ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/13347/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

представник позивача (представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро") - Чирський Ю.В. (дов. б/н від 10.01.2019);

представник третьої особи (К.М. Лотуре Агро Холдинг Лімітед) - Леонов Ю.М. (ордер КВ №220826);

скаржник (представник Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо") - Звєрєва О.В. (дов. №4/370 від 02.04.2018).

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.04.2018

(суддя - Яковенко А.В.)

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018

(колегія суддів у складі: Сотніков С.В. - головуючий, Чорна Л.В., Остапенко О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "НАСТ",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача компанія К.М. Лотуре Агро Холдинг Лімітед (К.М. Loture Agro Holding Limited), м. Нікосія, Республіка Кіпр

про припинення правовідношення за договором іпотеки від 14.05.2012,

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, компанії К.М. Лотуре Агро Холдинг Лімітед (К.М. Loture Agro Holding Limited), м. Нікосія, Республіка Кіпр

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про визнання недійсним договору іпотеки від 14.05.2012

в межах справи № 910/7266/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. На розгляді господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро".

2. ТОВ "Лотуре-Агро" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про припинення правовідношення ТОВ "Лотуре-Агро" та Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (далі в тексті - Банк), за договором іпотеки від 14.05.2012 (далі - Договір іпотеки), зареєстрованим в реєстрі за №1390.

3. Банк 13.07.2015 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - нежилий об'єкт-комплекс загальною площею 6517,9 кв.м.

4. 29.09.2017 до господарського суду міста Києва від К.М. Лотуре Агро Холдинг Лімітед надійшла позовна заява третьої особи яка заявляє самостійні вимоги, позовні вимоги мотивовані тим, що договір іпотеки, укладений без достатніх повноважень ТОВ Лотуре Агро, а тому існують підстави для визнання такого договору недійсним.

Коротке обґрунтування позовних вимог первісного, зустрічного позовів та позову третьої особи яка заявляє самостійні вимоги і рішень судів першої і апеляційної інстанцій ухвалених за наслідками розгляду позову

5. Позовні вимоги ТОВ "Лотуре-Агро" мотивовані тим що без згоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре Агро» була укладена Додаткова угода від 17.05.2018 до Кредитного договору №011/1-2012/840 та Додаткова угода від 21.06.2013 до Кредитного договору №011/1-2012/840, вказані додаткові угоди змінили розмір кредиту, а тому заявник вважає, що Договір іпотеки не поширюється на укладені Додаткові угоди, а тому вказує на підстав для припинення договору іпотеки, укладеного між позивачем та третьою особою.

6. Позивач за зустрічним позовом вказує на наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку із неналежним виконання позичальника основного зобов'язання.

7. Третя особа з самостійними вимогами вказує, що укладений Договір іпотеки є недійсним у зв'язку із відсутністю у сторін повноважень на укладання такого договору.

8. Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.04.2018, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018:

- відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" про припинення правовідношення за договором іпотеки від 14.05.2012;

- відмовлено в задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про звернення стягнення на предмет іпотеки;

- задоволено позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсним договір іпотеки від 14.05.2012 та визнано недійсним договір іпотеки від 14.05.2012 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро».

9. Ухвала господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 мотивовані наступним:

9.1. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАСТ» (Надалі - ТОВ «НАСТ», позичальник) укладено кредитний договір №011/1-2012/840 (надалі - «Кредитний договір») за умовами якого Банк надає ТОВ «НАСТ» кредит у сумі 1 800 000,00 дол. США.

9.2. В оскаржуваних судових рішеннях встановлено, що 14.05.2012 між Банком (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (надалі - ТОВ «Лотуре-Агро», іпотекодавець) укладено договір іпотеки (надалі - «Договір іпотеки»), відповідно до умов цього договору ТОВ «Лотуре-Агро» передає Банку в іпотеку нерухоме майно: нежилий комплекс, загальною площею 6 517,9 кв.м., розташований за адресою: Україна, Луганська обл., Старобільський район, місто Старобільськ, вул . Південна, будинок 36 на земельній ділянці загальною площею 3,7918 га, яка передана у користування на підставі Договору оренди землі від 20.04.2010 між ТОВ «Лотуре-Агро» та Старобільською міською радою, зареєстрованого у Старобільському районному відділі при Луганській регіональній філії ДП «Центру ДЗК» за №14.

9.3. Пунктом 2.1 Договору іпотеки встановлено, що іпотека відповідно до цього Договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань ТОВ «НАСТ», що виникають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору №011/1-2012/840 від 10.05.2012, а також з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору №011/1-2012/840 від 10.05.2012, що укладені та/або можуть бути укладені у майбутньому), в тому числі, але не виключно: зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користуванням кредитом, сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) в строки та випадках передбачених Кредитним договором, укладеного між Банком та ТОВ «НАСТ».

9.4. Підставою для недійсності Договорів К.М. Лотуре Агро Холдинг Лімітед визначає вчинення правочину особою з перевищенням повноважень - без погодження з загальними зборами учасників ТОВ «Лотуре Агро», в порушення п. 9.4.23 Статуту ТОВ «Лотуре Агро» (надалі - «Статут»).

9.5. Згідно із Статутом ТОВ «Лотуре Агро» управління Товариством здійснюється загальними зборами учасників (вищий орган) та дирекцією (виконавчий орган).

9.6. Пунктом 9.4. Статуту, що встановлено в оскаржуваних судових рішеннях, передбачена виключна компетенція Загальних зборів Учасників.

9.7. Так питання виключної компетенції Загальних зборів Учасників товариства в частині укладання товариством правочинів визначені зокрема 9.4.23 Статуту.

9.8. Згідно п. 9.4.23.2 Статуту попереднє погодження будь-яких правочинів, що передбачають передання Товариством активів в заставу, іпотеку або інше обтяження активів Товариства з метою забезпечення боргу Товариства на суму, що перевищує еквівалент 2 000 000,00 (два мільйони) доларів США (якщо це не було вже прямо погоджено у затвердженому Бізнес Плані Товариства та/або Бюджеті Товариства на поточний період) і незалежно від того чи передання активі здійснюється з метою забезпечення існуючого чи нового (додаткового) боргу Товариства.

9.9. Відповідно до п. 9.4.23.3 Статуту попереднє погодження будь-яких правочинів, що передбачають придбання або відчуження Товариством активів (майна) на суму, що перевищує дозволену Бюджетом Товариства на поточний період на 5 відсотків і більше.

9.10. Пунктом 9.4.23.6 Статуту ухвалення будь-якої угоди (правочину, договору тощо), що укладається не в межах звичайної діяльності Товариства.

9.11. Так на виконання вказаних пунктів Статуту, ТОВ «Лотуре-Агро» проводило Загальні збори учасників на протязі 2012 року та 2013 року.

9.12. Згідно Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 246 від 03.05.2012 року прийнято рішення виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «НАСТ», що планується до укладання з ПАТ «БАНК КАМБІО», у розмірі 1 800 000,00 доларів США на поповнення обігових коштів під не більше ніж 12 % річних строком до 31.12.2012 року та передати в заставу, зокрема об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: Україна, Луганська область, Старобільський район, місто Старобільськ, вул. Південна 36 та належить Товариству на підставі права власності, ринковою вартістю 6 824 430,00 грн.; уповноважено Коваленка Олександра Володимировича, корпоративного секретаря Товариства, на підписання від імені Товариства відповідного договору та будь-яких додаткових угод до нього з Банком, з визначенням решти істотних умов договорів на його розсуд.

9.13. Згідно Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 247 від 04.02.2012 року прийнято рішення виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «НАСТ» перед ПАТ «БАНК КАМБІО», при збільшенні кредитної лінії до 5 600 000,00 доларів США на поповнення обігових коштів під не більше ніж 12 % річних строком до 31.12.2012 року із наданням додаткового забезпечення.

9.14. Згідно Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 250 від 27.06.2012 року прийнято рішення виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «НАСТ» перед ПАТ «БАНК КАМБІО», по Кредитному договору № 011/1-2012/840 від 10 травня 2012 року із наданням додаткового забезпечення.

9.15. Згідно Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 283 від 19.06.2013 прийнято рішення продовжити термін дії застави, що надана в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «НАСТ» за Кредитним договором договору № 011/1-2012/840 від 10 травня 2012 року, укладеним з ПАТ «БАНК КАМБІО» строком до 31.11.2013 року, зокрема: договору іпотеки від 14.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за № 1390 - застава нежилого об'єкту (комплексу) загальною площею 6517,9 кв.м. (адміністративна будівля з прибудовами), на земельній ділянці загальною площею 3,7918 га, заставною вартістю 6 824 430,00 грн.

9.16. Як встановлено в оскаржуваних судових рішеннях, вищезазначені протоколи визнані недійсними судовими рішеннями, а саме: рішенням господарського суду міста Києва від 20.01.2016 у справі №910/27805/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.018.2017, визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" від 03.05.2012, оформлені протоколом № 246 від 03.05.2012; рішенням господарського суду міста Києва від 14.01.2016 у справі №910/28026/16, визнано недійсним недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУРЕ - АГРО" від 04.05.2012, оформлені протоколом № 247 від 04.05.2012; рішенням господарського суду міста Києва від 31.012016 у справі №910/24428/15 визнано недійсним рішення загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУРЕ-АГРО" від 27.06.2012, оформлені протоколом №250 від 27.06.2012; рішення господарського суду міста Києва від 23.12.2015 у справі №910/28431/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2017 визнано недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУРЕ-АГРО" від 19.06.2013, оформлені протоколом № 283 від 19.06.2013.

9.17. З огляду на викладене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку, що представник ТОВ «Лотуре Агро», укладаючи від імені ТОВ «Лотуре-Агро» 14.05.2012 Договір іпотеки не мав достатньо повноваження на укладання спірного правочину.

9.18. Наведені обставини стали підставою для висновків судів попередніх інстанцій про те, що Договір іпотеки від 14.05.2012 на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України є недійсним, а тому позовні вимоги К.М. Лотуре Агро Холдинг Лімітед (К.М. Loture Agro Holding Limited) задовольняються судом в повному обсязі.

9.19. Стосовно заявленого позову ТОВ «Лотуре Агро» про визнання Договору іпотеки припиненим та зустрічного позову Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, то суди відмовили у задоволенні зазначених позовів з підстав того, що оскільки Договір іпотеки є недійсним, то відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

10. До Верховного Суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" надійшла касаційна скарга у якій Банк просить суд скасувати повністю постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 та ухвалу господарського суду міста Києва від 02.04.2018 в частині задоволення позову третьої особи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову третьої особи про визнання недійсним договору іпотеки.

11. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову третьої особи про визнання недійсним договору іпотеки, Банк у касаційній скарзі наводить наступні доводи:

11.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст. 207 ГК України.

11.2. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ч. 1 ст. 261 ЦК України.

11.3. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ч. 1 ст. 241 ЦК України, щодо визнання недійсним правочину, який був прийнятий сторонами до виконання.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

12. До Верховного Суду від Ліквідатора ТОВ "Лоутре-Агро" та від К.М. Лоутре Агро Холдинг Лімітед надійшли відзиви на касаційну скаргу у яких учасники справи просять суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

13. Ухвалою Верховного Суду від 26.10.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 910/13347/15 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 у вказаній справі, призначено до розгляду касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" на 28 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

14. Судове засідання 28.11.2018 у справі № 910/13347/15 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Касаційного господарського суду Жукова С.В. (доповідача у справі) з 26.11.2018 по 05.06.2018 на лікарняному.

15. Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2018 призначено розгляд касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 у справі № 910/13347/15 на 23 січня 2019 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

16. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді-доповідача та пояснення представників учасників у справі, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

17. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

18. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

19. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст. 207 ГК України, колегія суддів зазначає наступне.

20. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 207 ГК України (редакція, яка була чинна станом на 14.05.2012), господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

21. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 62 Закону України "Про господарські товариства", (редакція, яка була чинна станом на 14.05.2012), у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора).

22. Суди попередніх інстанцій встановили, що питання виключної компетенції Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" в частині укладання товариством правочинів визначені зокрема пунктом 9.4.23 Статуту.

22.1. Згідно п. 9.4.23.2 Статуту попереднє погодження будь-яких правочинів, що передбачають передання Товариством активів в заставу, іпотеку або інше обтяження активів Товариства з метою забезпечення боргу Товариства на суму, що перевищує еквівалент 2 000 000,00 (два мільйони) доларів США (якщо це не було вже прямо погоджено у затвердженому Бізнес Плані Товариства та/або Бюджеті Товариства на поточний період) і незалежно від того чи передання активі здійснюється з метою забезпечення існуючого чи нового (додаткового) боргу Товариства.

22.2. Відповідно до п. 9.4.23.3 Статуту попереднє погодження будь-яких правочинів, що передбачають придбання або відчуження Товариством активів (майна) на суму, що перевищує дозволену Бюджетом Товариства на поточний період на 5 відсотків і більше.

22.3. Пунктом 9.4.23.6 Статуту ухвалення будь-якої угоди (правочину, договору тощо), що укладається не в межах звичайної діяльності Товариства.

23. Також судами попередніх інстанцій встановлені фактичні обставини про те, що згідно Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 246 від 03.05.2012 року прийнято рішення виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «НАСТ», що планується до укладання з ПАТ «БАНК КАМБІО», у розмірі 1 800 000,00 доларів США на поповнення обігових коштів під не більше ніж 12 % річних строком до 31.12.2012 року та передати в заставу, зокрема об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: Україна, Луганська область, Старобільський район, місто Старобільськ, вул. Південна 36 та належить Товариству на підставі права власності, ринковою вартістю 6 824 430,00 грн.; уповноважено Коваленка Олександра Володимировича, корпоративного секретаря Товариства, на підписання від імені Товариства відповідного договору та будь-яких додаткових угод до нього з Банком, з визначенням решти істотних умов договорів на його розсуд.

24. Рішення, яке оформлено протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 246 від 03.05.2012 було визнано недійсним рішенням господарського суду міста Києва від 20.01.2016 у справі №910/27805/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2017.

25. За таких обставин, враховуючи встановлені фактичні обставини щодо питання виключної компетенції Загальних зборів Учасників ТОВ «Лотуре-Агро», а також беручи до уваги те, що рішення, яке оформлено протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» № 246 від 03.05.2012 про передачу в заставу об'єкт нерухомості та уповноваження Коваленка Олександра Володимировича, корпоративного секретаря Товариства, на підписання від імені Товариства відповідного договору та будь-яких додаткових угод до нього з Банком, було визнано недійсним рішенням господарського суду міста Києва від 20.01.2016 у справі №910/27805/15, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що представник ТОВ "Лотуре Агро", укладаючи від його імені 14.05.2012 оспорюваний договір іпотеки не мав достатнього повноваження на укладення.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

27. Згідно положень ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

28. Колегія суддів суду касаційної інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин, та положень ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. 207 ГК України (редакція, яка була чинна станом на 14.05.2012) та ч. ч. 1, 2 ст. 62 Закону України "Про господарські товариства" (редакція, яка була чинна станом на 14.05.2012), дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладений в підпункті 11.1. пункту 11 даної постанови.

29. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ч. 1 ст. 261 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

30. Перебіг позовної давності починається, за загальним правилом, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

31. Суд апеляційної інстанції встановив, що третя особа не могла бути обізнана про оспорюваний договір іпотеки з моменту його укладення, оскільки не є його стороною. При цьому, третя особа з самостійними вимогами на предмет спору довідалась про факт укладання договору іпотеки із рішення загальних зборів учасників ТОВ "Лотуре Агро" у 2015 році та звернулась до суду про визнання їх недійсними.

32. В касаційній скарзі зазначається про те, що позовну заяву Третьої особи датовано 27.09.2017.

33. Згідно приписів ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

34. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, а також приписи ст. ст. 257, 261 ЦК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладений у підпункті 11.2. пункту 11 даної постанови.

35. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ч. 1 ст. 241 ЦК України, щодо визнання недійсним правочину, який був прийнятий сторонами до виконання, колегія суддів зазначає наступне.

36. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

37. В якості обґрунтування підстав неправильності застосування судами попередніх інстанцій положень ч. 1 ст. 241 ЦК України в касаційні скарзі зазначено, що Відповідач 2 та ПрАТ "СК "Саламандра-Україна" укладено договір страхування нерухомого майна від 03.06.2013 № 8184, що є предметом іпотеки.

38. Згідно положень ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

39. Положеннями ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (редакція, яка була чинна станом на 14.05.2012) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

40. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням (ст. 11 Закону України "Про іпотеку" у редакції чинній станом на 14.05.2012).

41. Враховуючи те, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, а також беручи до уваги те, що майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, можна дійти до висновку, що виконанням, або прийняттям до виконання майновим поручителем договору іпотеки є дії спрямовані на задоволення вимог іпотекодержателя у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

42. Укладення договору від 03.06.2013 № 8184 страхування нерухомого майна, що є предметом іпотеки, не є діями, які спрямовані на задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

42.1. Також колегія суддів зазначає, що Банком не наведено у касаційній скарзі аргументів чи доводів, які свідчили про те, що ТОВ "Лотуре-Агро" вчинялися дії, які спрямовані на задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

43. Беручи до уваги наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладений у підпункті 11.3 пункту 11 даної постанови.

44. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

45. Згідно приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

46. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" дійшла до висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

47. За таких обставин касаційна скарга Банку підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 - залишенню без змін.

48. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Банк.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 у справі № 910/13347/15

залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 у справі № 910/13347/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко