ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 м.Дніпро Справа № 904/2119/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від ТОВ "Сервіс-Агромаркет": ОСОБА_1, ордер ЗП №041465 від 31.10.2018, адвокат;

від ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я": представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 у справі №904/2119/18 (суддя Красота О.І., повний текст рішення складений 06.09.2018)

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я", м.Дніпро

про стягнення 221 987 грн. 80 коп., та

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет", м.Київ

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (надалі ТОВ "Сервіс-Агромаркет") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" (надалі ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я") на свою користь 193 047 грн. 88 коп. основного боргу, 20 336 грн. 14 коп. пені, 1 967 грн. 50 коп. 3% річних, 6 636 грн. 28 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобовязань щодо оплати поставленої йому позивачем продукції на умовах укладеного між сторонами договору №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2018 відкрито провадження у справі №904/2119/18 за вищезазначеним позовом за правилами спрощеного позовного провадження.

У червні 2018 року ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою, в якій просило визнати недійсними договір поставки №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017 разом з додатком №1 від 28.03.2017, додатком №2 від 17.05.2017 та додатком №3 від 18.08.2017 до нього.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви послалось на ті обставини, що договір поставки №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017 підписаний зі сторони ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" директором ОСОБА_2 з перевищенням повноважень, у звязку з чим є підстави для визнання його недійсним в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 у справі №904/2119/18 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 у справі №904/2119/18 (суддя Красота О.І.) первісний позов задоволено; з ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" на користь ТОВ "Сервіс-Агромаркет" стягнуто 193 047 грн. 88 коп. заборгованості, 20 336 грн. 14 коп. пені, 1 967 грн. 50 коп. 3% річних, 6 636 грн. 28 коп. інфляційних втрат та 3 329 грн. 82 коп. судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не враховано, що:

- в порушення умов п.4.3 договору постачальник не виставляв рахунки покупцю, тобто має місце прострочення кредитора,

- висновки суду першої інстанції про те, що факт поставки товару ТОВ "Сервіс-Агромаркет" є доведеним та встановленим, є безпідставним та необґрунтованим;

- договір №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017 підписаний зі сторони ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" директором ОСОБА_2, який не мав на його підписання відповідних повноважень;

- застосування у спірних правовідносинах сторін положень ст. 241 Цивільного кодексу України є неприпустимим.

Апелянт на виклик суду двічі не зявився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

ТОВ "Сервіс-Агромаркет" проти доводів апеляційної скарги заперечило, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника ТОВ "Сервіс-Агромаркет", дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Сервіс-Агромаркет" (постачальник) та ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" (покупець) укладено договір поставки №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017, за умовами якого постачальник зобовязаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва, а покупець зобовязаний прийняти такий товар та його сплатити.

Найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у Специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним договором, і є невідємною його частиною (п.1.2 договору).

Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма Специфікаціями відповідно до умов договору на протязі його дії (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору товар постачається на умовах DDP у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термін Інкотермс 2010, якщо інше не передбачено Специфікацію. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) зазначається у Специфікації. Строк поставки: постачальник зобовязаний поставити товар за відповідною Специфікацією протягом 5 (пяти) календарних днів з дати внесення покупцем попередньої оплати (авансу) згідно п.4.3.1. або п.4.4.1. договору, якщо інше не передбачено Специфікацією. Достроково поставка товару постачальником допускається виключно за згодою сторін.

Згідно п. 3.2 договору на кожну поставлену партію товару постачальник зобовязаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння України (якщо поставці підлягає насіння) сертифікат якості/підтвердження відповідності, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Постачальник зобовязаний оформити та зареєструвати податкову накладну єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, згідно законодавства України.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної та акту прийому-передачі товару.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що загальна вартість/ціна товару за договором складає суму вартості/ціни товару за всіма Специфікаціями до цього договору.

Згідно п. 4.3.1 договору оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідної Специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату. Постачальник зобовязаний виставити та надати покупцю рахунок в день підписання сторонами відповідної Специфікації. Ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом 5 банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним Банком України. Рахунок дійсний протягом 5 банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобовязання по оплаті 30% ціни товару, з дати надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п.4.3.2 договору оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній Специфікації здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній Специфікації. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобовязання по оплаті 70% ціни (вартості) товару, з дати надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що покупець зобовязаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з умовами даного договору.

Сторонами підписані Специфікації у вигляді Додатків №1 від 28.03.2017, №2 від 17.05.2017, №3 від 18.08.2017 до договору, якими визначили найменування товару, його кількість, ціну, строк та умови поставки, порядок та строк оплати товару.

На виконання умов договору, ТОВ "Сервіс-Агромаркет" поставило ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" товар на загальну суму 693 742 грн. 68 коп., що підтверджується видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками сторін:

- № 616 від 06.04.2017 на суму 350 363 грн. 52 коп.;

- № 1394 від 22.05.2017 на суму 67 596 грн. 48 коп.;

- № 2022 від 21.08.2017 на суму 275 782 грн. 68 коп. (а.с.28,30-31).

ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" частково оплатило поставлений товар на суму 500 694 грн. 80 коп., що підтверджується платіжними дорученнями:

- № НОМЕР_1 від 18.05.2017 на суму 20 278 грн. 94 коп.;

- № НОМЕР_2 від 04.04.2017 на суму 105 109 грн. 06 коп.;

- № НОМЕР_3 від 22.08.2017 на суму 82 734 грн. 80 коп.;

- № НОМЕР_4 від 01.11.2017 на суму 292 572 грн. (а.с.32-35).

З урахуванням часткової оплати та невиконанням своїх зобовязань з оплати отриманого товару у належному розмірі, у ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" утворилась заборгованість перед ТОВ "Сервіс-Агромаркет" в розмірі 193 047 грн. 88 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стосовно наявного боргу апелянт вважає, що на момент предявлення позову до суду у нього ще не виникло грошового зобовязання за договором, оскільки, за його твердженням, позивачем не було надано документів, передбачених п.3.2 договору, зокрема, рахунків на оплату, сертифікатів якості/підтвердження відповідності, актів прийому-передачі товару тощо.

Фактично апелянт вказує на своє право відстрочення виконання зобов'язання з оплати отриманої продукції через прострочення ТОВ "Сервіс-Агромаркет" його зобов'язання виписати та передати рахунки на її оплату, інших супровідних документів.

Вказане право передбачене ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Проте ч. 1 вказаної статті Кодексу надає поняття прострочення кредитора. Так, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Отже, слід встановити, чи виникли у ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" труднощі в виконанні ним свого зобов'язання з оплати спірного товару внаслідок ненадання йому ТОВ "Сервіс-Агромаркет" обумовлених договором рахунків на їх оплату, інших товаросупровідних документів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" мав у своєму розпорядженні всі необхідні для здійснення платежу за товар реквізити і відсутність рахунків, на що він посилається, не заважала йому це зробити. До того ж, у призначенні платежу платіжних доручень, відповідно до яких було здійснено часткову оплату товару, є посилання на рахунки позивача №990 від 17.05.2017, №398 від 28.03.2017, №1548 від 18.08.2017 (а.с.32-34), що підтверджує факт отримання рахунків апелянтом.

До того ж, спірний товар покупцем постачальнику не повернутий з огляду на відсутність документів, що його стосується в розумінні ст.666 Цивільного кодексу України, від договору ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" не відмовився (відповідних доказів суду не подано).

Щодо відсутності актів приймання-передачі товару слід зазначити, що первиними документами (видатковими накладними), підтверджена спірна поставка.

З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави вважати, що мале місце таке прострочення ТОВ "Сервіс-Агромаркет" як кредитора в розумінні норм ст. 613 Цивільного кодексу України, до виконання якого ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" в порядку ч. 2 ст.613 Цивільного кодексу України мав право відстрочити своє зобов'язання з оплати товару.

Отже, ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" мало сплатити отриманий товар у встановлений договором строк та оскільки доказів сплати спірної заборгованості не подано, вона має бути стягнута у судовому порядку.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами п. 9.4. договору у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п. 4.3.2. або п.4.4.2. договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач за первісним позовом нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 20 336 грн. 14 коп. за період з 02.12.2017 по 04.04.2018.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач за первісним позовом на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1 967 грн. 50 коп. та інфляційну складову в розмірі 6 636 грн. 28 коп. за період: 02.12.2017 по 04.04.2018.

Вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 20 336 грн. 14 коп., 3% річних у розмірі 1 967 грн. 50 коп., інфляційної складової в розмірі 6 636 грн. 28 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При розгляді первісного позову встановлено факт укладення ТОВ "Сервіс-Агромаркет" (постачальник) та ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" (покупець) договору поставки №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017.

Звертаючись із зустрічною позовною заявою, ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" посилається на ті обставини, що на момент укладення спірного договору поставки, який підписаний зі сторони покупця директором ОСОБА_2, діяв Статут в редакції, яка обмежувала укладення директором правочинів, що перевищують 50 000 грн.

З огляду на те, що спірний правочин укладений на суму 693 742 грн. 68 коп., ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" просить суд визнати його недійсним як таким, що укладений з перевищенням повноважень.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, договір поставки №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017 зі сторони ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" підписаний директором ОСОБА_2

Згідно п. 11.1. Статуту ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" органами управління товариством є вищий орган Загальні збори учасників та виконавчий орган директор.

Відповідно до п. 11.2.3. Статуту ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства належать, якщо інше не передбачено окремим рішенням Загальних зборів учасників товариства, яке має бути оформлене у письмовій форму у вигляді протоколу, прийняття рішень про укладення виконавчим органом правочинів (підписання угод, договорів, контрактів) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями (у т.ч., але не виключно: електро-, газо-, водопостачання) на суму, що перевищує 50 000 грн.

В той же час, згідно п. 11.3.5.4 Статуту директор вправі самостійно вчиняти (укладати) правочини (договори, контракти, угоди тощо) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями (у т.ч., але не виключно: електро-, газо-, водопостачання) на суму, що не перевищує 50 000 грн.

ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" в обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що загальними зборами товариства рішення про укладення правочину на суму, що перевищує 50 000 грн., не приймалось.

Положеннями ст. 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено.

Доказами такого схвалення може бути вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Факт прийняття спірного товару та часткова оплата, про що зазначено вище, є доказом схвалення ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" договору поставки №21/03/2017-ПАБ від 21.03.2017, внаслідок чого підстав для визнання його недійсним не вбачається.

Отже, Господарським судом Дніпропетровської області обставини справи з'ясовані повно та всебічно; рішення у даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, повязані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 у справі №904/2119/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 07.02.2019).