ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа№ 16/212-09

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Коротун О.М.

Чорної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників:

від позивача: Печерний С.Л.

від відповідача: Кисіль А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш"

на рішення господарського суду Сумської області

від 07.09.2009 (повний текст рішення складено 07.09.2009)

у справі №16/212-09 (суддя Моїсеєнко В.М.)

за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш")

про стягнення 135900,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 07.09.2009 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" (40020, м. Суми, пр.-т. Курський, 6, код 31548188) на користь Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01021, м. Київ, кловський Узвіз, 9/1, код 30019801) 100000 грн. основного боргу, 4500 грн., 3% річних, 31400 грн. інфляційних нарахувань, 1359 грн. витрат по сплаті державного мита, 315,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 536, 625, 1212, 1214 ЦК України мотивоване тим, що позивачем на виконання умов договору від 27.06.2007 №117ТР-230 перераховано відповідачу 100000 грн. в якості попередньої оплати за майбутню поставку двох самохідних повітряних компресорних станцій НД-24/120У1, однак подальше виконання цього договору на підставі статті 37-1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» зупинено; внаслідок прийняття Міжвідомчою комісією з питань державних закупівель рішення від 21.12.2007 №01/36-740рш про відміну торгів, за результатами яких укладено вищезазначений договір, подальше виконання договору стало неможливим. Судом встановлено, що 27.05.2009 позивачем надіслано вимогу про повернення коштів, отриманих за договором від 27.06.2007 №117ТР-230 (копія листа №5327/6 від 27.05.2009), однак зазначена вимога відхилена відповідачем з тих підстав, що ці кошти використані ним для покриття понесених збитків (копія листа №04/09-3349 від 19.06.2009). Водночас постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2009 у справі №33/389 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" про стягнення збитків з ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" відмовлено. У зв'язку з вказаними обставинами суд дійшов висновку про безпідставне утримання відповідачем коштів та правомірність позовних вимог щодо їх повернення на підставі статті 1212 ЦК України. Також, місцевий господарський суд з посиланням на статтю 625 ЦК України зазначив про обґрунтованість нарахування 3% річних у розмірі 4500 грн. та інфляційних втрат у розмірі 31400 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Сумської області від 07.09.2009 у справі №16/212-09 повністю та залишити позов Дочірньої компанії "Укртрасгаз" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" про стягнення 135900,00 грн. без розгляду.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального права. При цьому відповідач зазначає, що 22.10.2008 на спільному засіданні ТОВ "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" та АТ "НВАТ "ВНДІкомпресормаш" прийнято рішення, оформлене протоколом №21, про припинення діяльності ТОВ "СНВП "Технокомпресормаш» шляхом приєднання останнього до АТ "НВАТ "ВНДІкомпресормаш", а 23.06.2009 ТОВ "СНВП "Технокомпресормаш" ліквідовано, про що внесений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. За таких обставин, скаржник з посиланням на статті 21, 62 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) вважає, що місцевий господарський суд зобов'язаний був відмовити у прийнятті позовної заяви. Крім того, вказує на те, що розгляд справи щодо відповідача, якого ліквідовано, порушує основні засади судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом і принципу змагальності сторін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 07.09.2017 у справі №16/212-09 - без змін з підстав дотримання судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що положеннями ст.62 ГПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено винесення місцевим господарським судом ухвали про відмову у прийнятті до розгляду позовної заяви на стадії вирішення питання про порушення провадження у справі, а не в процесі розгляду справи на стадії апеляційного розгляду. Також зазначив, що адреси відповідача та скаржника є однаковими, а саме: м. Суми, пр-т Курський, 6, а отже скаржник не міг не знати про існування оскаржуваного ним рішення.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі №16/212-09 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" задоволено частково. Рішення господарського суду Сумської області від 07.09.2009 у справі №16/212-09 скасовано і ухвалено нове рішення. Замінено відповідача ТОВ "Науково-виробниче підприємство «Технокомпресормаш» () його правонаступником Приватним акціонерним товариством АТ "НВАТ "ВНДІкомпресормаш" (). Позов Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (01021, м. Київ, Кловський узвіз,9/1, ) задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (40020, м. Суми, пр-т Курський,6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (01021, м. Київ, Кловський узвіз,9/1, ) 100000грн. основного боргу, 4500грн. 3% річних, 31400грн. інфляційних втрат, 1359грн. витрат по сплаті державного мита, 315грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш".

Постановою Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №16/212-09 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16 січня 2018 року в частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного акціонерного товариства "Науково - виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" про стягнення 135900,00 грн та розподілу судового збору; справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в іншому складі суду. В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16 січня 2018 року у справі за №16/212-09 залишено без змін.

При цьому суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду про правомірність заміни у цій справі відповідача його правонаступником - ПрАТ "Науково - виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш", посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків згідно з наданими сторонами доказами (СНВП "Технокомпресормаш" у формі ТОВ припинило свою діяльність шляхом приєднання до ВАТ "Науково - виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (змінило організаційно-правову форму на ПрАТ), про що свідчать передавальний акт № 2, передавальний баланс від 08.05.2009 (а.с. 111 - 112, т. 2) та згідно з вимогами ст. 52 ГПК України (в редакції чинній з 15.12.2017).

Проте не погодився з висновками апеляційного господарського суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 135900,00 грн заборгованості, оскільки такі висновки зроблені без з'ясування всіх істотних обставин справи та в порушення норм процесуального права - «апеляційний суд не навів будь-якого обґрунтування задоволення позову, не здійснив належного апеляційного перегляду рішення господарського суду суд, чим порушив права відповідача на належний апеляційний перегляд рішення суду, тобто апеляційний суд «діяв не як суд встановлений законом».».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №16/212-09 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш"; призначено справу до розгляду на 13.09.2018.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 оголошено перерву у справі №16/212-09 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" до 09.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Харківський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

04.10.2018 Харківський апеляційний господарський суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 174 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передав до Північного апеляційного господарського суду справу №16/212-09 за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" про стягнення 135900,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Коротун О.М., Суліма В.В.

09.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду від Східного апеляційного господарського суду надійшов супровідний лист про направлення клопотання АТ "Укртрансгаз" б/н від 04.10.2018 про долучення копій документів до матеріалів справи №16/212-09 (вх.№1 від 04.10.2018).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" на рішення господарського суду Сумської області від 07.09.2009 у справі №16/212-09. Визначено, що розгляд апеляційної скарги здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

З 27.11.2018 головуючий суддя Іоннікова І.А. перебувала на лікарняному та з 26.12.2018 приступила до виконання своїх обов'язків.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 26.12.2018 призначено справу до розгляду на 10.01.2019, про що повідомлено учасників справи.

Згідно останнього розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №16/212-09 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №16/212-09 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Коротун О.М., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 15.01.2019 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" на рішення господарського суду Сумської області від 07.09.2009 у справі №16/212-09 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Коротун О.М., Чорної Л.В. Постановлено розгляд справи №16/212-09 розпочати спочатку та призначено справу до розгляду на 05.02.2019. Зобов'язано учасників справи надати на огляд колегії суддів оригінали документів, пов'язаних з предметом спору, а саме: оригінали договору №117ТР-230 про постачання продукції від 27.06.2007, специфікації №1 до договору №117ТР-230 про постачання продукції від 27.06.2007, платіжного доручення №PR9105 від 10.10.2007 та докази на підтвердження здійснення банком банківської операції за вказаним платіжним дорученням; у випадку неможливості надання вказаних документів надати суду відповідні обґрунтовані письмові пояснення. Зобов'язано позивача надати докази на підтвердження правонаступництва Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 269 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме: змісту ухвали господарського суду Сумської області від 22.07.2009 у справі №16/212-09 та оскаржуваного рішення місцевого господарського суду від 07.09.2009 ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" у липні 2009 звернулось до місцевого господарського суду з позовом до ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" про стягнення 100000 грн основного боргу, 4500 грн 3% річних, 31400 інфляційних втрат.

Єдиним доводом апеляційної скарги є порушення місцевим господарським судом вимог Господарського процесуального кодексу України, які полягали в тому, що місцевий господарський суд безпідставно розглянув позов щодо особи, яку ліквідовано.

Виходячи зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 62 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття ухвали про порушення провадження у справі) суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо позов подано до підприємства, організації, які ліквідовано.

Згідно із частиною 1 статті 109 ЦК України (в редакції, чинній на момент прийняття ухвали про порушення провадження у справі) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду (ст. 59 ГК України в редакції, чинній на момент прийняття ухвали про порушення провадження у справі).

Отже з наведених норм права вбачається, що припинення юридичної особи може бути здійснено шляхом його реорганізації або ліквідації.

За приписами частини 1 статті 106 ЦК України (в редакції, чинній на момент прийняття ухвали про порушення провадження у справі) злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: передавального акта №2, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Школою Н.В. 03.06.2009, та передавального балансу від 08.05.2009, СНВП "Технокомпресормаш" у формі ТОВ припинило свою діяльність шляхом приєднання.

26.06.2009 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення юридичної особи СНВП "Технокомпресормаш" у формі ТОВ та визначено його правонаступника - ВАТ «Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (а.с.42-45 т.1).

З вищенаведеного вбачається, що СНВП "Технокомпресормаш" у формі ТОВ припинило свою діяльність шляхом приєднання (реорганізації) до ВАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (організаційно-правову форму якого змінено на ПрАТ «Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш"), а не шляхом ліквідації, у зв'язку з чим у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови у прийнятті позовної заяви на підставі п.3 ч.1 ст. 62 ГПК України.

Частиною 3 статті 59 ГК України встановлено, що у разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

Відповідно до статті 25 ГК України (в редакції, чинній на момент прийняття ухвали про порушення провадження у справі та прийняття рішення) в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов'язковими для особи, яку він замінив. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником), у зв'язку з чим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов'язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 25 ГПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

З огляду на викладене, у місцевого господарського суду відсутні були підстави для відмови у прийнятті позовної заяви з причин припинення діяльності суб'єкта господарювання - СНВП «Технокомпресормаш» у формі ТОВ, оскільки спірні правовідносини допускали правонаступництво, натомість суд зобов'язаний був порушити провадження у справі, з'ясувати обставини підстав припинення (ліквідації, реорганізації) відповідача та вирішити питання про заміну відповідача його правонаступником в порядку статті 25 ГПК України.

Проте, в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України місцевим господарським судом не встановлено обставини щодо процесуального правонаступництва та не здійснено заміну відповідача її правонаступником, що призвело до порушення прав ВАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (організаційно-правову форму якого змінено на ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш") як правонаступника СНВП «Технокомпресормаш» у формі ТОВ на участь у судовому засіданні, подання доказів, надання доводів та міркувань з усіх питань, що виникли в ході судового процесу, чим порушено принцип змагальності та рівності учасників процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 277 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частини 1 статті 52 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію апеляційного провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі №16/212-09 замінено відповідача ТОВ "Науково-виробниче підприємство «Технокомпресормаш» () його правонаступником Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" ().

В постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №16/212-09, суд касаційної погодився з висновками апеляційного суду про правомірність заміни у цій справі відповідача його правонаступником - ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш".

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду предметом позову у даній справі є стягнення 100000 грн., 3% річних в розмірі 4500 грн., інфляційних втрат в розмірі 31400 грн.

В тексті клопотання позивача про відкладення розгляду справи, поданого Харківському апеляційному господарському суду 14.12.2017, зазначено, що позовні вимоги ґрунтувались на тому, що за результатами проведення процедури закупівлі в одного учасника (згідно з висновком №1421-вс від 05.06.2007) у відповідності до статті Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» між позивачем та відповідачем було укладено договір №117ТР-230 від 27.06.2007, згідно з п.1.1. якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупцеві у 2007 році два самохідні повітряні компресорні станції НД-24/120У1, а покупець - прийняти та оплатити продукцію. У відповідності до п.5.4.1 договору позивачем на рахунок відповідача було перераховано частину передоплати за договором у сумі 100000 грн (згідно платіжного доручення №PR9105 від 10.10.2007). Подальше виконання договору не відбувалось. В результаті численних оскаржень процедури закупівлі з боку Спілки громадських організацій «Тендерна палата України», на підставі ст. 37-1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», виконання договору було зупинене, а внаслідок прийняття Міжвідомчою комісією з питань державних закупівель рішення від 21.12.2007 №01/36-740рш про відміну торгів, за результатами яких укладено вищезазначений договір, подальше виконання договору стало неможливим. Починаючи з 01.01.2008 підстава, згідно з якою відповідач отримав передоплату за договором відпала (договір припинив свою дію), отже, починаючи з зазначеної дати відповідач безпідставно утримав та користувався отриманою від позивача сумою коштів у розмірі 100000 грн, а тому відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, кошти, отримані відповідачем як передоплата за договором підлягали поверненню позивачу як безпідставно отримані. 27.05.2009 позивачем надіслано відповідачу вимогу про повернення коштів, отриманих за договором від 27.06.2007 №117ТР-230 (копія листа №5327/6 від 27.05.2009), однак зазначена вимога відхилена відповідачем з тих підстав, що ці кошти використані ним для покриття понесених збитків (копія листа №04/09-3349 від 19.06.2009). Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2009 у справі №33/389 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" про стягнення збитків з ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" відмовлено.

До вказаного клопотання додана копія позовної заяви про стягнення безпідставно отриманих коштів Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" та розрахунок суми позовних вимог (а.с.116-118 т.2).

Проте з матеріалів справи №16/212-09 та даних копій неможливо дійти висновку, що саме ця позовна заява була предметом розгляду справи №16/212-09. Доданий розрахунок суми позовних вимог також не може бути прийнятий до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки з тексту рішення не вбачається за який саме період стягнуто нараховані позивачем 3% річних та інфляційні втрати.

У відзивах на апеляційну скаргу, наданих Харківському апеляційному господарському суду 12.09.2018 та 17.09.2018 викладено обґрунтування позовних вимог, аналогічні тим, які містяться в клопотанні про відкладення розгляду справи.

09.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду від Східного апеляційного господарського суду надійшов супровідний лист про направлення клопотання АТ "Укртрансгаз" б/н від 04.10.2018 про долучення копій документів до матеріалів справи №16/212-09 (вх.№1 від 04.10.2018), а саме: копії договору №117/ТР-230 про постачання продукції від 27.06.2007, копії специфікації №1 до договору №117/ТР-230 про постачання продукції від 27.06.2007, копії платіжного доручення №PR9105 від 10.10.2007.

28.11.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшло заперечення на відзив, в якому він зокрема зазначив про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 100000 грн згідно договору №117ТР-230 від 27.06.2007, та зазначив про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

В суді апеляційної інстанції 05.02.2019 оглянуто оригінал договору №117/ТР-230 про постачання продукції від 27.06.2007, специфікацією №1 до договору №117/ТР-230 про постачання продукції від 27.06.2007, платіжне доручення №PR9105 від 10.10.2007.

Колегією суддів встановлено, що 27.06.2007 між Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", як покупцем, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш", як постачальником, керуючись Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», укладено договір №117ТР-230 про постачання продукції (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник постачальник зобов'язувався передати у власність покупцеві у 2007 році два самохідні повітряні компресорні станції НД-24/120У1, а покупець - прийняти та оплатити продукцію.

Відповідно до п.2.1., п.5.1 Договору, назва та кількість продукції зазначені у специфікації, яка наведена в додатку до даного договору. Ціна продукції з урахуванням умов поставки, вказаних у пункті 3.1 даного Договору,зазначена у специфікації, яка наведена в додатку №1 до даного Договору.

Загальна сума даного договору складає 7380000 грн, в тому числі ПДВ 1230000,00 грн. (п.5.3 Договору).

Виходячи зі змісту п.5.4 Договору, оплата партії продукції, зазначеної в рознарядці покупця здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в такому порядку:

50% вартості партії продукції - на умовах попередньої оплати,за умови надання порядку зазначеному в пункті 5.5 даного Договору;

решту 50% вартості партії продукції - протягом 20-ти днів по факту поставки партії продукції.

В специфікації №1 до Договору зазначено найменування продукції - пересувна компресорна станція НД-24/120 на шасі МЗКТ-652712, кількість - 2 шт., загальна вартість якої становить 7380000,00 грн. (з ПДВ); визначено умови оплати: 50% вартості продукції - попередня оплата, 50% вартості продукції - по факту постачання продукції, термін поставки: 90 днів з моменту здійснення попередньої оплати.

Як стверджує позивач, ним на виконання умов Договору перераховано на рахунок відповідача частину передоплати за договором у сумі 100000 грн (згідно платіжного доручення №PR9105 від 10.10.2007).

Проте платіжне доручення №PR9105 від 10.10.2007 (оригінал якого оглянуто в судовому засіданні) не є належним доказом на підтвердження здійснення позивачем перерахування коштів в розмірі 100000 грн., оскільки вказане платіжне доручення не містить відмітки банку про одержання банком даного платіжного документу та відсутня відмітка про проведення банком банківської операції за вказаним документом.

Інших доказів на підтвердження перерахування позивачем 100000 грн. за договором №117ТР-230 від 27.06.2007 матеріали справи не містять.

Як зазначено вище предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення 100000 грн (перерахованих позивачем за договором №117ТР-230 від 27.06.2007) з посиланням на положення статті 1212 Цивільного кодексу України у зв'язку з тим, що правова підстава для утримання цих коштів відпала.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №927/468/17.

Позивач посилається на те, що в результаті численних оскаржень процедури закупівлі з боку Спілки громадських організацій «Тендерна палата України», на підставі ст. 37-1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», виконання договору було зупинене, а внаслідок прийняття Міжвідомчою комісією з питань державних закупівель рішення від 21.12.2007 №01/36-740рш про відміну торгів, за результатами яких укладено вищезазначений договір, подальше виконання договору стало неможливим.

Проте вказані обставини не підтверджені належними доказами, що виключає можливість дійти висновку про припинення дії договору №117ТР-230 від 27.06.2007 та відповідно застосувати до спірних правовідносин приписи ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Крім того колегія суддів звертає увагу й на те, що належними доказами не доведено перерахування позивачем 100000 грн. на виконання умов Договору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне науково-виробниче підприємство "Технокомпресормаш" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш") про стягнення 100000 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4500 грн., 3% річних, 31400 грн. інфляційних нарахувань також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від вимоги про стягнення суми основної заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 07.09.2009 у справі №16/212-09 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" 2038,50 грн. (дві тисячі тридцять вісім гривень 50 копійок) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Сумської області.

Матеріали справи №16/212-09 повернути до господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.М. Коротун

Л.В. Чорна

(повний текст постанови складено 08.02.2019)