ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.02.2019 р. Справа № 914/1355/18

Господарський суд Львівської області, у складі судді Король М.Р., за участю секретаря судового засідання Фартушка Н.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування, м. Львів

про відстрочення виконання рішення

у справі №914/1355/18

за позовом: Приватного підприємства «ОККО Контракт», м. Київ,

до відповідача: Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування, м. Львів,

про: стягнення 222564,41грн.

За участю представників сторін:

позивача (стягувача): ОСОБА_1 (довіреність №ОК-2018/95 від 02.07.2018р.);

відповідача (боржника, заявника): ОСОБА_2 (довіреність №3968/13 від 30.11.2018р.),

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019р. на розгляд Господарського суду Львівської області поступила заява (вх.№231/19 від 29.01.2019р.) Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 08.10.2018р. у справі №914/1355/18.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.01.2019р. заяву Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування прийнято та призначено до розгляду на 11.02.2019р.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Березяк Н.Є., на підставі розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №64 від 08.02.2019р. «Щодо повторного автоматизованого розподілу справи №914/1355/18», здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду вищевказаної заяви визначено суддю Король М.Р.

11.02.2019р. представник заявник (боржника) через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації суду подав уточнення до заяви про відстрочення виконання рішення суду (вх.№5775/19 від 11.02.2019р.)

В судове засідання представник заявника (боржника) з'явився, вимоги за заявою (вх.№231/19 від 29.01.2019р.), з врахуванням уточнень до такої (вх.№5775/19 від 11.02.2019р.), підтримав, просив суд відстрочити виконання рішення суду на один рік. Свою заяву обґрунтовує тим, що у 2018 році на підприємстві склалось складне фінансове становище у зв'язку з недостатнім фінансуванням з боку держави, а саме: заборгованість по заробітній платі - 5024753,25 грн, заборгованість зі страхування по заробітній платі - 2653077,13 грн, заборгованість перед постачальниками - 21724838,36 грн, заборгованість за комунальні послуги - 1588443,52 грн. Арешт рахунків Залізничним ВДВС м. Львів призведе до зупинки роботи ЛКЕПЗПІП, яке відіграє значну соціальну роль у суспільстві, є одним із найбільших підприємств цієї галузі в Україні, надає соціальні послуги населенню по виготовленню ортопедичних та протезних виробів, у тому числі за державні кошти. При цьому, просить суд додатково прийняти до уваги той факт що до кінця 2018 року заявником погашено заборгованість із заробітної плати та податках, частково перед постачальниками, у тому числі перед стягувачем. На теперішній час актуальним є питання не створювати нову заборгованість, а тому підприємство вчасно виплачує заробітну плату працівникам, та при першій можливості розраховується із кредиторами.

Враховуючи наведене, боржник вказує про важкий фінансовий стан, який унеможливлює сплату наявної заборгованості одним платежем, а тому просить відстрочити виконання рішення суду на один рік.

В судове засідання 11.02.2019р. представник стягувача зявився, проти поданої заяви усно заперечив та надав усні пояснення по суті поданої заяви.

В судовому завданні 11.02.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суд, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив таке:

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 1291 Конституції України).

Частинами 1 та 2 ст.18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.10.2018р. у справі №914/1355/18, яке набрало законної сили, позовні вимоги Приватного підприємства «ОККО Контракт» задоволено частково. Стягнуто з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування на користь Приватного підприємства «ОККО Контракт» 209799,88 грн. основного боргу, 834,42 грн. інфляційних втрат, 1432,19 грн. три проценти річних та 3331,13 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 10000,00 грн. основного боргу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05.11.2018р. на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 08.10.2018р. у справі №914/1355/18 суд видав наказ.

29.01.2019 року боржник звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду від 08.10.2018 у справі №914/1355/18.

Частиною 1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 вказаної вище статті Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З правового аналізу наведених норм вбачається, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено у Постанові Вищого господарського суду України від 10.04.2014р. у справі №925/1408/13, що тяжке фінансове становище, відсутність обігових коштів та майна, яке можна було б реалізувати в рахунок погашення заборгованості не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочення (відстрочення) виконання судового рішення, оскільки вказані обставини утворились внаслідок власної господарської діяльності Відповідача, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від нього обставин.

Частиною 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заявлені вимоги боржник обґрунтовує важким фінансовим становищем. На підтвердження своїх обґрунтувань долучає довідку по З/п, послугах, постачальниках, згідно якої станом на 01.01.2019р. борг по послугах 1197856,11 грн., борг по постачальниках 21712598,58 грн., борг по заробітній платі та податках із з/п відсутні.

Інших доказів належного підтвердження важкого фінансового становища (в тому числі, але не виключно, доказів відсутності грошових коштів на банківських рахунках заявника) боржником не подано.

З підстав наведеного боржник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 08.10.2018р. у справі №914/1355/18 на один рік.

З огляду на викладене та недоведеність заявником (боржником) належними та допустимими доказами у справі факту ускладнення чи неможливості виконання рішення суду, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, враховуючи ступінь вини боржника у виникненні заборгованості, підстави для задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду у справі відсутні.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви (вх.№231/19 від 29.01.2019р.) Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 08.10.2018р. у справі №914/1355/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14.02.2019.

Суддя Король М.Р.