УХВАЛА

м. Київ

12.02.2019Справа № 910/1473/19

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Київської міської ради (1044, м. Київ, вул. Хрещатик,36) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Комунальник» (03062, м. Київ, вул. Червонозаводська, 7), Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатрек» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 67), Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінфорд» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 67), Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошеф» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 67), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростиль» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 67) про зобов'язання передати нерухоме майно (частини гуртожитка) до комунальної власності територіальної громади міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Комунальник», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатрек», Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінфорд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошеф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростиль» зобов'язання передати нерухоме майно (частини гуртожитка) до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Судовий збір з позовної заяви про повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях, як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Проте, позивачем сплачено судовий збір за п'ять вимог про зобов'язання передати нерухоме майно (частини гуртожитка) до комунальної власності територіальної громади міста Києва, як за вимоги немайнового характеру. Натомість, суд наголошує, що позивачем пред'явлено вимоги майнового характеру.

При цьому, документів, які б підтверджували вартість такого нерухомого майна до матеріалів позовної заяви не додано.

Таким чином, позивачем належить до сплати судовий збір за кожну з пред'явлених вимог як за окремі вимоги майнового характеру виходячи з вартості частин гуртожитку у місті Києва на вул. Червонозаводській 7.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатків до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, а саме, взагалі не засвідчено.

При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення копій документів належним чином, загальний напис на зворотньому боці пакету документів «Всього прошито і пронумеровано», оскільки даний напис свідчить лише про скріплення (прошиття) певного пакету документів, а не про засвідчення, що кожна з поданих копій відповідає оригіналу, про що свідчить напис, передбачений пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Внаслідок вказаного позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Київської міської ради.

2. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення цієї ухвали та встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання доказів сплати судового збору за кожну з пред'явлених вимог як за окремі вимоги майнового характеру виходячи з вартості спірних частин гуртожитку у місті Києва на вул. Червонозаводській 7;

- - надання копій письмових доказів, засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством.

3. Ухвала набрала законної сили 12.02.19. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко