ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

13 лютого 2019 року Справа № 912/3230/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. розглянувши у підготовчому засіданні заяву Державного підприємства "Спецагролізинг" №021 від 01.02.2019 у справі № 912/3230/18

за позовом Державного підприємства "Спецагролізинг", 01004, м. Київ, вул. Горького, 11

до відповідача Фізичної особи-підприємця Слабоспіцького Анатолія Миколайовича, АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору

Представники сторін:

від позивача - Баришев І.Г. директор, витяг № від 05.09.201, в режимі відеоконференції;

від позивача - Мельников Д.О., витяг є ЄДР, в режимі відеоконференеції;

від відповідача - Слабоспіцький А.М. особисто, паспорт виданий Маловисківським РВУМВС України в Кіровоградській області 15.06.1995;

В засіданні суду присутній слухач - ОСОБА_1 паспорт серія НОМЕР_1 виданий Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 20.06.1995;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Спецагролізинг" до Фізичної особи-підприємця Слабоспіцького Анатолія Миколайовича про визнання недійсним договору про надання послуг від 21.12.2015 з моменту укладення, з покладенням на відповідача судових витрат.

Ухвалою від 17.12.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/3230/18 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 10.01.2019, встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

04.01.2019 відповідач подав суду відзив на позов з доказами його направлення позивачу, у якому заперечує позовні вимоги.

За результатами підготовчого засідання 10.01.2019 господарським судом оголошено перерву на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 10:00 год. 16.01.2019.

16.01.2019 позивач подав суду відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу.

За результатами підготовчого засідання 16.01.2019 господарським судом оголошено перерву на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 10:00 год. 07.02.2019.

28.01.2019 до суду засобами електронного зв'язку надійшла відповідь на відзив з врахуванням відповіді на відзив від 15.01.2019.

05.02.2019 до суду надійшла заява Державного підприємства "Спецагролізинг" №021 від 01.02.2019 в порядку ст. 46 ГПК України, з вимогами:

- визнати договір про надання послуг від 21.12.2015 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки від 04.04.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 01.06.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 02.06.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

За результатами підготовчого засідання 07.02.2019 господарським судом оголошено перерву на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 12:00 год. 13.02.2019.

13.02.2019 відповідач подав суду заперечення на заяву позивача від 01.02.2019 в порядку ст. 46 ГПК України, у якій зазначив, що аналізуючи умови договорів від 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016, зокрема заводські номери комбайнів, останній прийшов до висновку, що вони не зазначені в спірному договорі від 21.12.2015. Крім того, відповідач зазначає, що заяву позивачем подано без дотримання правил встановлених ст. 46 ГПК України.

В засіданні суду 13.02.2019 представники позивача підтримали заяву в порядку ст. 46 ГПК України, представник відповідача заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Розглянувши заяву позивача в порядку ст. 46 ГПК України № 021 від 01.02.2019, господарський суд відмовляє в її прийнятті з наступних підстав.

Заяву № 021 від 01.02.2019 обґрунтовано слідуючим.

Між позивачем та відповідачем протягом період часу з 25.11.2015 по 01.09.2016 укладено шість тотожних за своїм змістом та складом учасників відносин договорів про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки на загальну суму 1 015 715 грн, в тому числі щодо оспорюваних в цьому судовому провадженні договорів.

Позивач вказує, що дослідження змісту та способу виконання згаданих правочинів доводить, що сторони висловили єдине волевиявлення щодо мети вчинення правочину, але оформили їх різними документами з єдиною метою ухилитись від виконання передбачених законом процедур закупівель за участю державного підприємства.

За твердженням позивача, існування декількох правочинів щодо одного і того самого предмету правочину, які вчинено тими самими суб'єктами протягом 27 днів наприкінці 2015 року, свідчить, що дії суб'єктів охоплювались одним волевиявленням і мали на меті одні і ті самі наслідки. Водночас встановлені законом обмеження щодо обов'язкової тендерної процедури закупівлі послуг спонукали недобросовісних представників сторін вдаватись до маніпуляцій з метою ухилення від належного виконання вимог закону.

Доказами поданими позивачем, зокрема актами прийому-передачі послуг, за переконанням позивача, підтверджується перевищення встановленого законодавством порогового значення ціни договору, а відтак порушення сторонами порядку укладення спірного договору, що тягне визнання договору недійсним і входить до предмету доказування у справі. З можливістю дослідження судом зазначених доказів пов'язане можливість оцінити наявність або відсутність правових підстав для задоволення або відхилення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, об'єднання кількох вимог в одну справу можливе лише за умови їх однорідності, тобто вони повинні бути такими, що випливають з одних підстав (правовідносин) та участі тих же самих сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що розділом ІІІ Глави 1 параграфу 1 ГПК України визначено види заяв по суті справи, які можуть бути подані учасниками процесу. Тому у разі надходження до господарського суду однієї із заяв (клопотань), не передбачених у згаданому розділі ГПК України, суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (ч. 3 ст. 46 ГПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Так як нормами ч. 3 ст. 46 ГПК України встановлено, що одночасна зміна предмета і підстав позову не допускається, тому у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову.

З заяви позивача в порядку ст. 46 ГПК України № 021 від 01.02.2019 вбачається, що позивачем заявлено нові (додаткові) позовні вимоги немайнового характеру, а саме: визнання договорів про надання послуг від 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

За вказані вимоги позивачем сплачено судовий збір.

Законом не передбачено права позивача на подання заяв про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

У разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Суд вважає, що заява позивача в порядку ст. 46 ГПК України № 021 від 01.02.2019 не є ані заявою про зміну предмета позову, ані заявою про об'єднання кількох вимог, оскільки містить у собі прохання про розгляд судом нових позовних вимог, які фактично є іншими позовами.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17.

Окрім того, господарський суд враховує, що в провадження господарського суду Кіровоградської області знаходиться справа № 912/2647/18 за позовом Державного підприємства "Спецагролізинг" до Фізичної особи-підприємця Слабоспіцького Анатолія Миколайовича про визнання договору про надання послуг від 25.11.15 недійсним з моменту укладення, за умовами якого надано послуги щодо зернозбиральних комбайнів зав. номер 234, 328.

В обґрунтування вказаних позовних вимог ДП "Спецагролізинг" зазначає, що спірний договір суперечить ст. 2, 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (в редакції на день укладення спірного договору), тому підлягає визнанню недійсним.

Разом з тим, з матеріалів заяви позивача вбачається, що умови договорів від 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016 стосуються зернозбиральних комбайнів зав. номер 338 (договір від 04.04.2016), 234 (договір від 01.06.2016), 252 (договір від 02.06.2016) та 307, 261, 275, 336, 343, 345 (договір від 29.06.2019).

Проте, враховуючи однаковий предмет договорів від 01.06.2016 та від 25.11.2015, що є предметом розгляду у судовій справі № 912/2647/18, позивач не звертався, до суду у вказаній справі з заявою в порядку ст. 46 ГПК України, а вирішив подати таку заяву у даній справі, предмет договору у якій не пов'язаний з будь-яким з договорів вказаних у заяві №021 від 01.02.2019.

Крім того, позивач звернувся до суду з окремим позовом про визнання недійсним договору від 21.12.2015 та не вказував, що даний спір неможливо розглянути окремо від справи № 912/2647/18.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для прийняття судом заяви Державного підприємства "Спецагролізинг" №021 від 01.02.2019.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду з окремими позовами про визнання договорів про надання послуг від 21.12.2015, 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

Керуючись статтями 46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті заяви Державного підприємства "Спецагролізинг" №021 від 01.02.2019 та повернути її заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

3. Примірники ухвали надіслати сторонам.

Повний текст ухвали складено 14.02.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.