УХВАЛА

06 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 915/1002/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного підприємства "Макс Р." (далі - Підприємство)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 28.03.2018 та

постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до Підприємства

про виселення, та

за зустрічним позовом Підприємства

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

про визнання договору оренди від 08.10.2012 № РОФ-1115 продовженим,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 28.03.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 зі справи № 915/1002/16; направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, до касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження у справі № 915/1002/16.

Касаційна скарга Підприємства не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" у 2016 році з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату - 1 378 грн.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред'явлення відповідного позову. Об'єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви.

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об'єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Предметом позову у даній справі є: за первісною позовною заявою - виселення; за зустрічною позовною заявою - визнання договору оренди від 08.10.2012 № РОФ-1115 продовженим.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Підприємство просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 28.03.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 зі справи № 915/1002/16; направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги наявність первісного та зустрічного позовів, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 5 512 грн. [(1 378 х 2) х 200 %].

Проте до касаційної скарги як доказ сплати судового збору додано платіжне доручення від 26.12.2018 № 1033 про сплату судового збору у розмірі 2 756 грн., тобто в меншому, ніж встановлено законодавством.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Підприємству необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 2 756 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 6007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Підприємства на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Крім того, до касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження у справі № 915/1002/16 у зв'язку з несвоєчасним отриманням повного тексту копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга Підприємства на рішення господарського суду Миколаївської області від 28.03.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 зі справи № 915/1002/16 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, суд касаційної інстанції зазначає, що вказане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження буде розглянуто Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Макс Р." на рішення господарського суду Миколаївської області від 28.03.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 зі справи № 915/1002/16 залишити без руху.

2. Надати приватному підприємству "Макс Р." строк для усунення недоліків касаційної скарги до 28 лютого 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити приватному підприємству "Макс Р.", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко