ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.02.2019 р. Справа№ 914/110/19

Господарський суд Львівської області у складі судді М. Синчука, розглянувши матеріали заяви Фізичної особи підприємця Воловича Андрія Юрійовича, м. Львів,

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №914/110/19

за позовом: Фізичної особи підприємця Воловича Андрія Юрійовича, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідністю «Шувар», м. Львів,

про стягнення заборгованості у сумі 2 307 594, 94 грн.

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи підприємця Воловича Андрія Юрійовича про забезпечення позову у справі № 914/110/19 за позовом: Фізичної особи підприємця Воловича Андрія Юрійовича до відповідача: Товариства з обмеженою відповідністю «Шувар» про стягнення заборгованості у сумі 2 307 594, 94 грн.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Натомість, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення оскільки, на думку заявника, відповідачу не буде завдано можливих збитків, зокрема, через його вимогу про надання креслень для ознайомлення.

Згідно частин 1, 2, 3 ст.141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

З аналізу вищенаведених норм господарського процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

У заяві про забезпечення позову заявник має лише зазначити пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо заявник не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов'язав особу, яка просить забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення. Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на позивача покладено обов'язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд управі визначити конкретний розмір такого способу. Позивач же натомість зазначив у заяві про забезпечення позову, що ним не надаються пропозиції щодо зустрічного забезпечення, оскільки запропонованими ним заходами забезпечення позову відповідачу не будуть спричинені збитки. Як уже наголошувалося, саме суд, а не позивач повинен визначити можливість завдання відповідачу збитків у зв'язку з забезпеченням позову, а відтак - і визначатися стосовно доцільності застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.139 Господарського процесуального кодексу України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а фактично містить його позицію щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, що не звільняє його від обов'язку зазначити в заяві про забезпечення позову конкретний захід зустрічного забезпечення, який може бути застосований судом.

За приписами частини 7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.139 цього Кодексу, повертає її заявнику.

З огляду на вищевикладене заява про забезпечення позову має бути повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАВНОВИВ:

1. Заяву Фізичної особи підприємця Воловича Андрія Юрійовича, м. Львів, про забезпечення позову повернути разом із доданими до неї документами заявникові.

Ухвала набрала законної сили 11.02.2019 р. та підлягає оскарженню у порядку та строки передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Додаток: заява про забезпечення позову з додатками на 32 арк.

Суддя Синчук М.М.