ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.2019 Справа № 920/792/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Сопяненко О.Ю., секретаря судового засідання Малюка Р.Б., розглянувши матеріали справи №920/792/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства Обєднана гірничо-хімічна компанія (03035, м. Київ, Соломянський район, вул. Сурікова, 3, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Сумихімпром (40003, Сумська область, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12, )

про стягнення 3 197 918, 69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: адвокат ОСОБА_1

В судовому засіданні присутній ОСОБА_2

Суть спору: позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Сумихімпром 3 197 918 грн. 69 коп., з яких: 394873 грн. 36 коп. 3% річних, 2 803045 грн. 33 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання зобовязань за Договором поставки № 27/14-09 від 14.09.2015.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву №15-3457 від 05.11.2018, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами, а розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, доданий до позовної заяви, невірним та просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив б/н б/д (вх. №8190), в якому вважає заперечення відповідача безпідставними та такими, що підлягають відхиленню.

16.01.2018 року від позивача до суду надійшла заява б/н, б/д (вх.№ 120к) про заміну ПАТ Обєднана гірничо-хімічна компанія його правонаступником Акціонерним товариством Обєднана гірничо-хімічна компанія.

23.11.2018 року відповідач подав заперечення № 15-3669 від 23.11.2018 року, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, ненадання доказів на їх підтвердження, а також заперечує стосовно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості та періоду її нарахування.

В судове засідання позивач надав письмові пояснення № 15-475 від 11.02.2019, в яких зазначає, що судом порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ Сумихімпром та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а отже протягом дії мораторію не нараховуються штрафні санкції, тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані документи, заслухавши повноважного представника відповідача, суд встановив:

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.12.2018 № 1955 Публічне акціонерне товариство Обєднана гірничо-хімічна компанія змінило тип з публічного на приватне і перейменоване в Акціонерне товариство Обєднана гірничо-хімічна компанія, яке є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обовязків Публічного акціонерного товариства Обєднана гірничо-хімічна компанія. 27.12.2018 року відповідні зміні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Суд розглянувши заяву позивача про заміну сторони її правонаступником вважає за доцільне її задовольнити та замінити ПАТ Обєднана гірничо-хімічна компанія його правонаступником Акціонерним товариством Обєднана гірничо-хімічна компанія.

Як свідчать матеріали справи, 14 вересня 2015 року між Державним підприємством Обєднана гірничо-хімічна компанія (правонаступник Акціонерне товариство Обєднана гірничо-хімічна компанія) та Публічним акціонерним товариством «Сумихімпром» був укладений договір поставки № 27/14-09, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність покупця Ільменітовий концентрат, а покупець зобовязався прийняти і оплатити товар.

Відповідно до п.6.3. договору відповідач має здійснити оплату товару протягом 30 банківських днів з моменту поставки партії товару. Факт поставки товару підтверджується накладними.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

В звязку з неналежним виконанням умов договору відповідачу була надіслана претензія № 810-2/29-09 від 29.09.2016 року з вимогою сплати заборгованість у розмірі 11031323 грн. 15 коп., в тому числі основна заборгованість та штрафні санкції.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 394873 грн. 36 коп. 3% річних, 2 803045 грн. 33 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання зобовязань за Договором поставки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.10.2011 порушено провадження у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Сумихімпром, пунктом пятим якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла до 19.01.2013 року) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань тощо.

Вищенаведена норма закону визначає проміжок часу, протягом якого не нараховується штраф, пеня, інші санкції. За змістом зазначеної норми боржник повинен виконувати зобовязання, що виникли після виникнення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, встановлених спеціальними нормами законодавства.

Здійснені позивачем в порядку приписів ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних та втрат від інфляції є іншими санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Отже, дія мораторію почалась з 24.10.2011 року і до цього часу провадження у справі про банкрутство триває.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, не подав суду належних доказів, які б обєктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши надані докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відсутні правові підстави для застосування санкцій за невиконання умов договору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 52, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.02.2019 року.

Суддя ОСОБА_3