ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

30.01.2019 Справа № 917/1608/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Ем Лоджистікс", 65013, м.Одеса, Миколаївська дорога, буд. 233, ідент. код 38905656

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс Логістика", 36039, АДРЕСА_1, ідент. код 40210259

про стягнення 10 962,07 грн.

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.12.2018 року

від відповідача: ОСОБА_2С.(директор), наказ № 5 від 16.05.2018 року

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Ем Лоджистікс" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс Логістика" про стягнення 10962,07 грн. заборгованості за договором-заявкою на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів № 14072018 Е2 від 24.06.2018р.

Ухвалою від 26.12.2018 року господарський суд прийняв дану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 30.01.2019 року. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк протягом 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача.

Позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

28.01.2019 року на адресу суду надійшла заява (вих.№ 25/01-юр від 25.01.2019 року, вх.№ 737), в якій позивач повідомляє про сплату відповідачем заборгованості за договором-заявкою на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів № 14072018 Е2 від 24.06.2018р. в повному обсязі.

При цьому, посилаючись на норми ст.130 Господарського процесуального кодексу України просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762,00 грн. сплаченого судового збору та 4757,38 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з яких: 4000 грн. - гонорар адвоката, 757,38 грн. - компенсація витрат адвоката на проїзд для участі у судовому засіданні.

30.01.2019 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 830), в якому останній повідомляє про сплату заборгованості в повному обсязі, що підтверджується доданими платіжними дорученнями від 27.11.2018 року № 448 на суму 3000 грн., № 519 від 22.12.2018 року на суму 4000 грн.; № 570 від 11.01.2019 року на суму 5000 грн.; № 605 від 23.01.2019 року на суму 1500 грн.; № 609 від 24.01.2019 року на суму 465,07 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на оплату правничої допомоги відповідач заперечує та просить відмовити з підстав їх недоведення стороною.

У засіданні 30.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, встановив:

Факт сплати відповідачем суми боргу, заявленої позивачем до стягнення підтверджується платіжними дорученнями № 519 від 22.12.2018 року на суму 4000,00 грн., № 570 від 11.01.2019 року на суму 5000,00 грн., № 605 від 23.01.2019 року на суму 1500, 00 грн., № 609 від 24.01.2019 року на суму 465,07 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідач під час розгляду справи сплатив заборгованість перед позивачем, предмет спору відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В матеріалах справи №917/1608/18 наявне платіжне доручення №1 від 17.12.2018 р. про сплату судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Враховуючи закриття провадження у справі, приписи ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ч. 4 ст. 231 ГПК України, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України на користь позивача - ТОВ "Ай Ем Лоджистікс"1762,00 грн. судового збору.

Щодо клопотання позивача про розподіл судових витрат, понесених ним на правничу допомогу при розгляді цієї справи, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у даній справі на професійну правничу допомогу. Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивач планував понести 5200,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката, з яких: 4000,00 грн. - гонорар адвоката, 1200,00 грн. - компенсації витрат адвоката, включаючи проїзд для участі в судових засіданнях.

В ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано Договір № 12/12 про надання правничої (правової) допомоги від 12.12.2018 року, укладений між ним та адвокатом ОСОБА_1 та Додаткову угоду № 1 від 23.01.2019 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 12/12 від 12.12.2018 року.

За цим договором адвокат прийняв доручення позивача надавати йому правову допомогу у даній справі, за надання якої встановлено гонорар у розмірі 4000 грн., за Додатковою угодою - позивач зобов"язався здійснити компенсацію адвокату транспортних витрат для прибуття в судове засідання до господарського суду Полтавської області, яке призначено на 30.01.2019 року в сумі 757,38 грн.

До справи надано копію свідоцтва ОСОБА_1 про право на заняття адвокатською діяльність (серія ОД № 003072 від 18.10.2017 року).

В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано рахунок на оплату № 11 від 11.01.2019 року, рахунок на оплату № 12 від 23.01.2019 року, платіжне доручення № 1 від 18.01.2019 року на суму 4000,00 грн.; платіжне доручення № 2 від 23.01.2019 року на суму 757,38 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом ОСОБА_1 наведено в Акті приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги за Договором № 12/12 від 12.12.2018 року, складеного 25.01.2019 року (додається).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі на загальну суму 4757,38 грн., з яких 4000,00 грн. - гонорар адвоката, 757,38 грн. - компенсація витрат адвоката за проїзд для участі в судовому засіданні.

Відповідач заперечує вказаний розмір витрат, посилаючись на те, що сума гонорару - 4000 грн. є "не розумною з огляду на розмір заявлених позовних вимог".

В ст. 126 ч.4 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На виконання вимог ч.3 ст.126 ГПК України позивач подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним транспортних витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно акту від 25.01.2019 року адвокатом здійснено:

- вивчення матеріалів, наданих позивачем по взаємовідносинам з ТОВ "Транссервіс Логістика" та наявній заборгованості;

- аналіз законодавства, що регулює правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем та судової практики зі схожих спорів;

- розробка правової позиції та визначення кола доказів, які підтверджують обгрунтованість позовних вимог, їх оформлення;

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості;

- оформлення позовної заяви та додатків до неї;

- направлення позовної заяви в суд та на адресу відповідача;

- ведення перемов з представниками ТОВ "Транссервіс Логістика" щодо справи та мирного вирішення спору;

- складання заяви про стягнення судових витрат, її оформлення та направлення до господарського суду Полтавської області та до ТОВ "Транссервіс Логістика";

- запланована участь у судовому засіданні в господарському суді Полтавської області;

- проїзд залізничним транспортом з м.Одеси до м.Полтави;

- проїзд залізничним транспортом з м.Полтави до м.Одеси.

В підтвердження визначення вартості послуг адвоката позивач надав Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару.

При цьому судом враховується, що дана справа має істотне значення для позивача. Витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката є підтверждними та співмірними.

З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу адвоката на суму 4757,38 грн.

Згідно ст.130 ГПК України судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4757,38 грн., понесені позивачем у даній справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 126, 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі закрити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс Логістика" (36039, АДРЕСА_1, ідент. код 40210259) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Ем Лоджистікс" (65013, м.Одеса, Миколаївська дорога, буд. 233, ідент. код 38905656) 4757,38 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ з набранням даною ухвалою законної сили.

3. Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Ай Ем Лоджистікс" (65013, м.Одеса, Миколаївська дорога, буд. 233, ідент. код 38905656) 1762,00 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1 від 17.12.2018р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1608/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст..ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 04.02.2019 року

Суддя Іванко Л.А.