УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

05.02.2019Справа № 910/1074/19

Суддя Бондаренко Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом ОСОБА_1

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендон»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Данбарт»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірин»

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Флендер»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Хомбер»

6. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ментен»

Про визнання правочинів недійсними та скасування реєстраційних написів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Данбарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірин», Товариства з обмеженою відповідальністю «Флендер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хомбер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ментен» про визнання правочинів недійсними.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просить:

- Визнати недійсним правочин щодо набуття частки статутного капіталу ТОВ «БРЕНДОН» у сумі 32 000,00 грн;

- Скасувати реєстраційний запис 1 034889 від 10.08.2017 року щодо набуття мною частки статутного капіталу ТОВ «БРЕНДОН» у сумі 32 000,00 грн;

- Визнати недійсним правочин щодо набуття частки статутного капіталу ТОВ «ДАНБАРТ» у сумі 627 000,00 грн;

- Скасувати реєстраційний запис 1 036560 від 23.06.2017 року щодо набуття мною частки статутного капіталу ТОВ «ДАНБАРТ» у сумі 627 000,00 грн. та призначення ОСОБА_1 керівником ТОВ «ДАНБАРТ»;

- Визнати недійсним правочин щодо набуття частки статутного капіталу ТОВ «ГІРИН» у сумі 646 000,00 грн;

- Скасувати реєстраційний запис 1 067481 від 07.06.2017 року щодо набуття мною частки статутного капіталу ТОВ «ГІРИН» у сумі 646 000,00 грн. та призначення ОСОБА_1 керівником ТОВ «ГІРИН»;

- Визнати недійсним правочин щодо набуття частки статутного капіталу ТОВ «ФЛЕНДЕР» у сумі 35 000,00 грн;

- Скасувати реєстраційний запис 1 067469 від 07.06.2017 року щодо набуття мною частки статутного капіталу ТОВ «ФЛЕНДЕР» у сумі 32 000,00 грн;

- Визнати недійсним правочин щодо набуття частки статутного капіталу ТОВ «ХОМБЕР» у сумі 684 000,00 грн;

- Скасувати реєстраційний запис 1 068344 від 07.04.2017 року щодо набуття мною частки статутного капіталу ТОВ «ХОМБЕР» у сумі 684 000,00 грн. та призначення ОСОБА_1 керівником ТОВ «ХОМБЕР»;

- Визнати недійсним правочин щодо набуття частки статутного капіталу ТОВ «МЕНТЕН» у сумі 37 000,00 грн;

- Скасувати реєстраційний запис 1 067583 від 27.02.2017 року щодо набуття мною частки статутного капіталу ТОВ «МЕНТЕН» у сумі 37 000,00 грн. Також позивач просить звільнити останнього від сплати судового збору.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що останнім не було вчинено дій щодо придбання часток статутних капіталів вищезазначених товариств, підписання та посвідчення таких правочинів у нотаріуса, також останнім не було вчинено дій щодо подавання державному реєстратору особисто відповідних документів та вчинення інших дій, пов'язаних зі здійсненням фінансово-господарської діяльності даних товариств.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про визнання недійсними правочинів щодо набуття частки статутних капіталів Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Данбарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірин», Товариства з обмеженою відповідальністю «Флендер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хомбер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ментен» та скасування реєстраційних записів щодо набуття позивачем часток статутних капіталів у вищезазначених товариств. Суд зазначає, що дані позовні вимоги заявлені за 6 (шістьма) різними правочинами і тягнуть за собою різні правові наслідки, а отже підстави виникнення правовідносин між сторонами є різними за кожним правочином окремо. Разом з тим, похідні від них вимоги щодо скасування реєстраційних записів про набуття позивачем часток статутних капіталів у вищезазначених товариств потребуватимуть з'ясуванню характеру відносин позивача з кожним відповідачем ОКРЕМО, що суттєво утруднить вирішення спору та може призвести до необґрунтованого затягування вирішення спору щодо заявлених вимог, що дає суду право повернути позовну заяву без розгляду.

Судом встановлено, що обсяг наданих матеріалів і доказів не дозволяє суду самостійно здійснити роз'єднання позовних вимог на підставі ст. 173 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, а тому суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (Аналогічні доводи висловлені в Постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18).

Таким чином, враховуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що заявником порушено правила об'єднання позовних вимог, що суперечить вимогам 173 ГПК України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача на положення ч. 1 ст. 43 ГПК України, якою внормовано, що учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. При цьому зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути позовну заяву з додатками ОСОБА_1.

2. Ухвала набирає законної сили 05.02.2019 та підлягає оскарженню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.П. Бондаренко