УХВАЛА

11 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 904/712/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткача І.В.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Інвест-В"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018

(головуючий суддя - Дармін М.О., суддів Антонік С.Г., Іванов О.Г.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018

(суддя Воронько В.Д.)

у справі №904/712/18

за позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка"

до Приватного підприємства "Інвест-В"

про стягнення 369 530,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 року Приватне підприємство "Інвест-В" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 (повний текст складено 26.12.2018) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 у справі №904/712/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Положеннями частини 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Крім цього, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене, Суд доходить висновку, що касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Однак, подана Приватним підприємством "Інвест-В" касаційна скарга викладена російською мовою, тобто не державною.

Суд враховує положення частини 3 статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" якими закріплено, що суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до приписів частини 4 статті 10 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Скаржник не заявляє жодних клопотань щодо забезпечення його права на участь у судовому процесі не на державній мові, не зазначає про використання ним послуг перекладача, а тому Суд вважає доцільним залишити подану касаційну скаргу без руху та надати скаржникові строк для подання скарги українською мовою.

За таких обставин, керуючись статтею 10 Конституції України, статтею 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтями 10, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Інвест-В" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 у справі №904/712/18 залишити без руху.

2. Встановити Приватному підприємству "Інвест-В" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ткач