ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Справа № 906/125/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 09 жовтня 2018 року (повний текст складено 19.10.2018) у справі № 906/125/18 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції ПАТ "Укрпошта"

до Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області

про стягнення 268 823,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.10.2018 у справі №906/125/18 позов Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції ПАТ "Укрпошта" до Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення 268 823,46 грн. задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення 233 318,45 грн. основного боргу.

Присуджено до стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" 19 515,57 грн. пені, 10840,59 грн. інфляційних нарахувань, 3 142,56 грн. 3% річних, 4 002,28 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 19 515,57 грн. пені, 10840,59 грн. інфляційних нарахувань, 3 142,56 грн. 3% річних, 4 002,28 грн. судового збору скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представник позивача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 22 січня 2019 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача повністю підтримала вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18 січня 2017 року та 04 квітня 2017 року між Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (виконавець/учасник/позивач) та Управлінням праці та соціальним захистом населення Малинської районної державної адміністрації (замовник/відповідач) були укладені договори про закупівлю поштових послуг №16 та №196 відповідно (а.с.10-18).

За умовами п.1.1 договору №16 від 18.01.2017 замовник доручив виконавцю здійснювати виплату та доставку соціальних допомог, що нараховуються органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок джерел, передбачених законодавством України, а виконавець на підставі відомостей, наданих замовником, за відповідну плату, проводить виплату і доставку соціальних допоміг протягом виплатного періоду у об'єктах поштового зв'язку. А за умовами п.1.1 договору №196 від 04.04.2017 учасник зобов'язувався надавати замовнику за ДК 021:2015-64100000-7 послуги поштові та кур'єрські, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п.3.4 договору №16 від 18.01.2017 сума по договору складає 98150,00грн без ПДВ.

Згідно п.3.1 договору №196 від 04.04.2017 ціна цього договору становить 207571,00 (без ПДВ)

Пунктом 3.1 договору №16 від 18.01.2017 та пунктом 4.1 договору №196 від 04.04.2017 сторони погодили, що замовник здійснює оплату за надані послуги з виплати та доставки грошових допоміг, пільг, субсидій, компенсацій та інших соціальних виплат відповідно до діючих тарифів, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 22.07.2004 №166 "Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги" одночасно з фінансування коштів на виплату допоміг, компенсацій, субсидій та пільг, а при відсутності коштів - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження бюджетного фінансування на зазначену мету. Кошти перераховуються окремими платіжними дорученнями на рахунок виконавця/учасника: р/р 7185; 6999; 6999

Здавання послуг учасником та прийняття результатів замовником здійснюється шляхом підписання сторонами звітів за формою 57-а. Після приймання послуг замовником на підставі звітів за формою 57-а, платіжних документів та даних бухгалтерського обліку, складається акт звіряння розрахунків з виплати грошових допоміг, пільг, субсидій, компенсацій та інших соціальних виплат за формою В9-М і підписується сторонами не пізніше 7-го числа місяця наступного за звітним (п. 3.2 договору від 18.01.2017 та п.4.2 договору від 04.04.2017).

Крім того, п.3.3 договору від 18.01.2017 та п.4.3 договору від 04.04.2017 сторони додатково визначили, що кінцевий розрахунок з оплати послуг проводиться не пізніше трьох банківських днів після підписання звіту за формою 57-а.

Строк дії договорів від 18.01.2017 та від 04.04.2017 - з моменту підписання до 31.12.2017.

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань за період з січня 2017 року по лютий 2018 року було надано послуг на загальну суму 233318,45 грн.

Натомість, Житомирська дирекція ПАТ "Укрпошта" свої зобовязання за договорами від 18.01.2017 та від 04.04.2017 в частині оплати наданих послуг не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 233318,45 грн.

Враховуючи викладене, ПАТ "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції ПАТ "Укрпошта" звернулося до суду про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області основного боргу в розмірі 233318,45 грн, а також 19915,57 грн пені, 3142,56 грн відсотків річних та 12846,88 грн інфляційних.

Як вбачається, в подальшому, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем було сплачено основний борг в розмірі 233318,45 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи реєстрами платіжних доручень розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів (а.с. 116-127).

Оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу в розмірі 233318,45 грн, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу необхідно за відсутністю предмету спору відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Крім того, ПАТ "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції ПАТ "Укрпошта" просить суд за порушення виконання грошового зобов'язання стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області 19915,57 грн пені, 3142,56 грн відсотків річних та 12846,88 грн інфляційних.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1 договору від 18.01.2017 та 7.3 договору від 04.04.2017 передбачено, що за порушення терміну перерахування коштів, передбаченої у п.4.1, замовник сплачує учаснику пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору та зважаючи, що п.4.2.1 договору від 18.01.2017 та п.7.3 договору від 04.04.2017 передбачена майнова відповідальність, суд першої інстанції правомірно задоволив пеню в розмірі 10642,52 грн згідно поданого позивачем розрахунку (а.с.20).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як з'ясовано судами, прострочення виконання грошового зобов'язання з боку відповідача має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом, що до стягнення підлягає 3142,56 грн відсотків річних та 10840,59 грн інфляційних втрат. При цьому, у стягненні 2006,29 грн інфляційних втрат суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки їх нараховано та відповідно пред'явлено до стягнення безпідставно.

При цьому, посилання апелянта на п.3.1 договору №16 від 18.01.2017 та п.4.1 договору №196 від 04.04.2017, а також на те, що відповідач є бюджетною установою, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Так згідно пункту 3.1 договору №16 від 18.01.2017 та пункту 4.1 договору №196 від 04.04.2017 замовник здійснює оплату за надані послуги з виплати та доставки грошових допоміг, пільг, субсидій, компенсацій та інших соціальних виплат відповідно до діючих тарифів, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 22.07.2004 №166 "Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги" одночасно з фінансуванням коштів на виплату допоміг, компенсацій, субсидій та пільг, а при відсутності коштів - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження бюджетного фінансування на зазначену мету.

Відповідач зазначає, що з 16 лютого 2017 року були заблоковані рахунки управління по всіх незахищених статтях і не проводились платежі за платіжними дорученнями управління за всіма кодами програмної класифікації та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених пунктом 2 ст.55 Бюджетного кодексу України, що в свою чергу позбавляє можливості проводити відшкодування будь-яких витрат, в тому числі і оплату поштових послуг, наданих ПАТ "Укрпошта".

За змістом положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, а саме: особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст.218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Окрім того, ст.1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи, що чинне законодавство України не містить будь-яких особливих вимог до договорів, які укладаються субєктами підприємницької діяльності з бюджетними установами, виконання договору повинно здійснюватись на загальних підставах. В силу статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів. Наявність чи відсутність бюджетного фінансування не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за надані послуги за договором. Таким чином, відповідач як бюджетна установа, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання, зумовленої відсутністю коштів у бюджеті.

За таких обставин, відповідач відповідає за своїми зобовязаннями, що виникли з договору №16 від 18.01.2017 та договору №196 від 04.04.2017 і така відповідальність не може ставитись в залежність від наявності чи відсутності бюджетного фінансування, а отже посилання відповідача на ненастання строку оплати за договором у звязку із відсутністю бюджетного фінансування, а також на арешт рахунків управління по всіх незахищених статтях, є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 09 жовтня 2018 року у справі №906/125/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №906/125/18 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "06" лютого 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.