УХВАЛА

11.02.2019Справа № 910/11310/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., судді Гулевець О.В., судді Морозова С.М., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянувши у підготовчому засіданні справу

За позовом 1. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1

2. ОСОБА_2 АДРЕСА_2

3. ОСОБА_3 (АДРЕСА_3

4. ОСОБА_4 АДРЕСА_4

5. ОСОБА_5 АДРЕСА_5

6. ОСОБА_6 АДРЕСА_6

до: 1. Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" (Бориспільська, 13, м. Київ, 02093);

2. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 10, м. Київ, 01001)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Публічне акціонерне товариство «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (03134, м. Київ, вул. Миру, б. 17)

про визнання недійсними результатів біржових торгів та біржового контракту

Представники учасників справи:

від позивача-1: ОСОБА_1 (особисто),

від позивачів-2,3,4,5,6: не з'явилися,

від відповідача-1: Зубрицький О.В.,

від відповідача-2: Трохимчук В.С.,

від третьої особи: Кравченко А.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними результатів біржових торгів з продажу акцій на аукціоні у процесі приватизації, оформлених протоколом № 1 від 20.03.2015 та біржового контракту №185321 на купівлю-продаж акцій від 20.03.2015, укладеного між відповідачами.

Позовні вимоги мотивовані порушенням вимог законодавства при підготовці та проведенні біржових торгів із продажу акцій ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод", що призвело до нанесення значної шкоди економічним та політичним інтересам позивачів як членів територіальної міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11310/18, підготовче засідання призначено на 24.09.2018.

13.09.2018 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

18.09.2018 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

24.09.2018 через канцелярію суду від позивача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

24.09.2018 через канцелярію суду від позивача-2 надійшла заява про поновлення строку на подання заяви про відвід судді у справі та заява про відвід судді у справі № 910/11310/18.

В підготовче засідання 24.09.2018 з'явився позивача-2 та представники відповідачів.

В підготовчому засіданні позивача-2 просив суд поновити строк на подання заяви про відвід судді у справі № 910/11310/18.

Керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, Судом постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про поновлення позивачу-2 строку на подання заяви про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 зупинено провадження у справі № 910/11310/18 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви позивача-2 про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду справи №910/11310/18; заяву ОСОБА_2 про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду справи № 910/11310/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2018, справу № 910/11310/18 передано судді Спичаку О.М. для розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді у справі № 910/11310/18 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 поновлено провадження у справі № 910/11310/18, підготовче засідання у справі №910/11310/18 призначено на 17.10.2018.

17.10.2018 через канцелярію суду від позивача-1 надійшло клопотання про відкладення слухання у справі.

17.10.2018 через канцелярію суду від позивача-2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В підготовче засідання 17.10.2018 з'явилися представники позивачів-1,2 та відповідачів. Представники позивачів-3,4,5,6 в засідання суду не з'явилися.

Ухвалою від 17.10.2018, занесеною до протоколу судового засідання, Судом задоволено клопотання позивачів-1,2 про перенесення підготовчого засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні на 12.11.2018.

12.11.2018 через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" надійшла заява про вступ у справу як третьої особи.

В підготовче засідання 12.11.2018 з'явилися представники позивачів-1,2 та відповідачів, а також був присутній представник Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод". Представники позивачів-3,4,5,6 в засідання суду не з'явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 постановлено залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод", здійснювати розгляд справи № 910/11310/18 колегіально у складі трьох суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів сформовано колегію суддів для розгляду справи №910/11310/18 у складі: головуючого судді Трофименко Т.Ю., судді Гулевець О.В. та судді Морозова С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 справу № 910/11310/18 прийнято до провадження колегією у складі трьох суддів, призначено підготовче засідання у справі на 19.12.2018.

19.11.2018 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли докази направлення відзиву третій особі.

21.11.2018 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшли докази направлення відзиву третій особі.

05.12.2018 через канцелярію суду від позивачів-1,2,3,4,5,6 надійшла спільна відповідь на відзив відповідача-2.

07.12.2018 через канцелярію суду від позивача-1 надійшло клопотання про долучення доказів направлення відповіді на відзив.

12.12.2018 через канцелярію суду від позивача-2 надійшли клопотання про призначення експертизи у справі.

12.12.218 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позову та відзивів.

12.12.2018 через канцелярію суду від позивачів-1,2 надійшла спільна відповідь на відзив відповідача-1.

12.12.2018 через канцелярію суду від позивача-1 надійшла заява про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Антимонопольний комітет України.

В підготовче засідання 12.12.2018 з'явилися представники позивачів-1,2 та відповідачів-1,2, а також представник третьої особи. Представники позивачів-3,4,5,6 в засідання суду не з'явилися.

Представник позивача-1 підтримав заяву про залучення Антимонопольного комітету України до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Розглянувши клопотання позивача-1, враховуючи предмет та підстави позову, Суд дійшов висновку, що рішення суду у даній справі не може вплинути на права та обов'язки Антимонопольного комітету України, тому підстав для залучення вказаної особи немає.

Ухвалою суду від 17.10.2018, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено відмовити позивачу-1 у задоволенні заяви про залучення третьої особи до участі у справі.

12.12.2018 Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, оголосив перерву в підготовчому засіданні на 28.01.2019 та встановив сторонам строк для подачі додаткових пояснень та заперечень по справі до 18.01.2019.

04.01.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшли заперечення проти клопотань про призначення експертизи.

17.01.2019 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення щодо клопотань позивача-2 про призначення експертизи.

17.01.2019 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

18.01.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшли відповідь на пояснення третьої особи, заперечення на відповідь на відзив.

25.01.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В підготовче засідання 28.01.2019 з'явилися представники позивачів-1,2, відповідачів-1,2 та третьої особи. Представники позивачів-3,4,5,6 в засідання суду не з'явилися.

Представник позивача-2 просив оголосити перерву в підготовчому засіданні для надання пояснень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11.02.2019.

01.02.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення щодо конфлікту інтересів у справі.

04.02.2019 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли пояснення.

04.02.2019 через канцелярію суду від позивача-1 надійшла заява про відсутність у справі конфлікту інтересів.

04.02.2019 через канцелярію суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

08.02.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

В підготовче засідання 11.02.2019 з'явилися представники позивача-1, відповідачів-1,2 та третьої особи. Представники позивачів-2,3,4,5,6 в засідання суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання позивача-2 про призначення експертиз у справі, заслухавши пояснення присутніх в засіданні осіб, Суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданому 12.12.2018 клопотанні позивач-2 просить суд призначити експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи пакет акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» у кількості 3 100 шт., що становить 29,985% статутного капіталу товариства, станом на 18.04.2013 до переліку об'єктів приватизації групи Е, визначених Програмою приватизації комунального майна територіальної міста Києва на 2011-2012 роки.

Також у поданому 12.12.2018 клопотанні позивач-2 просить суд призначити експертизу, на вирішення якої поставити питання: якою була вартість 100% акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» станом на 20.03.2015; якою була вартість пакету акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» у кількості 3 100 шт., що становить 29,985% статутного капіталу товариства, станом на 20.03.2015.

Однак, Суд зазначає, що у поданих позивачем клопотаннях не обґрунтовано дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, не надано доказів, які б свідчили про недостовірність, суперечливість доказів у справі.

Окрім того, Суд звертає увагу, що виходячи зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Тобто, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів. Висновок експерта не є обов'язковим для суду, оскільки жоден доказ не має заздалегідь установленої сили. Експертний висновок оцінюється судом сукупно з іншими доказами.

Метою оцінки є з'ясування можливості використання даного висновку як джерела фактів, на яких ґрунтується вирішення справи по суті, і водночас самих цих фактів як доказів. Як будь-які інші докази, висновок експерта оцінюється на предмет його допустимості, належності, достовірності та достатності для вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури.

Суд зазначає, що встановлення обставин, які мають значення для даного спору, можливо без проведення заявлених відповідачем експертиз.

Отже, у зв'язку з наведеним, обидва клопотання позивача-2 про призначення судових експертиз у справі задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 11.02.2019, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено відмовити позивачу-2 у задоволенні обох клопотань про призначення судових експертиз.

В ході підготовчого засідання позивач-1 заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 910/11310/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду міста Києва № 910/617/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним у повному обсязі з моменту прийняття рішення АМКУ від 22.12.2015 № 629-р, яким надано ПрАТ "ФФ "Дарниця" дозвіл на придбання акцій ПАТ "НВЦ "БХФЗ", що забезпечує перевищення 25% голосів у вищому органі управління ПАТ "НВЦ "БХФЗ"; визнання недійсним у повному обсязі з моменту прийняття рішення АМКУ від 09.11.2018 № 24-29/02-14885, яким заяву ПАТ "НВЦ "БХФЗ" про перегляд рішення від 22.01.2016 № 629-р, залишено без розгляду.

Представник третьої особи підтримав клопотання позивача-1 та заявив аналогічне клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання позивача-1 та третьої особи про зупинення провадження у справі, Суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з'ясовує, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Суд зазначає, що в даному випадку має можливість самостійно встановити при розгляді справи №910/11310/18 всі обставини, надати правову оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги, у зв'язку з чим вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/617/19 не перешкоджає розгляду даної господарської справи та не є підставою для зупинення провадження у ній в порядку ч. 5 ст. 227 ГПК Господарського процесуального кодексу України .

Суд також звертає увагу, що навіть сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Оскільки Судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість розгляду справи № 910/11310/18 до вирішення справи № 910/617/19, то клопотання позивача-1 та третьої особи задоволенню не підлягають.

Поряд з викладеним, позивачем-1 заявлено клопотання про витребування від Антимонопольного комітету України усіх документів, на підставі яких Антимонопольним комітетом України прийнято рішення від 22.12.2015 №629-р за результатами розгляду заяви від 20.05.2015, яким Приватному акціонерному товариству "Фармацевтична фірма "Дарниця" надано дозвіл на придбання акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», що забезпечує перевищення 25% голосів у вищому органі управління компанії.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Як встановлено у ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Розглянувши клопотання позивача-1 про витребування доказів, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, Суд дійшов висновку про відсутність необхідності та доцільності у витребуванні вказаних документів як таких, що не мають доказового значення при вирішенні даного спору.

Отже, враховуючи наведене, клопотання позивача-1 про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Представник відовідача-1 підтримав клопотання про залишення позову без розгляду та заявив клопотання про компенсацію судових витрат.

Розглянувши клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду, заслухавши правову позицію присутніх в засіданні осіб, Суд зазначає таке.

Положення ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України надають кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними результатів біржових торгів з продажу акцій на аукціоні у процесі приватизації, оформлених протоколом № 1 від 20.03.2015 та біржового контракту №185321 на купівлю-продаж акцій від 20.03.2015, укладеного між відповідачами.

При цьому, обґрунтовуючи наявність прав на оспорювання зазначених правочинів, позивачі зазначають, що перехід права власності на пакет акцій Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» у кількості 3 100 шт. від Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" порушує права та інтереси позивачів як членів територіальної громади міста Києва.

Тобто, з обґрунтування позовних вимог випливає, що позивачі подали позов на захист інтересів територіальної громади міста Києва.

В силу статті 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені територіальних громад за спеціальними дорученнями можуть виступати фізичні та юридичні особи, органи місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 173 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Статуту територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002, Київська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування у місті Києві. Київська міська рада є юридичною особою, має власну печатку, рахунок в банку, символіку, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав та нести обов'язки, бути позивачем і відповідачем в суді, господарському суді та мати інші реквізити і повноваження відповідно до законодавства.

У постанові Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 910/3233/18 викладено такий правовий висновок: «Проте, як правильно враховано апеляційним господарським судом, фізичні особи можуть виступати від імені територіальних громад у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, за спеціальними дорученнями. Вказане встановлено нормами ч. 1 ст. 173 ЦК України.

Разом з тим, за ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Заявниками не надано доказів уповноваження їх представляти інтереси територіальної громади міста Києва.

За наведених обставин господарський суд першої інстанції, з яким правильно погодився апеляційний господарський суд, дійшов вірного висновку, що позовна заява третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вимогами на захист інтересів територіальної громади міста Києва подана з порушенням вимог ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, та обґрунтовано повернув її без розгляду заявникам.»

Згідно зі ст. 317 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено у ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, наведені висновки постанови Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 910/3233/18 враховуються господарським Судом при розгляді даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом позивачами не було надано доказів уповноваження їх представляти інтереси територіальної громади міста Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Як визначено у п. 2. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки вказані обставини відсутності у позивачів повноважень на звернення до суду з даним позовом встановлено вже після відкриття провадження у справі № 910/11310/18, то у даному випадку підлягають застосуванню положення п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги висновки Верховного Суду, Суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними результатів біржових торгів з продажу акцій на аукціоні у процесі приватизації, оформлених протоколом № 1 від 20.03.2015 та біржового контракту №185321 на купівлю-продаж акцій від 20.03.2015, укладеного між відповідачами, підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В підготовчому засіданні 11.02.2019 представник відповідача-1 подав заяву про компенсацію судових витрат, у якій заявив вимогу про компенсацію судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, а також про те, що подасть докази розміру судових витрат у зв'язку з розглядом справи протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

За приписами п.п. 5, 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

За таких підстав, вирішення питання про розподіл судових витрат, які відповідач-1 сплатив або має сплатити у зв'язку з розглядом справи № 910/11310/18, буде встановлено Судом на підставі поданих відповідачем-1 доказів протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 130, 185, 226, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотань ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» про зупинення провадження у справі відмовити.

2. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

3. Клопотання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про залишення позову без розгляду задовольнити.

4. Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними результатів біржових торгів з продажу акцій на аукціоні у процесі приватизації, оформлених протоколом № 1 від 20.03.2015 та біржового контракту №185321 на купівлю-продаж акцій від 20.03.2015, укладеного між відповідачами, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 15.02.2019

Головуючий суддя Т.Ю. Трофименко

Суддя О.В. Гулевець

Суддя С.М. Морозов