ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 923/1311/14
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

Суддів: Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.;

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

За участю представників учасників справи:

від ПАТ „Дельта Банк - ОСОБА_1, довіреність № б/н, від 14.12.18;

від ТОВ „Амалтея - ОСОБА_2, довіреність №3, від 03.01.19;

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року

у справі №923/1311/14

за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Амалтея

про стягнення 3 144 099 доларів США, що еквівалентно 36 842 778 грн. 46 коп.,-

посадові особи органів державної виконавчої служби, дії та рішення яких оскаржуються:

- Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4;

- Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_5

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Амалтея, в якій просило суд про стягнення 3 144 099 доларів США, що еквівалентно 36 842 778 грн. 46 коп. за кредитним договором від 13.07.2011 року № ВКЛ-2006474/2.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.10.2014 року у справі №923/1311/14 (суддя Закуріна М.К.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 року (колегія суддів: Шевченко В.В. головуючий, судді - Головей В.М., Колоколов С.І.), позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 2000000 доларів США (що еквівалентно 23436144,00 грн.) заборгованості за кредитом, 332720,14 доларів США (що еквівалентно 3898838,56 грн.) заборгованості по процентам, 8873,06 доларів США (що еквівалентно 103975,16 грн.) пені по відсоткам, 3000 доларів США (що еквівалентно 35154,22 грн.) штрафу, 54495,76 грн. компенсації по сплаті судового збору; в іншій частині позову в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2015 року у справі №923/1311/14 (головуючий суддя Демидова А.В., судді Волік І.М., Шевчук С.Р.) постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 року та рішення Господарського суду Херсонської області від 07.10.2014 року у справі № 923/1311/14 скасовано, справу №923/1311/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області в іншому складі суду.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитом у сумі 2 000 000 доларів США, що еквівалентно 23 436 144,00 грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332 720,14 доларів США, що еквівалентно 3 898 838,56 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8 873,06 доларів США, що еквівалентно 103 975,16 грн., штраф у сумі 3 000 доларів США, та 54495,76 грн. компенсації по сплаті судового збору. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Надано ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Амалтея" відстрочку виконання рішення суду від 14.05.2015 року у даній справі строком на 2 роки, а саме, до 14.05.2017 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року вказане рішення господарського суду змінено частково в частині відстрочення виконання рішення; надано ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Амалтея" відстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області до 14.05.2016 року. В іншій частині рішення залишено без змін.

14.12.2015 року Господарським судом Херсонської області позивачу видано наказ №923/1311/14 про примусове виконання судового рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2016 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року залишено без змін. Поновлено виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 року у справі №923/1311/14 частково задоволено заяву ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Амалтея", відстрочено виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року у справі № 923/1311/14 до 20 вересня 2017 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.09.2017 року у справі № 923/1311/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 року ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року у справі №923/1311/14 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року у справі №923/1311/14 заяву ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Амалтея" про розстрочку виконання рішення суду, що подана до суду 29.08.2017 року, задоволено та надано розстрочку на 2 (два) роки виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року по справі № 923/1311/14 в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2000000,00 доларів США, що еквівалентно 23436144,00 грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332720,14 доларів США, що еквівалентно 3898 838,56 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8873,06 доларів США, що еквівалентно 103975,16 грн. штраф у сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 35154,22 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 року ухвалу Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року у справі № 923/1311/14 залишено без змін.

13.07.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про перегляд ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року за нововиявленими обставинами, згідно якої заявник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року у справі №923/1311/14 та винести нове судове рішення про відмову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.09.2018 року у справі №923/1311/14 заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про перегляд ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

28.09.2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» звернулось до Господарського суду Херсонської області зі скаргою на дії державного виконавця та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, в якій відповідач просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які виразились у незазначенні у Дорученні від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1 про проведення опису та арешту майна у розмірі суми стягнення згідно ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року по справі №923/1311/14 та ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року про розсточку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21.10.2014 р. по справі №923/1312/14 ; визнати неправомірною та скасувати постанову від 18.09.2018 року №1 про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51340813; визнати неправомірною та скасувати постанову від 18.09.2018 року №2 про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51340813.

Скарга відповідача мотивована тим, що загальна заборгованість ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» перед банком на умовах розстрочки станом на 18.09.2018 року - 18701563,10 грн., тому відповідач вважає, що на підставі ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» опис майна мав бути проведений саме в межах цієї суми. Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 не зазначив в Дорученні від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1 про наявність ухвал Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017року по справам №923/1312/14 та №923/1311/14, чим створив умови для незаконного опису та арешту майна ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» поза межами суми, яка може бути примусово стягнута станом на 18.09.2018 року

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» знаходиться в іпотеці та заставі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Дані договори не містять погодження Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на реалізацію предмета застави та предмета іпотеки у виконавчому провадженні за рішенням суду про стягнення грошової заборгованості за кредитним договором. Тому відповідач вважає, що у державного виконавця, в межах виконавчого провадження № 51340813 та виконавчого провадження №50158022, відсутнє право на реалізацію рухомого та нерухомого майна ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» з торгів поза межами процедури, яка передбачена Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 року №388.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року у справі №923/1311/14 (суддя Немченко Л.М.) скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області задоволено, визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які виразились у незазначенні у Дорученні від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1 про проведення опису та арешту майна у розмірі суми стягнення згідно ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 по справі №923/1311/14 та ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21.10.2014 року по справі № 923/1312/14; визнано неправомірною та скасовано постанову від 18.09.2018 року №1 про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51340813, визнано неправомірною та скасовано постанову від 18.09.2018 року №2 про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51340813.

Ухвала мотивована тим, що заявником доведено неправомірність дій державного виконавця, а опис майна ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» в рамках зведеного виконавчого провадження є передчасним.

Департамент державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк з ухвалою суду не погодились, тому звернулись до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами. Апеляційні скарги мотивовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

Департамент державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в апеляційній скарзі просить суд прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» відмовити.

В апеляційній скарзі Департамент зазначає, що державним виконавцем винесено доручення про арешт майна боржника у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», яке направлено на виконання головному державному виконавцю ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області.

Також Департамент не погоджується з твердженням відповідача про те, що у державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження відсутнє право на реалізацію рухомого та нерухомого майна відповідача, що є предметом застави за відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк в апеляційній скарзі просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року у справі №923/1311/14, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області при виконанні рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року у справі №934/1311/14.

В апеляційній скарзі банк зазначає, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» не здійснило жодної оплати боргу на виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року по справі № 923/1311/14.

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк вказує, що у чинному законодавстві відсутня вимога щодо зазначення в дорученні на проведення виконавчих дій суми заборгованості та доручення від 13.08.2018 року повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач вважає, що постанова про опис та арешт майна боржника це не примусова реалізація майна боржника, а виконавча дія спрямована на реальне забезпечення виконання рішення суду.

На думку банку, вартість описаного та арештованого майна 18.09.2018 року, яке належить ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея», державний виконавець не може «визначити на око», так як Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначена процедура проведення оцінки майна боржника. Таким чином, припущення суду першої інстанції про можливість здійснити опис та арешт майна боржника у чітко визначеній сумі є некоректним.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки, задовольняючи скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на дії державного виконавця у справі №923/1311/14 одночасно визнав незаконними дії державних виконавців та скасував постанову від 18.09.2018 року №1 про опис та арешт майна (коштів) боржника - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51340813 та постанову від 18.09.2018 №2 про опис та арешт майна (коштів) боржника - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51340813 що стосуються також примусового виконання рішення по справі №923/1312/14.

Крім того, банк вказує на розбіжності в ухвалі Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року по справі №923/1311/14, що на його думку, свідчить про неповне зясування всіх обставин справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 року апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року по справі №923/1311/14 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2019 року відкрито апеляційне провадження по справі № 923/1311/14 за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 року апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року по справі № 923/1311/14 призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк на 11.02.2019 року о 12-00 год.

04.01.2019 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк, в якому ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» просило суд залишити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року без змін.

Відповідач у відзиві відзначає, що в дорученні від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1 не зазначені в повному обсязі обставини, які обумовили здійснення опису та арешту майна, а саме, не зазначені наступні обставини:

- ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року по справі №923/1311/14 надана розстрочка виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 р. по справі №923/1311/14,

- ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року по справі № 923/1312/14 надана розстрочка виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21.10.2014 року по справі №923/1312/14.

- стан виконання зобовязань ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» з урахуванням вищевказаних розстрочок виконання рішень судів.

Доручення від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1 не погоджене начальником органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4

Також у відзиві вказано, що у державного виконавця, в межах виконавчого провадження №51340813 та виконавчого провадження №50158022, відсутнє право на реалізацію рухомого та нерухомого майна ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» з торгів за відсутності рішення суду про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно та за відсутності виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» знаходиться в стадії ліквідації, у банка та у державного виконавця відсутні підстави для реалізації рухомого та нерухомого майна ТОВ «Амалтея» з торгів поза межами процедури, яка передбачена Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 року №388.

Відповідач вважає, що технічна помилка, допущена господарським судом Херсонської області в мотивувальній частині ухвали від 13.11.2018 року, не може бути підставою для скасування цієї ухвали.

29.01.2019 року через канцелярію суду надійшов відзив Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк на апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому позивач просить суд задовольнити апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року по справі № 923/1311/14 скасувати.

Судовою колегією відзиви долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представники учасників справи підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційних скарг з мотивів, що викладені письмово.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції за відсутністю представника позивача, який не зявився до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне переглянути справу у межах доводів апеляційних скарг, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в справі № 923/1311/14.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року у справі № 923/1311/14 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги відповідача на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.06.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51340813 з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 14.12.2015 року № 923/1311/14.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.06.2016 року обєднано виконавчі провадження №50158022 (з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 30.12.2015 року № 923/1312/14), №51340813 (з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 14.12.2015 року № 923/1311/14) у зведене виконавче провадження № 51422596.

Згідно з ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року у справі № 923/1311/14 боржнику розстрочено на 2 (два) роки виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 року у справі №923/1311/14 в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2000000,00 доларів США, що еквівалентно 23436144,00 грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332720,14 доларів США, що еквівалентно 3898838,56 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8873,06 доларів США, що еквівалентно 103975,16 грн. штраф у сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 35154,22 грн., за наступним графіком:

- з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року щомісячно рівними частинами в сумі 42669,14 доларів США, що еквівалентно 500000,00 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014 року;

- з 01.10.2018 року по 01.07.2019 року щомісячно рівними частинами в сумі 85338,27 доларів США, що еквівалентно 1000000,00 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014 року;

- з 01.07.2019 року по 01.10.2019 року щомісячно рівними частинами в сумі 354839,71 доларів США, що еквівалентно 4158037,31 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014 року.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 року у справі №923/1312/14 надана розстрочка виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21.10.2014 року у справі №923/1312/14 на наступних умовах: розстрочити виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21.10.2014 року у справі №923/1312/14 в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 5407000 доларів США; 837468,56 доларів США по процентах; 30000 доларів США по фінансових санкціях до 01.09.2019 року, встановивши наступний графік погашення:

- з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року щомісячно рівними частками по 42669,14 доларів США;

- з 01.10.2018 року по 01.07.2019 року щомісячно рівними частками по 85338,27 доларів США;

- з 01.07.2019 року по 01.09.2019 року щомісячно по 1664798,16 доларів США.

Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.08.2018 року ВП № 51422596 утворено при відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчу групу для проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 51422596.

Керівником виконавчої групи головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 надано головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_5 доручення від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1, в якому доручено провести виконавчі дії у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та провести опис та арешт майна ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея».

Листом від 18.09.2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю повідомило державного виконавця про те, що на умовах розстрочки заборгованість дорівнює: по справі №923/1311/14 5500000 грн. 00 коп., по справі №923/1312/14 13142052 грн. 00 коп.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_5 від 18.09.2018 року № 1 і № 2 проведено опис та накладено арешт на майно ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» в межах зведеного виконавчого провадження ВП №51340813.

Відповідач вважає, що у державного виконавця, в межах виконавчого провадження №51340813, відсутнє право на реалізацію рухомого та нерухомого майна ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея», що і стало підставою для звернення до суду з відповідною скаргою.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній до 15.12.2017 року, передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку було визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, тобто не поширюються на правовідносини, які виникли до його видання, то до конкретного факту чи випадку необхідно застосувати закон, який діяв в момент, коли трапився цей випадок або мав місце даний факт. Це правило відтворює сталість у відносинах між суб'єктами права. Тому до спірних правовідносин колегією суддів застосовуються положення Закону України «Про виконавче провадження», що діяв станом на день винесення органом державної виконавчої служби відповідної постанови.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент винесення постанови від 13.06.2016 року, передбачено, що у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Судова колегія зазначає, що після приєднання виконавчих проваджень до вже існуючого зведеного виконавчого провадження, вони перестали існувати як окремі виконавчі провадження, можливість їх вилучення із зведеного виконавчого провадження законом не передбачена, а сума коштів є сукупною сумою зобовязань скаржника за кількома рішеннями судів.

Згідно з п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено. ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2018 року керівником виконавчої групи - головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 було надано Доручення про проведення виконавчих дій у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та провести опис та арешт майна (коштів) боржника, яке перебуває у заставі та іпотеці Акціонерного товариства «Дельта Банк», а саме обладнання, перелік якого викладено в додатку договору застави від 13.07.2011 року № ВКЛ-2006474/ 5-1, а також іпотеку визначену у Іпотечному договорі від 13.07.2011 року № ВКЛ-2006474/5-2 та Договору про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору № ВКЛ-2006474/5-2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 13.07.2011 року реєстровий №775.

Згідно з п. 11 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень «перевірка інформації про наявність боржника, його манна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця.

В дорученні зазначаються:

найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця, який надає доручення;

номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа, а у разі зведеного виконавчого провадження - прізвище, імя та по батькові боржника - фізичної особи, повне найменування боржника - юридичної особи та дата об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

обставини, які обумовили проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна (клопотання стягувача, відповіді на запити державного виконавця тощо);

інформація, яку необхідно перевірити (найменування майна, яке необхідно описати та арештувати); адреса, за якою слід провести перевірку (здійснити опис та арешт майна); інші необхідні відомості, які можуть сприяти перевірці.

Доручення підписується державним виконавцем та погоджується начальником органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Орган державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки (здійснення опису та арешту майна), зобовязаний вчинити дії за дорученням у строк до десяти робочих днів з моменту надходження його до органу державної виконавчої служби. За результатами проведених дій складається відповідний процесуальний документ, що надсилається державному виконавцю, який надав доручення».

Тобто, чинним законодавством чітко визначено вимоги до оформлення та змісту доручення на проведення виконавчих дій.

Дослідивши доручення керівника виконавчої групи ОСОБА_4 від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1, судова колегія зазначає, що у чинному законодавстві відсутня вимога щодо зазначення в дорученні на проведення виконавчих дій суми заборгованості, у звязку з чим доручення від 13.08.2018 року №51422596/7-20.1 повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

18.09.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 було здійснено опис та арешт майна боржника та складено постанову № 1 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а також постанову № 2 про опис та арешт майна боржника.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що боржником взагалі не погашена заборгованість перед стягувачем.

Оскільки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» рішення суду по справі № 923/1311/14 відповідно до наданої судом розстрочки не виконувало, судова колегія погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що рішення суду в частині, по якій сплинув строк виконання, підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у частині пятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо):

2) обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З аналізу вищевказаних норм, слід погодитись із доводами банку про те, що постанова про опис та арешт майна боржника це не примусова реалізація майна боржника, а виконавча дія спрямована на реальне забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже, вартість описаного та арештованого майна 18.09.2018 року, яке належить ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея», державний виконавець може визначити тільки після дотримання процедури проведення оцінки майна боржника у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

При здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем, у відповідності до вимог ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих законом повноважень, 18.09.2018 року було складено акт опису й арешту належного боржнику майна.

Додатком до Закону України «Про виконавче провадження» визначено Перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами. За цим додатком до Закону, відсутнє обмеження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання.

Частиною 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

25.10.2018 року державним виконавцем, на підставі ст. 57 вказаного закону винесено постанову про призначення експерта у виконавчому провадженні для визначення вартості описаного майна, так як тільки після встановлення субєктом оціночної діяльності вартості арештованого майна, можливо встановити відповідність меж, між сумою заборгованості та вартості арештованого майна боржника.

В абзаці 2 п. 9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Саме з метою захисту інтересів як боржника, так і стягувача існує норма, яка передбачає випадки коли сума коштів від реалізації майна боржника надходить у більшому розмірі, аніж потрібна для задоволення вимог стягувана, а саме відповідно до ч. 6 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику.

Враховуючи вищезазначене, висновок суду проте, що «опис майна мав бути проведений саме в межах» суми, по який сплив строк сплати суперечить нормам діючого законодавства та здійснений без урахування ч. 5, ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій по виконанню рішення суду у виконавчому провадженні діяв в межах наданих йому повноважень та із дотриманням вимог Закону, а тому скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» не підлягає задоволенню.

Щодо доводів боржника про те, що державним виконавцем не враховано те, що майно ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» перебуває у заставі та іпотеці у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за договорами іпотеки і застави і не може бути реалізовано без рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, застави, судова колегія зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 51 Закону України «Про виконавчу службу» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. При цьому, якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання (частини перша та друга статті 7 Закону України "Про іпотеку").

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права.

У даному випадку Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», відповідно ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» є і стягувачем за виконавчим документом і заставодержателем іпотечного майна, у звязку з чим судова колегія не вбачає необхідності у реалізації спірного майна саме за процедурою звернення стягнення на предмет іпотеки, застави.

За таких обставин, боржником не доведено належними і допустимими доказами у справі порушення державним виконавцем приписів чинного законодавства при здійснені виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження.

Місцевий господарський суд не зясував всіх обставин справи і помилково задовольнив скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Крім того, Господарський суд Херсонської області в оскарженій ухвалі посилається на ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції 1999 року, яка станом на момент розгляду скарги на дії державного виконавця втратила чинність.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення якими, зокрема, є неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Оскільки при винесенні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, остання підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а апеляційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року у справі № 923/1311/14 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 року у справі №923/1311/14 скасувати.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.288 Господарського процесуального кодекс України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.02.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8
ОСОБА_9