Полтаваобленерго" відмовило ФОП Вовнянко Л.В. у проведенні експертизи електролічильника, тобто метрологічної експертизи, в той же час ПАТ "Полтаваобленерго" зверталося до суду з клопотанням про призначенні у справі експертизи індикатора магнітного поля, а саме, електротехнічної експертизи. Однак відповідні твердження не можуть бути визнані належними аргументами, оскільки, як було встановлено вище, відповідач стверджував про вчинення позивачем порушення, пов'язаного з впливом на прилад обліку магнітного поля, однак, відповідно до вищенаведеного роз'яснення НКРЕКП від 23.08.2013, експертиза приладу обліку електричної енергії у такому випадку не проводиться.

Відповідно до ч.2 ст.86 ГПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що про відсутність підстав для застосування до позивача заходів відповідальності, пов'язаних із впливом на роботу приладу обліку електричної енергії, свідчить та обставина, що середньомісячний обсяг спожитої електроенергії на об'єкті позивача до складення відповідачем акту про порушення та після його складення не змінився і є таким, що відповідає аналогічним розрахунковим періодам попередніх років (про відповідне зазначено в листі інспекції Держенергонагляду у Полтавській області від 31.07.2018 (т.1, а.с.174). Вказаних обставин відповідачем в ході апеляційного провадження також не спростовано.

Посилання відповідача на зростання споживання електроенергії позивачем у квітні - травні 2018 року порівняно з аналогічним періодом 2017 року мають характер припущень і не можуть бути визнані належними доказами наявності впливу на роботу приладу обліку електричної енергії. Окрім того, вони не узгоджуються з доказами, що надавалися до суду першої інстанції самим відповідачем, зокрема, зі звітом про споживання ФОП Вовнянко Л.В. електричної енергії (т.1, а.с.123, 124), з якого не вбачається будь-яких різких змін, що могли б свідчити про штучне заниження об'єму спожитої електроенергії внаслідок втручання в роботу приладу обліку електричної енергії.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду щодо правомірності позовних вимог колегія суддів вважає обґрунтованим. В ході апеляційного провадження відповідачем не було наведено аргументів, які могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та відмови у позові.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2018 у справі №917/904/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.02.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна