05 лютого 2019 року Справа № 913/661/18
м. Харків Провадження № 17/913/661/18
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" від 18.01.2019 № б/н про відвід судді Фонової О.С. у справі № 913/661/18 за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват", м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест", м. Лисичанськ Луганської області
про стягнення 104 492 грн 57 коп.
без виклику та повідомлення учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "Триват" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором поставки від 06.09.2018 № СТИ18ТВ в сумі 91 699 грн 18 коп., пені в сумі 7 506 грн 77 коп., 3% річних в сумі 625 грн 56 коп., інфляційних втрат в сумі 4 661 грн 06 коп., всього 104 492 грн 57 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки від 06.09.2018 № СТИ18ТВ стосовно своєчасної оплати одержаного товару.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.12.2018 позовну заяву прийнято суддею Фоновою О.С. до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.01.2019.
14.01.2018 від відповідача надійшло клопотання від 11.01.2019 № б/н відповідно до ст. 81 ГПК України про витребування доказів, в якому останній просив витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват" належним чином засвідчені рахунки на оплату вартості товару за договором поставки від 06.09.2018 № СТИ18ТВ та належним чином засвідчену копію Статуту.
В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначав, що згідно п. 4.1 договору оплата покупцем здійснюється на підставі рахунку продавця шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Разом з тим, в матеріалах справи рахунки на оплату товару відсутні. Крім того, до позовної заяви позивачем не було додано копію Статуту підприємства позивача, проте саме в статутних документах відповідно до положень ч. 1. ст. 88 ЦК України та ч. 2 ст. 57 ГПК України, визначається обсяг повноважень керівника та обсяг обмежень його повноважень.
Дане клопотання залишено судом без задоволення, оскільки видаткова накладна від 06.09.2018 № 060903, підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест", містить посилання на рахунок-фактуру від 06.09.2018 № 060903, що свідчить про його наявність у відповідача станом на дату складання цієї накладної.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі: підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи вказаний ОСОБА_1, як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват". Вказане прізвище зазначено і в договорі поставки від 06.09.2018 № СТИ18ТВ, скріпленого печаткою підприємства. Вказаною особою також і підписана позовна заява.
Ухвалою суду від 17.01.2019 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 13.02.2019 та для відсутності сумнівів у відповідача, суд запропонував позивачу надати належним чином засвідчену копію видаткової накладної від 06.09.2018 № 060903 з повним відтиском печатки відповідача та належним чином засвідчену копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват".
04.02.2019 до Відділу документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" (відповідача) надійшла заява від 28.01.2019 № б/н про відвід судді Фонової О.С.
На обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що йому було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування від позивача належним чином засвідченої копії Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Триват". Проте, було запропоновано позивачу надати засвідчену копію Статуту - однак відсутність витребування вказаного доказу означає відсутність у позивача чіткого обов'язку по наданню такого доказу до суду. Питання про надання рахунків на оплату вартості товару за договором взагалі не врегульовано.
На думку відповідача, підставою для сумніву в неупередженості або необ'єктивності судді Фонової О.С. є обмеження відповідача у праві на доступ до суду та порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Таким чином, на цій підставі Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" заявило відвід суді Фоновій О.С.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.02.2019 суд у складі судді Фонової О.С. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та зупинив провадження у справі до розгляду питання про відвід, а матеріали даної справи передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду заяви про відвід судді.
На підставі розпорядження керівника апарату від 05.02.2019 № 78-р був проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого заява про відвід судді Фонової О.С. передана на розгляд судді Секірському А.В.
Згідно ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.
Що стосується поданої заяви про відвід, суд зазначає наступне.
Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватись особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи чи об'єктивного характеру і стосуватись процесуального статусу у судді у справі, яка розглядалася раніше.
Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ'єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статями 35 та 36 ГПК України.
Відповідно ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:
1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією із засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 Конституції України).
Як зазначено Конституційним Судом України в рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
Подана відповідачем заява про відвід за своєю суттю зводиться до його незгоди з процесуальною діяльністю суду при розгляді даної справи (відмова у задоволенні клопотання про витребування доказів).
Покладені в основу обґрунтування заяви про відвід обставини не є підставами для відводу судді у розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України, оскільки згідно вимог чинного законодавства, відвід повинен бути вмотивованим.
Суд звертає увагу відповідача, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді. При цьому, незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати.
Частиною 4 ст. 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід вчинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, у тому числі, вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.
Крім того, суду, який розглядає заяву про відвід, не надано право оцінювати законність ухвал суду чи дотримання іншим складом суду процесуальних норм, оскільки це є компетенцією суду апеляційної чи касаційної інстанції (ст.ст. 277, 310, 311 ГПК України).
Упевненість же відповідача в упередженості судді, яка сформувалася у зв'язку з відмовою у задоволенні його клопотання, не є ні обставиною, ні доказом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що прийняття суддею певних процесуальних рішень, зокрема, щодо відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів - є формою реалізації суддею своїх повноважень в господарському судочинстві.
Наведені у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, для відводу судді Фонової О.С. у справі № 913/661/18. Заявником в порушення приписів ст. 74 ГПК України, не надано жодного доказу на підтвердження упередженості та необ'єктивності судді Фонової О.С. при розгляді даної справи.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана відповідачем заява про відвід судді Фонової О.С. не підлягає задоволенню, у зв'язку з її необґрунтованістю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" від 18.01.2019 № б/н про відвід судді Фонової О.С. відмовити.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею 05.02.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.В. Секірський