РІШЕННЯ

01 лютого 2019 рокуСправа № 921/496/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шмир А.І.

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", 03680, м. Київ, проспект Повітрофлотський , 39/1

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області вул. О. Кульчицької, 8,м. Тернопіль,Тернопільська область,46001

про cтягнення заборгованості в сумі 225 259,96 грн..

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідача: ОСОБА_4

Суть справи: Державне підприємство - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", 03680, м.Київ, проспект Повітрофлотський , 39/1, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області, 46001, м.Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8, .

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 921/496/18 в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи було призначено на 26.12.2018.

26 грудня 2018 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від відповідача по справі - ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області, 46001, м.Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8, надійшла Заява № б/н від 26.12.2018 року про перенесення розгляду справи .

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року 2019 року розгляд справи було відкладено на 11.01.2019 року. Запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду: відповідачу: За відсутності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, запропонувати відповідачу надати суду відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог ст.ст. 165, 251 ГПК України, копію якого надіслати іншим учасникам справи; заперечення з урахуванням вимог ст.ст. 167, 251 ГПК України. Вказані документи подати суду не пізніше, ніж за 3 дні до початку судового засідання. Позивачу: надати суду відповідь на відзив із його документальним обґрунтуванням; одночасно з надісланням відповіді до суду направити її копію з доданими документами відповідачу, докази направлення надати суду. Вказані документи подати суду не пізніше, ніж за 3 дні до початку судового засідання. Роз'яснити позивачу, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК позивач вправі збільшити або зменшити розмір вимог до початку першого судового засідання якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а також відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

10 січня 2019 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" надійшло клопотання /вх.№483 від 10.01.2019/ про проведення судового засідання 11.01.2019 в режимі відеоконференції шляхом доручення її проведення Київському апеляційному суду / вул. Солом'янська, 2а ,м .Київ, 03110/. та клопотання /вх.№ 545 від 10.01.2019/ про проведення судового засідання без уповноваженого представника та про проведення наступних судових засідань в режимі відеоконференції шляхом доручення її проведення Київському апеляційному суду / вул. Солом'янська, 2а ,м .Київ, 03110/.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 01.02.2019р.;клопотання /вх.№ 545 від 10.01.2019/ Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" про проведення судового засідання у справі №921/496/18 призначеного на 01.02.2019 в режимі відеоконференції, задоволено.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просять позов задолити, стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" 192 931 грн 90 коп основного боргу; 24 827 грн. 06 коп. інфляційних витрат; 7 501 грн. 00 коп. 3% річних та 3 378 грн. 90 коп. в повернення сплаченого судового збору, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надавши клопотання про надання 10-денного строку для подання доказів.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, особливістю якого є те, що суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

В силу приписів ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ст..251 ГПК України відзив подається протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.. 252 Господарського процесуального кодексу України перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

В ухвалі господарського суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року про відкриття провадження у справі визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 24.12.2018р. За відсутності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог ст.ст. 165, 251 ГПК України, копію якого надіслати іншим учасникам справи; заперечення з урахуванням вимог ст.ст. 167, 251 ГПК України. Вказані документи подати суду не пізніше, ніж за 3 дні до початку судового засідання.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2018р. відкладено розгляд справи на 11.01.2019 о 11 год. 30 хв. в звязку з надходженням на адресу суду від відповідача по справі ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області заяви /вх.№23557 від 26.12.2018/ про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням повноваженого представника у іншому судовому процесі. При цьому будь-які заперечення, заяви, відзив на позов в установлений судом строк відповідачем господарському суду не подано.

11.01.2019р. представник відповідача в судове засідання не зявився, будь яких заяв, заперечень, клопотань, відзиву на позов суду не надав.

Ухвалою господарського суду від 11.01.2019р. відкладено розгляд справи на 01.02.2019 о 12 год. 15 хв.

В поданому клопотанні про надання можливості надати документи по справі, адвокат відповідача зазначає, що адвокатом представництво інтересів ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області здійснюється на підставі договору № 31/01/19 від 31 січня 2019 року про надання правової допомоги.

Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючи до уваги, що шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження спливає 03 лютого 2019 року та Підприємство мало можливість в строк, встановлений судом для подання відзиву на позов та заперечень, подати всі необхідні документи; докази, що зазначені документи не подані відповідачем до першого судового засідання з поважних причин - в матеріалах справи відсутні, відтак суд не вбачає правових підстав для задоволення Клопотання про надання 10 деного строку для подання доказів та вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, господарський суд встановив:

23 травня 2016 року між Державним підприємством - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", 03680, м.Київ, проспект Повітрофлотський , 39/1, та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області, 46001, м.Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8, укладено договір про надання послуг № 33-16.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до умов п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов"язується надати послуги: "71.20.1 " Послуги щодо технічного випробування й аналізування". Збір вихідних даних, створення, супроводження та актуалізація електронних банків даних з розробкою пропозицій та планів ремонтів дорожніх одягів на 2017 рік згідно СУСП на мережі автомобільних доріг державного значення загального користування Тернопільської області", а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити такі послуги по факту виконання.

Згідно із умовами Договору Позивачем було виконано роботи та передано ОСОБА_2 здачі-прийняття наданих послуг № 17 від 28.07.2017 року за договором № 33-16 від 23.05.2016 року на суму 192 931 грн 90коп.

Згідно із п.4.4 Договору Замовник проводить розрахунки з Виконавцем на підставі підписаного ОСОБА_2, не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту його підписання.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарський договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем були надані вказані послуги на суму 192 931,90 грн., що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг №17 від 23.05.2016, який підписаний та скріплений печатками сторін без будь-яких зауважень.

Згідно з п. 4.4 договору замовник проводить розрахунки з Виконавцем на підставі підписаного ОСОБА_2, не пізніше ( семи) календарних днів з моменту його підписання.

Доказів сплати відповідачем вказаної суми матеріали справи не містять.

Таким чином з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав послуги за відповідну плату згідно умов договору, а відповідач в порушення умов договору не сплатив на користь позивача повну вартість наданих послуг, та має перед позивачем заборгованість з їх сплати в розмірі 192 931,90 грн.

При цьому акт здачі-приймання наданих послуг №17 від 26.05.2016 був підписаний та скріплений печатками сторін без будь-яких зауважень.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм, викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення192 931,90 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 24 827,06 грн. та 3% річних у розмірі 7 501,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Згідно з п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом перевірено розрахунки позивача щодо 3% річних та інфляційних втрат, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123,129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області, 46001, м. Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код 25887079 на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", 03680, м. Київ, проспект Повітрофлотський , 39/1, ідентифікаційний код 05416892 192 931 грн 90 коп основного боргу; 24 827 грн. 06 коп. інфляційних витрат; 7 501 грн. 00 коп. 3% річних та 3 378 грн. 90 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.02.2019 року.

Суддя А.М. Сидорук