УХВАЛА

м. Київ

04.02.2019Справа № 910/1153/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Данилової М.В., розглянувши заяву б/н, б/д Державного агентства резерву України «Про забезпечення позову» за заявою Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601) до Державного підприємства «Сетам» (вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001), -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 року Державне агентство резерву України звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову у зв'язку з ситуацією, що виникла на Державному підприємстві «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» при вчинені виконавчих дії, та у якій просить суд заборонити Державному підприємству «Сетам» вчиняти дії щодо проведення аукціону з продажу Бази відпочинку /літер А-3/, загальною площею 339,9 кв. м., за адресою: Волинська обл., смт Шацьк, вул 50 років Перемоги, 91 А.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2019 року справу № Справу № 910/1153/19 передано на розгляд судді Данилової М.В.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку щодо передачі (направлення) матеріалів позовної заяви за територіальною підсудністю до господарського суду Волинської області з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 12.02.2015 порушено провадження у справі № 903/123/15 про банкрутство Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів №2».

Згідно зі ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцем проживання боржника - фізичної особи.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зі змісту ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» вбачається, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Проаналізувавши положення статті 20 ГПК України в системному аналізі з положеннями Закону «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» № 2343-ХІІ (у редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011), суд зазначає, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення майнових спорів до боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-ХІІ, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Даний підхід є сталим і застосовувався до подібних правовідносин і до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України з 15.12.2017 (постанова Верховного Суду від 20.02.2018 у справі 910/10829/17).

У даному випадку предметом судового розгляду є спір про стягнення заборгованості на користь СГПП «Рать», тобто він є майновим спором щодо боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, а тому спір підлягає розгляду в межах справи про банкрутство.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Частиною 3 ст. 31 ГПК України унормовано, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, матеріали позовної заяви слід направити для розгляду за підсудністю господарського суду Волинської області в межах справи № 903/123/15 про банкрутство Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ст.ст. 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову від 01.02.2019 року Державного агентства резерву України до Державного підприємства «Сетам» передати (направити) за підсудністю до господарського суду Волинської області (43000, Волинська область, м. Луцьк, проспект Волі, 54А) для розгляду в межах справи № 903/123/15 про банкрутство Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів №2».

2. Матеріали заяви про забезпечення позову від 01.02.2019 року Державного агентства резерву України (на 21 аркуші, в тому числі оригінали: квитанцію № 178 від 24.01.2019 року про сплату 960 гривень 50 копійок судового збору, експрес-накладна №310 від 24.01.2019) після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення підлягають направленню для розгляду за підсудністю до господарського суду Волинської області (43000, Волинська область, м.Луцьк, проспект Волі, 54А).

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя М.В. Данилова