ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2019                      Справа № 905/2314/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянув у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 18583 грн. 38 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи -,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 18583 грн. 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов договору №0103/11606 від 01.11.2017р. з ПАТ «Металургійний комбінат Азовсталь» на адресу позивача по залізничній накладній №40411167 надійшло високо летуче коксівне вугілля PREMIUM EAGLE у вагонах №55421630, №62200084 вантажовідправник – Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний». До відправки вказані вагони надійшли з вагою, зазначеній у накладній №55421630 - 69,45 тон, у накладній №62200084 – 69,55 тон. Після прибуття на станцію Авдіївка органом транспорту проведено комісійне переважування маси вантажу та встановлена нестача вугілля у вагоні №55421630 масою 2150 кг, у вагоні №62200084 масою 3300 кг. що відображено в комерційних актах №482803/167 та №482803/168 від 15.07.2018р.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме – це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.12.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв’язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

12.07.2018 за залізничною накладною №40411167 Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» (відправник) зі станції відправлення Берегова на станцію Авдіївка Донецької залізниці відвантажило на адресу ПАТ «Авдіївських коксохімічний завод» (одержувач) у вагонах №55421630, №62200084 високо летуче коксівне вугілля PREMIUM EAGLE. Виходячи зі змісту накладної №40816100, маса вантажу у вагоні №55421630 становить 69450 кг., у вагоні №62200084 становить 69550 кг. Вантаж марковано вапном.

Під час прибуття вагону на станцію Авдіївка Донецької залізниці на підставі ст.24, 52 Статуту залізниць України 15.07.2018. згідно акту загальної форми №26799 від 15.07.2018 була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №55421630 тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 100-тонних електронних вагах станції, повірених 16.04.2018, виявилось, що у вагоні №55421630 фактична маса брутто вагону склала 91300 кг., вага тари 24000 кг., маса вантажу нетто 67300 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 2150 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері зачинені, витікання вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10 см., розрівняна, слабо маркований вапном, плівкою проти видування не покривалось. У вагоні над люками №3-5 зліва заглиблення 450 см. Х 150 см. Х 30см., маркування порушене.

Факт нестачі вантажу у вагоні №55421630 підтверджується комерційним актом №482803/167 від 15.07.2018, який підписаний належними особами.

Під час прибуття вагону на станцію Авдіївка Донецької залізниці на підставі ст.24, 52 Статуту залізниць України 15.07.2018. згідно акту загальної форми №26800 від 15.07.2018 була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №62200084 тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 100-тонних електронних вагах станції, повірених 16.04.2018, виявилось, що у вагоні №62200084 фактична маса брутто вагону склала 89650 кг., вага тари 23400 кг., маса вантажу нетто 69550 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 3300 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері зачинені, витікання вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10 см., розрівняна, слабо маркований вапном, плівкою проти видування не покривалось. У вагоні над люками №4-7 зліва заглиблення 600 см. Х 80 см. Х 120 см. Х 30 см., маркування порушене.

Факт нестачі вантажу у вагоні №6200084 підтверджується комерційним актом №482803/168 від 15.07.2018, який підписаний належними особами.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту залізниць України також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні за змістом приписи містяться у ст.113 Статуту залізниць України, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідачами в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду, що недостача вантажу відбулась не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності до ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

За змістом статті 130 Статуту залізниць України, пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу норм ч.ч.1, 2 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За змістом п.2.7 роз'яснення №04-5/601 від 29.05.2002р. президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно даних залізничної накладної №40411167 у вагонах №55421630 та №62200084 було завантажене високо-летюче коксівне вугілля.

За даними комерційних актів №482803/167 від 15.07.2018 недостача у вагоні №55421630 складає 2150 кг. та №482803/168 від 15.07.2018 недостача у вагоні №62200084 складає 3300 кг

Згідно специфікації №90 до договору №0103/11606 та додаткової угоди №24, ПраТ «АКХЗ» та ПрАТ «Азовсталь» у липні 2018 року дійшли згоди поставити високо-летюче коксівне вугілля у загальній кількості 22266,80 мт, за ціною 5800,06 грн. без ПДВ (6960,07 грн. з ПДВ). Рахунком-фактурою та актом приймання передачі №91465295 від 12.07.2018 до договору №0103/11606 підтверджується, що ПрАТ «Азовсталь» передав, а ПраТ «АКХЗ» отримав високо-летюче коксівне вугілля у кількості 1, 946.200 т за ціною 5800,06 грн. (без ПДВ)

Суд вважає, що специфікація №90, рахунком-фактура та акт приймання-передачі №91465295 від 12.07.2018 до договору №0103/11606, які підписані уповноваженими особами та засвідчені печатками вказаних підприємств є належними та допустимими доказами, що підтверджують вартість спірної партії вугілля, яка перевозилась за залізничною накладною №40411167 у вагонах №55421630 та №62200084.

Розрахунок фактичної недостачі вантажу здійснюється наступним чином:

у вагоні №55421630 маса нетто при відправленні 69450 кг;

норма недостачі 69450 х 2% = 1389 кг;

недостача 69450 кг – 67300кг = 761 кг;

вартість 1 тони з ПДВ становить 6960,07 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 2150 кг (сума недостачі) – 1389 кг (норма недостачі) = 761 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 5296,61грн. (0,761 х 6960,07 грн.).

у вагоні №62200084 маса нетто при відправленні 69550 кг;

норма недостачі 69550 х 2% = 1391 кг;

недостача 69550 кг – 662509 кг = 3300 кг;

вартість 1 тони з ПДВ становить 6960,07 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 3300 кг (сума недостачі) – 1391 кг (норма недостачі) = 1909 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 13286,77грн. (1,909х 6960,07 грн.).

Таким чином, загальна вартість нестачі за даним позовом складає 18583,38 грн.

За таких обставин позовні вимоги у розмірі 18583,38 грн. підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

З огляду на наведене та з урахуванням змісту комерційних актів, суд дійшов висновку, що саме відповідач своїх зобов'язань за договором перевезення належним чином не виконав - збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи.

За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов’язків щодо доказів.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості нестачі вугілля у розмірі 18583 грн. 38 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247-252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївських коксохімічний завод», м.Авдіївка до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення вартості нестачі вугілля у розмірі 18583 грн. 38 коп. - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївських коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1 ) вартість нестачі вугілля у розмірі 18583 (вісімнадцять тисяч п’ятсот вісімдесят три) грн. 38 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївських коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Повний текст рішення складено та підписано 14 лютого 2019 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов