РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2019Справа № 910/13328/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудрівне", м. Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Будальянс Груп", м. Київ

про стягнення 1 082 463,36 грн, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбудрівне" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Будальянс Груп" (відповідач) суми заборгованості за Договором купівлі-продажу № 3 від 18.09.2017р. у розмірі 1 082 463,36 грн, з урахуванням фінансових санкцій, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2018р. відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудрівне" про постановлення ухвали про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у справі №910/13328/18.

В підготовчому засіданні 20.11.2018р. судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 18.12.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2019р.

У судове засідання 22.01.2019р. представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили та їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2017 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 3 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупця Коток "AMMANN AV 115-2" (марка AMMANN AV 115-2 2011 року випуску, № 3882020, № двигуна 21904055), далі - Коток, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

За умовами п. 2.1. Договору перехід права власності відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі товару.

Згідно п. 3.1. Договору ціна за одиницю товару складає 1 600 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 266 666,67 грн.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав, а відповідач прийняв Коток "AMMANN AV 115-2" (марка AMMANN AV 115-2 2011 року випуску, № 3882020, № двигуна 21904055), що є предметом продажу в технічно справному стані, придатному до використання, що підтверджується наявними у матеріалах справи актом приймання-передачі Котка за вересень 2017 року (Додаток № 1 до Договору) та видатковою накладною № 10 від 19.09.2017 року, які підписані та скріплені печатками сторін.

У відповідності до п. 3.2. Договору оплата повинна бути здійснена шляхом перерахування покупцем авансового платежу в розмірі 500 000,00 грн. до 26 вересня 2017 року в безготівковому порядку. Загальна вартість Котка повинна бути сплачена в розмірі обумовленому п. 3.1. шляхом перерахунку коштів покупцем на банківський рахунок продавця до 15 листопада 2017 року.

У п. 4.4. Договору відповідач взяв на себе зобов'язання, зокрема, сплатити продавцю ціну продажу Котка на умовах, в розмірі та порядку, визначених договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань за договором.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконав частково, перерахувавши вартість переданого йому у власність котка в розмірі 600 000,00 грн, свідченням чого є платіжні доручення № 692 від 04.10.2017 року на суму 400 000,00 грн та № 819 від 15.11.2017 року на суму 200 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується звернення позивача з листом-вимогою вих. № 3 від 25.09.2018 року до відповідача про сплату заборгованості за договором на суму 1 000 000,00 грн протягом 5 календарних днів з моменту отримання листа, який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримано відповідачем 26.09.2018 року, проте залишено останнім без відповіді та задоволення.

З огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за переданий йому у власність товар, останній звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 1 082 463,36 грн, з яких 1 000 000,00 грн сума основного боргу, 56 162,36 грн інфляційних втрат та 26 301,00 грн 3 % річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд приймає Договір купівлі-продажу № 3 від 18.09.2017 року як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов'язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд встановив факт передачі відповідачеві обумовленого в договорі Котка "AMMANN AV 115-2" (марка AMMANN AV 115-2 2011 року випуску, № 3882020, № двигуна 21904055), що підтверджується наявними у матеріалах справи підписаними обома сторонами та скріпленими їхніми печатками актом приймання-передачі Котка за вересень 2017 року (Додаток № 1 до Договору) та видатковою накладною № 10 від 19.09.2017 року, що відповідачем при розгляді цієї справи не заперечується.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення п. 3.2. Договору обов'язок відповідача щодо оплати вартості переданого позивачем товару мав бути виконаний авансовим платежем в розмірі 500 000,00 грн. до 26 вересня 2017 року, а загальна вартість Котка мала бути оплачена відповідачем до 15 листопада 2017 року.

Суд встановив факт перерахування відповідачем на рахунок позивача з порушенням умов Договору вартості котка на суму 600 000,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами, будь-які інші оплати вартості товару відповідачем матеріалами справи не підтверджуються і останнім не надано суду доказів протилежного.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки невиконання зобов'язання відповідача за договором підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 000 000,00 грн суми основного боргу визнаються судом обґрунтованими.

Крім того, за порушення відповідачем строків оплати вартості переданого товару, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 56 162,36 грн інфляційних втрат та 26 301,00 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 16.11.2017 року по 02.10.2018 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд перевірив наведений у позовній заяві розрахунок позивача фінансових санкцій за заявлений позивачем період та встановив, що нараховані позивачем суми інфляційних втрат та 3 % річних не перевищують розрахованих судом сум таких нарахувань, відтак, виходячи з заявлених позовних вимог, до стягнення з відповідача підлягає 56 162,36 грн інфляційних втрат та 26 301,00 грн 3 % річних за розрахунком позивача.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, контррозрахунку заявлених до стягнення з нього сум суду не надано.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість вимог позивача, відтак виходячи з предмету та підстав позову до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1 000 000,00 грн суми основного боргу, 56 162,36 грн інфляційних втрат та 26 301,00 грн 3 % річних.

Судовій збір в розмірі 16 236,95 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Будальянс Груп" (ідентифікаційний код 40445002, місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 21, кв. 135) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудрівне" (ідентифікаційний код 40238536, місцезнаходження: 33003, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39) 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.) суми основного боргу, 56 162,36 грн. (п'ятдесят шість тисяч сто шістдесят дві гривні 36 коп.) інфляційних втрат, 26 301,00 грн. (двадцять шість тисяч триста одну гривню 00 коп.) 3 % річних та 16 236,95 грн. (шістнадцять тисяч двісті тридцять шість гривень 95 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.02.2019 року

Суддя С.М. Морозов