СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Справа № 913/582/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Дучал Н.М. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибули,

від відповідача: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за вх. №72 Л/1 на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.12.18 (суддя Лісовицький Є.А.) у справі № 913/582/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ Донецької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймор", м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 95 805 000, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18 позовна заява Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» повернута заявникові без розгляду на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою та клопотанням щодо відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи та невірно застосувавши норми матеріального права дійшов висновку щодо повернення позову заявникові.

За твердженнями апелянта, положення статей ГПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи, відтак суд в кожному конкретному випадку повинен встановити можливість особи сплатити судовий збір на підставі представлених доказів.

Також позивач вказує на те, що наразі підприємство знаходиться у важкому фінансовому стані.

03.01.2019 Східним апеляційним господарським судом зареєстровано апеляційну скаргу позивача на вказане судове рішення Господарського суду Луганської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2019 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Склярук О.І. (суддя доповідач), суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, відповідно до статті 262 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від учасників справи не надійшло.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на ухвалу Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18. Клопотання позивача задоволено та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Зобов'язано учасників справи до 21.01.2019 включно надати суду відзиви на апеляційну скаргу з доказами надсилання копії та доданих документів іншим сторонам у справі.

Після повідомлення суддею-доповідачем про закінчення проведення підготовчих дій, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість призначення апеляційної скарги відповідача до розгляду з повідомленням усіх учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2019 призначено розгляд справи № 913/582/18 на 31.01.2019 о 10:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 115. Явку представників учасників справи визнано необовязковою.

В судове засідання 31.01.2019 представники позивача та відповідача не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просило суд першої інстанції стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймор" безпідставно (помилково) отримані грошові кошти в сумі 95 805 000, 00 грн. Одночасно з цим, позивач просив господарський суд відстрочити сплату судового збору у сумі 616 700, 00 грн., заявивши відповідне клопотання №15/1-3389 від 12.11.2018.

Крім того позивач вказує на те, що внаслідок проведення на території Донецької області АТО та втрати керування Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» майновими комплексами 7 (семи) структурних підрозділів (місцезнаходження яких зареєстроване на території, непідконтрольній Україні), господарську діяльність структурних підрозділів паралізовано (деяких тимчасово призупинено на час проведення АТО відповідно до рішення Наглядової ради ПАТ «Донецькоблгаз»), у зв'язку з чим діяльність підприємства знаходиться у важкому фінансовому стані.

Також заявник зазначає, що відповідно до сертифікату Торгово-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2014 для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України (на момент видачі сертифікатів обставини тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо).

За 2014-2017 роки розмір недоотриманої тарифної виручки сягнув понад 300 млн. грн. Так, у звіті про фінансовий стан ПАТ «Донецькоблгаз» за 2017 рік обліковується збиток на суму 304 482, 00 тис. грн. (внаслідок проведення бойових дій на території Донецької області сталося значне зменшення тарифного доходу підприємства).

Заявник зокрема додає постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.02.2018 за виконавчим провадженням №55665051 накладено арешт на рахунки ПАТ «Донецькоблгаз». Відповідно з 15.02.2018 заблоковано видаткові банківські операції підприємства та його відокремлених структурних підрозділів в таких установах банку: ПАТ «АЛЬФА-БАНК», Філія Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», Донецьке РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «АБ «РАДАБАНК», ПАТ «УКРСОЦБАНК».

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.11.2018 у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз» про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву №15/1-3388 від 12.11.2018 Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймор» про стягнення 95 805 000 грн. 00 коп. залишено без руху. Позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду запропоновано усунути недоліки позовної заяви, а саме надати господарському суду докази сплати судового збору в сумі 616 700, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18 позовна заява Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» повернута заявникові без розгляду на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, зокрема посилається на порушення норм матеріального права під час її винесення.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів погоджується з такими доводами позивача, з огляду на таке.

За приписами ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Частиною 2 ст.9 вказаного Закону визначено, що суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, передбачених процесуальним законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

В той же час, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як було встановлено судом першої інстанції, предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру про стягнення 95 805 000 грн. 00 коп., отже згідно норм чинного законодавства за подання до господарського суду вказаного позову, позивач мав би сплатити судовий збір в сумі 616 700 грн. 00 коп.

Як вже зазначалося, позивачем до суду першої інстанції разом з позовною заявою було подане клопотання щодо відстрочення сплати судового збору у сумі 616 700, 00 грн., яке було відхилене судом першої інстанції.

Судова колегія наголошує, що відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, а обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену особу в силу вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний суд вказує, що у розгляді питань, пов'язаних, зокрема, з відстроченням та розстроченням сплати судового збору (стаття 8 Закону) слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, зазначені положення закону дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Також судова колегія зазначає, що положення статей ГПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи, відтак суд в кожному конкретному випадку повинен встановити можливість особи сплатити судовий збір на підставі представлених доказів.

Апеляційний суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції не було надано об'єктивної оцінки усім поданим скаржником доказів на підтвердження скрутного фінансового стану, зокрема: копія протокольного рішення НКРЕ №1 від 21.04.2015, копія розшифровки розподілу коштів від тарифу в сумі 6,96 грн., роздруківка з інтернетресурсу щодо заяви голови НКРУ; роздруківка з інтернетресурсу щодо складу нового тарифу для населення; копія Заяви ПАТ "Донецькоблгаз" від 10.04.2018 про перегляд тарифу, копія звіту про фінансові результати за 2017, копія наказу голови правління ПАТ "Донецькоблгаз" від 29.01.2018 № 23, копія постанови ВДВС від 30.01.2018 про арешт майна, копія постанови ВДВС від 05.02.2018 про арешт коштів, копія постанови ВДВС від 01.03.2018 про арешт коштів, копія довідки з реєстру підприємств про банкрутство, роздруківка безкоштовного витягу з ЄДРПОУ відносно ПАТ "Донецькоблгаз".

Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду України, практика ЄСПЛ є джерелом права в Україні та має застосовуватись органами державної влади, в тому числі й судами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах: Болдеа проти Румунії (Boldea v. Romania), 15.02.2007 § 29; Гелле проти Фінляндії (Helle v. Finland) 19.02.1997 § 60) з тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У рішенні по справі "ОСОБА_1 і ОСОБА_1 проти Румунії" (заява №9718/03 від 26.07.2011) ЄСПЛ зазначив, що судовий збір має бути "розумним", тобто таким, що з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, можу бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Підсумовуючи наведене та проаналізувавши фактичні обставини справи і подані позивачем докази на підтвердження важкого фінансового стану, який наразі позбавляє можливості сплати значної суми судового збору (616 700, 00 грн.), колегія суддів доходить висновку щодо наявності виключних обставин у заявника та мотивованості заявленого клопотання.

Враховуючи надану правову оцінку та переглядаючи оскаржуване судове рішення згідно норм чинного законодавства та у розрізі наведеної практики Європейського суду з прав людини, судова колегія доходить до висновку щодо помилковості посилань суду першої інстанції на підстави вважати, що майновий стан позивача не перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі та порядку.

Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтвердилися під час розгляду даної справи, що в свою чергу свідчить про невірне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Луганської області 11.12.2018 у справі №913/582/18 скасуванню у зв'язку з порушенням судом норм матеріального права, а справа передачі на розгляд до господарського суду Луганської області.

У зв'язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271, 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, Краматорськ Донецької області, на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.12.2018 (суддя Лісовицький Є.А.) у справі № 913/582/18 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Луганської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дати її підписання.

Повний текст постанови складено та підписано 05.02.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал