ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Справа№ 43/601

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал": Ярома С.К. - директор, витяг з ЄДР від 03.04.18

від ДП ТОВ „П.П.Г.: Мартен-Стал": Точек О.С. - довіреність б/н від 20.12.16

перекладач з польської мови Точек О.С.

від ПАТ „Ощадбанк": Юрків Р.В. - довіреність № 19/3-02/288 від 28.12.18

від ТОВ „ЛД-Держбудпостач": Лучків А.В. - довіреність № б/н від 10.01.19

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „П.П.Г. Мартен-Стал" на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року

у справі № 43/601 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кріогенні технології"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у справі № 43/601 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 12.07.2018 року, ліквідовано банкрута - ТОВ „Кріогенні технології", як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги, просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким поновити провадження у справі №43/601, посилаючись на передчасність затвердження звіту ліквідатора.

Згідно витягу з протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року апеляційну скаргу ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у справі № 43/601 залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

Згідно відомостей, які містяться на зворотньому поштовому повідомленні, уповноважена особа скаржника отримала копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 14.11.2018 року.

22.11.2018 року, згідно відомостей зазначених на конверті, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали суду від 30.10.2018 року подано докази направлення апеляційної скарги учасникам провадження у справі у відповідності до вимог ст. 258, 259 ГПК України, оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 1 777,00 грн. та докази на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року у справі № 43/601, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 17.01.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ „ЛД-Держбудпостач" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року відкладено розгляд справи на 31.01.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Представники скаржника в судовому засіданні 31.01.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у даній справі, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Представники ПАТ „Ощадбанк" та ТОВ „ЛД-Держбудпостач" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Ліквідатор банкрута та представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, оскільки явка учасників провадження у справі обов'язковою не визнавалась і матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи належне повідомлення ліквідатора банкрута та представників інших учасників провадження у справі про судове засідання, за відсутності клопотань з боку сторін, які не з'явились, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у їх відсутність.

31.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута та закриття провадження у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 43/601 про банкрутство ТОВ „Кріогенні технології", провадження у якій порушено ухвалою суду від 12.08.2004 року.

Ухвалою попереднього засідання від 24.12.2004 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 59 664 009,00 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 03.02.2005 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

14.12.2017 року до Господарського суду міста Києва від ліквідатора банкрута надійшов на затвердження звіт та ліквідаційний баланс ТОВ „Кріогенні технології".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у справі № 43/601 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 12.07.2018 року, ліквідовано банкрута - ТОВ „Кріогенні технології", як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі закрито.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором були вжиті всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута та повністю виконані покладені на нього Законом про банкрутство обов'язки, відтак дійшов висновку про наявність підстав для завершення процедури ліквідації банкрута та закриття провадження у справі.

Але погодитись з таким висновком місцевого господарського суду судова колегія не може, оскільки переглядаючи законність винесення ухвали суду від 12.07.2018 року встановлено наявність порушення норм Закону про банкрутство і, як наслідок, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року, який вступив в дію з 19.01.2013 року, встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

У даному випадку застосовується положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону про банкрутство, господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до п. 6 ст. 40 Закону про банкрутство провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому ст. 32 цього Закону.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу, що Законом про банкрутство передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов'язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

В судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора в ліквідаційній процедурі у відповідності до вимог Закону, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

При цьому, необхідно також зазначити, що саме після завершення всіх, передбачених Законом про банкрутство дій по здійсненню ліквідаційної процедури, та після розгляду усіх скарг та майнових спорів, суд переходить до розгляду звіту та ліквідаційного балансу.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен переконатись не тільки у належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника, а і пересвідчитись у відсутності не розглянутих спорів, скарг, клопотань, розгляд яких після припинення провадження у справі про банкрутство та внесення запису до ЄДРПОУ про припинення підприємства-банкрута стане неможливим або значно утрудниться.

Відповідна правова позиція щодо алгоритму закінчення ліквідаційної процедури банкрутства викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №915/112/15 та від 14.02.2018 року у справі №927/1191/14).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23.04.2018 року до суду першої інстанції надійшла позовна заява ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" про зобов'язання вчинити дії в межах справи № 43/601, в якій позивач просив суд зобов'язати ліквідатора Гусара І.О. вчинити дії щодо повернення майна банкрута ТОВ „Кріогенні технології", повторно реалізованого через ТБ „Електронні торги України" переможцеві торгів ТОВ „ЛД-Держбудпостач", оскільки ліквідатором до сих пір не проведено розрахунок з ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" на суму 2 160 000,00 грн.

Однак, ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року по справі № 43/601 відмовлено ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" у відкритті провадження в межах справи № 43/601 за позовною заявою до ТОВ „Кріогенні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О. про зобов'язання вчинити дії.

Відмовляючи позивачу у відкритті провадження в межах справи №43/601 за вказаним позовом, місцевий господарський суд виходив з того, що у суду відсутні правові підстави для розгляду поданої позовної заяви в межах справи №43/601 про банкрутство ТОВ „Кріогенні технології", оскільки Закон про банкрутство в редакції до 18.01.2013 року не містить приписів, за якими б суд розглядав такого роду позовні заяви в межах справи про банкрутство.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 08.05.2018 року, згідно відмітки на конверті, ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року у даній справі та передати справу до суду першої інстанції для розгляду.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом ст. 8 Закону про банкрутство, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

Відповідно до пп. 17.10 п. 17 ч. 1 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17-21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарг на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали.

Тобто, перехідними положеннями Господарського процесуального кодексу України прямо врегульовано питання стосовно направлення всіх матеріалів справи в справах про банкрутство (неплатоспроможність) до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до супровідного листа господарського суду міста Києва № 01-10/1916/18 від 23.05.2018 року, в порушення наведених норм, разом з апеляційною скаргою ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" до суду апеляційної інстанції було передано справу № 43/601 лише в одному томі на 6 арк.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 року поновлено скаржнику сток для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі № 43/601 за апеляційною скаргою ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" на ухвалу суду міста Києва від 26.04.2018 року, призначено справу до розгляду, а також зупинено дію оскаржуваної ухвали.

Як було зазначено вище, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен переконатись у відсутності не розглянутих спорів, скарг, клопотань, розгляд яких після припинення провадження у справі про банкрутство та внесення запису до ЄДРПОУ про припинення підприємства-банкрута стане неможливим або значно утрудниться.

Разом з тим, будучі обізнаним про оскарження прийнятої 26.04.2018 року ухвали, а також про наявність відкритого апеляційного провадження з перегляду даної ухвали, дію якої було зупинено відповідно до ухвали суду апеляційної інстанції від 07.06.2018 року, місцевий господарський суд дійшов передчасних висновків про можливість затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі № 43/601, оскільки за відсутності наслідків перегляду ухвали господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року в апеляційному порядку, оскаржувана ухвала не набрала законної сили, відтак станом на дату затвердження звіту ліквідатора (12.07.2018 року) спір про зобов'язання ліквідатора банкрута вчинити дії фактично не був розглянутий.

Судом також встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 року, тобто після винесення ухвали про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі № 43/601, апеляційну скаргу ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2018 року у справі № 43/601 скасовано, матеріали справи за позовом ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" до ТОВ „Кріогенні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О. про зобов'язання вчинити дії передано на розгляд господарського суду міста Києва в межах справи про банкрутство, відтак факт закриття справи про банкрутство ухвалою суду від 12.07.2018 року унеможливлює виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 року щодо розгляду позову ДП ТОВ „П.П.Г. Мартен-Стал" по суті заявлених вимог у межах даної справи про банкрутство ТОВ „Кріогенні технології".

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 „Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів також зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у справі №43/601 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію юридичної особи - ТОВ ТОВ „Кріогенні технології" та закриття провадження у справі про банкрутство є передчасною та такою, що прийнята з порушенням норм Закону при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „П.П.Г. Мартен-Стал" на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року у справі №43/601 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва 12.07.2018 року у справі № 43/601 скасувати.

3. Справу № 43/601 повернути до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 11.02.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

А.А. Верховець