ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 911/3342/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Новопетрівської сільської ради

Вишгородського району Київської області - Павленко О.В.,

Приватного акціонерного товариства "Автоп" - Сівакова Л.М., Хмарука І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 (у складі колегії суддів: Михальська Ю.Б. (головуючий), Разіна Т.І., Тищенко А.І.)

та рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2018 (суддя Ярема В.А.)

у справі № 911/3342/17

за позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області

до Приватного акціонерного товариства "Автоп"

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області (далі - Новопетрівська сільрада) звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Автоп" (далі - ПрАТ "Автоп") про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006, укладеного між Новопетрівською сільрадою і Акціонерним товариством закритого типу "Автоп" (далі - АТЗТ "Автоп"; найменування змінено на ПрАТ "Автоп").

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006 суперечить положенням статей 123, 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК), статей 15, 16 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 50 Закону України "Про землеустрій", оскільки передача земельної ділянки в оренду відповідачу за цим договором відбулася без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за відсутності рішень ради про згоду на розроблення такого проекту та його затвердження, а також передачу земельної ділянки в оренду, у тому числі, частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення під фактичну забудову, з перевищенням повноважень голови сільради при укладенні оспорюваного договору, що є підставою для визнання зазначеного договору недійсним відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

ПрАТ "Автоп" позову не визнало та заявило про застосування позовної давності.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.04.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання договору недійсним, як і не доведено факту порушення його інтересів зі сторони відповідача, тому правових підстав для задоволення позову немає. Оскільки положення закону про правові наслідки спливу позовної давності застосовуються лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права і факт його порушення або оспорювання, у той час як у задоволенні вимог позивача про визнання договору недійсним відмовлено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування передбачених статтею 267 ЦК наслідків спливу позовної давності за поданою відповідачем заявою.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у грудні 2018 року Новопетрівська сільрада подала касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу Новопетрівська сільрада обґрунтовує, зокрема, тим, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи не враховано ті обставини, що передача в оренду спірної земельної ділянки відбулася за відсутності обов'язкового елемента процедури відведення земельної ділянки - рішення ради, що вказує на порушення вимог статті 125 ЗК та невідповідність договору оренди вимогам законодавства; судами не було надано належної оцінки поданим позивачем доказам у підтвердження позовних вимог; судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; судами не взято до уваги, що вирішення питання укладення договору оренди земельної ділянки комунальної власності належить до виключної компетенції пленарних засідань сільської ради, тому зважаючи на відсутність відповідного рішення, сільський голова не мав повноважень на підписання такого договору.

У відзивах на касаційну скаргу ПрАТ "Автоп" та його представник зазначають про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просять залишити оскаржені судові рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

При вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 14.12.2006 між Новопетрівською сільрадою (орендодавець) та АТЗТ "Автоп" (найменування змінено на ПрАТ "Автоп") (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець передає орендарю в строкове платне користування на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,6517 га (кадастровий номер :02:0870004), у тому числі: рілля - 0,2300 га, вулиць, набережних площ - 0,1987 га, землі комерційного та іншого використання - 0,2231 га, для адміністративного корпусу із складським приміщенням та пунктом громадського харчування, за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Мазепи, 1.

За змістом пунктів 1.2 і 1.3 цього договору цільове призначення земельної ділянки - землі комерційного використання (адміністративний корпус зі складським приміщенням та пунктом громадського харчування); зазначена земельна ділянка передається в оренду на підставі рішення восьмої сесії п'ятого скликання Новопетрівської сільради від 03.11.2006 № 169; на даній земельній ділянці будівлі відсутні.

Цей договір скріплено підписами і печатками сторін, посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б. та зареєстровано 30.12.2010 у Вишгородському районному відділі КОФ ДП "Центр ДЗК" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за номером 13.

Відповідно до акта прийняття-передачі земельної ділянки, остання була передана відповідачеві 14.12.2006.

У подальшому 16.10.2013 між Новопетрівською сільрадою та АТЗТ "Автоп" укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Копії договору оренди землі та дублікату змін та доповнень до договору оренди землі наявні в матеріалах справи.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006, Новопетрівська сільрада послалася на те, що під час проведення аудиту з приводу дотримання вимог земельного законодавства при передачі в оренду земель комунальної власності було встановлено порушення вимог законодавства, зокрема, статей 123, 124 ЗК, статей 15, 16 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 50 Закону України "Про землеустрій" при укладенні оспорюваного договору оренди, оскільки передача земельної ділянки в оренду відповідачу за цим договором відбулася за відсутності проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки відповідачу, відповідного рішення ради про передачу в оренду під забудову землі, у тому числі частини землі сільськогосподарського призначення, а також з перевищенням повноважень голови сільради, що суперечить положенням частини 1 статті 203 ЦК і є підставою для визнання зазначеного договору недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК).

Згідно зі статтею 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. При цьому позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання правочину недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договорів недійсними.

За змістом статті 116 ЗК (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (стаття 124 ЗК). Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (статті 125, 126 ЗК).

За змістом положень статей 25, 26, 42, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону, зокрема питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Сільський, селищний, міський голова, зокрема, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як установлено судами попередніх інстанцій і це підтверджується матеріалами справи, оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006 укладено на підставі рішення восьмої сесії п'ятого скликання Новопетрівської сільради від 03.11.2006 № 169-VIII-V "Про передачу в оренду земельної ділянки АТЗТ "Автоп" під розміщення адміністративного корпусу зі складським приміщенням та пунктом громадського харчування". Відповідно до цього рішення, архівна копія якого долучена до матеріалів справи, затверджено проект відведення земельної ділянки АТЗТ "Автоп", розробленого ДП "Вишгородський районний центр державного земельного кадастру"; вирішено вилучити із резервних територій с. Нові Петрівці по вул. Мазепи, 1, Вишгородського району Київської області земельну ділянку загальною площею 0,6518 га, у тому числі: рілля - 0,2300 га, вулиць, набережних площ - 0,1987 га, землі комерційного та іншого використання - 0,2231 га, яка надається в оренду АТЗТ "Автоп" терміном на 49 років, для комерційного використання - адміністративного корпусу із складським приміщенням та пунктом громадського харчування; затвердити нормативну грошову оцінку земельної ділянки та встановити розмір річної орендної плати. Це рішення підписано сільським головою ОСОБА_10 та скріплено печаткою ради.

Будь-яких обставин щодо визнання у встановленому законом порядку зазначеного рішення органу місцевого самоврядування незаконним і його скасування судами встановлено не було.

Посилання Новопетрівської сільради у касаційній скарзі на те, що в архівних матеріалах позивача відсутні протоколи та стенограми сесійного засідання від 03.11.2006, а також відомості щодо включення питання про відведення земельної ділянки до порядку денного восьмої сесії п'ятого скликання, розгляд цього питання та результати голосування, що, на думку скаржника, свідчить про неприйняття радою рішення від 03.11.2006 № 169, відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки як правильно зауважено судами попередніх інстанцій відсутність певних матеріалів в архівах позивача за відповідний період не спростовує самого факту прийняття радою такого рішення.

Більше того, за встановлених судами обставин, наявність рішення Новопетрівської сільради від 03.11.2006 № 169, на підставі якого було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, протягом тривалого часу підтверджувалася самим позивачем і не заперечувалася ним, про що свідчать обставини, встановлені судовими рішеннями в інших справах, які набрали законної сили, і в яких брали участь ті самі особи, зокрема, у адміністративній справі № 2-А-229/2011 за позовом прокурора Вишгородського району до Новопетрівської сільради, за участю третьої особи - АТЗТ "Автоп", про скасування рішення від 29.07.2010 № 850 "Про надання дозволу на поновлення розробки проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду" (постановою Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2011 у задоволенні позову відмовлено); у справі № 911/642/14 за позовом Новопетрівської сільради до ПрАТ "Автоп" про розірвання договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006 (рішенням Господарського суду Київської області від 15.05.2014 у задоволенні позову відмовлено).

Доводи скаржника щодо відсутності у сільського голови ОСОБА_10 повноважень на підписання оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006, позаяк виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання врегулювання земельних відносин, не можуть бути підставою для скасування оскаржених судових рішень, оскільки оцінювалися судами і були мотивовано відхилені ними з огляду на встановлені у процесі розгляду справи обставини прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки та її надання в оренду відповідачу, на підставі якого і було укладено договір від 14.12.2006, а відповідно до наведених вище норм право сільського голови укладати від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства презюмується, у той час як позивачем не заперечувалися обставини наявності у ОСОБА_10 повноважень сільського голови станом на момент укладення оспорюваного договору оренди землі.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що недоведеність обставин виготовлення відповідачем проекту відведення земельної ділянки на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006, є підставою для визнання цього договору оренди недійсним, ураховуючи таке.

Відповідно до положень статті 15 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) невід'ємною частиною договору оренди землі є, зокрема проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Судами попередніх інстанцій установлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як невід'ємна частина оспорюваного договору, був втрачений, внаслідок чого ПрАТ "Автоп" вчинялися дії щодо його відновлення.

Так, ПрАТ "Автоп" надана копія рішення Новопетрівської сільради від 29.07.2010 № 850-XXXVII-V "Про надання дозволу на поновлення розробки проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду", яка долучена до матеріалів справи, за змістом якого, за клопотанням відповідача, останньому надано дозвіл на поновлення розробки проекту із землеустрою земельної ділянки.

Ця обставина не заперечувалася Новопетрівською сільрадою під час розгляду Вишгородським районним судом Київської області адміністративної справи № 2-А-229/2011.

Також до матеріалів справи долучено архівні копії невід'ємних частин договору оренди земельної ділянки, надані нотаріусом Левчук О.Б., яка посвідчувала оспорюваний договір, а саме: кадастровий номер земельної ділянки, висновок державної землевпорядної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АТЗТ "Автоп", викопіювання з плану меж Новопетрівської сільради, акт про перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі на зберігання межових знаків, проект землеустрою (титульна сторінка), які у своїй сукупності також підтверджують факт того, що відповідний проект землеустрою станом на дату укладення договору відповідачем розроблявся.

У подальшому рішенням Новопетрівської сільради від 25.12.2012 № 431.9-19-6 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6518 га, кадастровий номер :02:087:0004, цільове призначення якої змінюється з земель комерційного використання на будівництво та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель, які перебувають у власності ПрАТ "Автоп", розташованої в с. Нові Петрівці по вул. Мазепи, 1, Вишгородського району Київської області.

Рішенням Новопетрівської сільради від 02.04.2013 № 475.1-21-6, зокрема: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6518, цільове призначення якої змінюється з земель комерційного використання на будівництво та обслуговування будівель торгівлі; ПрАТ "Автоп" рекомендовано укласти додаток про внесення змін у пункти 1.1, 1.2, 1.3, 2.1 договору оренди землі від 14.12.2006 із сільською радою відповідно до чинного законодавства; доручено сільському голові ОСОБА_11 укласти додаток про внесення змін до договору оренди від 14.12.2006 на земельну ділянку площею 0,6518 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з ПрАТ "Автоп".

16.10.2013 між Новопетрівською сільрадою та АТЗТ "Автоп" укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006, яким згідно з рішенням двадцять першої сесії шостого скликання Новопетрівської сільради від 02.04.2013 № 475.1-21-6 та № 477.1-21-6 сторони домовилися, зокрема, пункти 1.1, 1.2, 1.3 розділу "Предмет договору" викласти у редакції, відповідно до якої орендодавець передає орендарю в оренду, тобто в строкове, платне користування земельну ділянку загальною площею 0,6518 га, у тому числі: 0,6518 га забудовані землі, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в с. Нові Петрівці, вул. Баліцька, земельна ділянка, 1, кадастровий номер земельної ділянки :02:087:0157; цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування будівель торгівлі; зазначена земельна ділянка, що надається для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в с. Нові Петрівці, вул. Баліцька, земельна ділянка, 1, знаходиться в межах населеного пункту і передається в оренду на підставі рішення восьмої сесії п'ятого скликання Новопетрівської сільради від 03.11.2006 № 169.

Копії відповідних рішень, наявність і чинність яких позивачем не оспорюється, додані до матеріалів справи, яка розглядається.

За встановлених судами обставин, які підтверджуються матеріалами справи, на підставі наведеного вище рішення органу місцевого самоврядування, у передбаченому законом порядку, сторонами 16.10.2013 внесено до оспорюваного договору зміни та відповідно до розробленого проекту землеустрою змінено цільове призначення і кадастровий номер земельної ділянки, яка була надана відповідачу у користування в 2006 році.

Правомірність внесених 16.10.2013 змін до договору оренди землі від 14.12.2006 позивачем не заперечувалося.

З огляду на те, що сторонами оспорюваного договору вчинялося ряд певних дії, у тому числі щодо внесення змін до договору оренди з метою приведення його у відповідність із законом, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку, що доводи позивача стосовно невідповідності оспорюваного договору оренди землі вимогам законодавства з огляду на відсутність проекту землеустрою не підтверджуються встановленими фактичними обставинами у справі та є необґрунтованими.

Також, суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши і оцінивши всі зібрані у справі докази, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статей 20, 50 Закону України "Про землеустрій", на які позивачем зроблено посилання у позовній заяві, оскільки обставини обов'язковості проведення землеустрою не є спірними у контексті предмета та підстав заявленого позову у справі, яка розглядається.

Аргументи касаційної скарги щодо неналежної оцінки судами попередніх інстанцій доказів, зокрема, листа Київської обласної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 19.05.2017 № 4-2/294, листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09.08.2017 № 21100.441-12811/2-17, показання свідка - Новопетрівського сільського голови ОСОБА_11, викладені у заяві від 19.01.2018, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржених судових актів, оскільки стосуються з'ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі і спростовуються наведеним у цих судових рішеннях. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У зв'язку з наведеним, фактичні обставини у справі, встановлені судом під час її вирішення, підтверджують покладені в основу судових рішень висновки про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006, укладеного між сторонами у справі. При цьому суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили обставини справи, правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно відмовили у задоволенні позову.

Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судом, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів зазначає, що оскаржені судові рішення постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 та рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2018 у справі № 911/3342/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий