ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" лютого 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/237/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

розглянувши заяву Фермерського господарства ,,Степ” (зареєстрована 04.02.2019 р. за вх. № 2-510/19)

по справі № 916/237/19

про вжиття заходів забезпечення позову Фермерського господарства ,,Степ” (28040, Кіровоградська обл., м. Олександрія, смт Олександрійське, вул. Андрія Ковтуна, буд. 13)

до Фірми ,,Укрконтракт” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, площа Грецька, буд. 3/4, офіс 602)

про стягнення 1182422,38 грн,

встановив:

Фермерське господарство ,,Степ” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фірми ,,Укрконтракт” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості у розмірі 1182422,38 грн, з яких 1138300,00 грн основного боргу, 8607,42 грн 3% річних, 25042,60 грн інфляційних нарахувань, 10472,36 грн пені, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору поставки від 03.10.2018 р. № 03/10-0313 в частині оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2019 р. відкрито провадження у справі № 916/237/19 та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 05.03.2019 р. об 11:00.

Фермерським господарством ,,Степ” одночасно з позовом подано до суду 04.02.2019 р. письмову заяву (зареєстрована за вх. № 2-510/19), згідно якої просить на підставі ст.ст.136, 137, 140 ГПК України забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Фірмі ,,Укрконтракт” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, наявні на будь-яких рахунках, відкритих у банках або інших фінансових установах, в межах суми позову в розмірі 1182422,38 грн.

Заява мотивована тим, що матеріали позову підтверджують наявність об’єктивного сумніву вважати, що рішення суду буде виконане, оскільки наведені факти та обставини в їх сукупності свідчать про недобросовісну поведінку відповідача щодо виконання умов договору поставки, зважаючи на суму заборгованості. У свою чергу, вжиття заходів забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду та не є порушенням прав відповідача щодо володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують юридичних наслідків для списання коштів з рахунків відповідача до моменту вступу судового рішення в силу та виникнення у відповідача обов’язку з виконання останнього. Крім того позивач просить суд не ставитися формально до вирішення даного питання та розглянути дану заяву перш за все, з урахуванням базового принципу господарського судочинства – принципу верховенства права з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав та законних інтересів Фермерського господарства ,,Степ”, оскільки на кону стоїть довіра до судової влади демократичного суспільства.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 7 ч.1 ст.139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу…

Як вказано в абз.2 п.1 та абз.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” від 26.12.2011 р. № 16 (із змінами), особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов’язання після пред’явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов’язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Господарський суд, проаналізувавши наведені норми процесуального права та їх тлумачення, проведене пленумом суду касаційної інстанції, а також зміст заяви про забезпечення позову, зазначає, що в її обґрунтування не надано жодних доказів того, що Фірмою ,,Укрконтракт” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання майбутнього рішення суду. При цьому наявність у позивача об’єктивного сумніву вважати, що рішення суду буде виконане, за відсутності належних доказів у цій частині не є достатньою підставою для забезпечення позову, адже такий процесуальний інститут як ,,забезпечення позову у вигляді накладання арешту на кошти” має наслідком позбавлення особи права на вільне розпорядження власним майном, у зв’язку з чим для його застосування мають існувати реальні підтверджені доказово причини, а не лише бажання позивача примусити відповідача провести розрахунки за товар, наявність боргу за який на теперішній час судом не встановлено.

Враховуючи викладене та те, що заявником документально не підтверджено існування фактичних обставин, з якими пов’язується застосування заходу забезпечення позову, передбаченого п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні відповідної заяви Фермерського господарства ,,Степ”.

Керуючись ст.ст.136,137,139,140,234,235 ГПК України, суд постановив:

У задоволенні заяви Фермерського господарства ,,Степ” (зареєстрована 04.02.2019 р. за вх. № 2-510/19) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в день її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лічман