РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2019Справа № 910/20129/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імідж Принт»

про повернення 112980,00 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імідж Принт» (відповідач) про повернення 112980,00 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж» обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови Договору № 08 від 15.08.2017 щодо поставки попередньо сплаченого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 порушено провадження у справі № 910/20129/17 та призначено розгляд справи на 05.12.2017 о 10:00 год.

В судове засідання, призначене на 05.12.2017, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.12.2017 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив залучено судом до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, здійснювався розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 05.12.2017 в судовому засіданні.

В судовому засіданні 05.12.2017 представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням про оголошення перерви в судовому зсіданні з метою надання часу для ознайомлення з поданими відповідачем відзивом. Клопотання позивача судом задоволене.

Враховуючи усне клопотання позивача про оголошення перерви в судовому засіданні та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, та оголосив перерву в судовому засіданні до 08.12.2017 о 09:50 год.

07.12.2017 через відділ діловодства суд від представника позивача надійшло клопотання про призначення експертизи.

В судове засідання, призначене на 08.12.2017, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.12.2017 на виконання вимог ухвали суду від 20.11.2017 подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту виявлення недоліків продукції від 05.05.2017. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 08.12.2017, клопотання позивача, подане 07.12.2017 через відділ діловодства суду, про призначення експертизи залучене судом до матеріалів справи та буде розглянуте в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 08.12.2017, представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи подане в судовому засіданні 08.12.2017 клопотання позивача про продовження строку вирішення спору та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд ухвалою від 08.12.2017 продовжив строк вирішення спору та відклав розгляд справи на 22.01.18 об 11:20 год.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/20129/17 у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2018 об 11:10 год., учасники справи викликані у підготовче засідання, їх явку визнано обов'язковою.

У підготовче засідання, призначене на 22.01.2018, з'явились представники позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

У підготовчому засіданні 22.01.2018 представник позивача підтримав подане ним клопотання про призначення у справі судової експертизи та стверджував, що підписи представників позивача на довіреності № 53 від 27.04.2017, видатковій накладній № ИП-0000104 від 28.04.2017 та на Акті виявлення недоліків продукції від 05.05.2017 є підробленими.

Представник позивача також звернувся з клопотанням про виклик свідків, а саме директора позивача ОСОБА_2 та фінансового директора позивача ОСОБА_3

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 суд постановив викликати в якості свідків у підготовче засідання 12.02.2018 у справі № 910/20129/17 директора позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж») ОСОБА_2 та фінансового директора позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж») ОСОБА_3

В підготовчому засіданні у справі № 910/20129/17 оголошено перерву до 12.02.2018 о 14:20.

У підготовче засідання, призначене на 12.02.2018, з'явились представники позивача та відповідача, свідок ОСОБА_2, свідок ОСОБА_3 Свідки повідомлені про кримінальну відповідальність, відповідно до ст. 384 КК України.

В підготовчому засіданні 12.02.2018 свідок ОСОБА_2 подала заяву, відповідно до якої ОСОБА_2 стверджувала, що зобов'язання за Договором відповідачем - ТОВ «Імідж Принт» не були виконані, продукція не поставлялась, кошти не були повернуті. Крім того, зазначеною заявою ОСОБА_2 повідомила, що Видаткову накладну № ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреність № 53 від 27.04.2017 не підписувала. Заява залучена судом до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 12.02.2018 свідок ОСОБА_3 подала заяву, відповідно до якої ОСОБА_3 стверджувала, що зобов'язання за Договором відповідачем - ТОВ «Імідж Принт» не були виконані, продукція не поставлялась, кошти не були повернуті. Крім того, зазначеною заявою ОСОБА_3 повідомила, що Видаткову накладну № ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреність № 53 від 27.04.2017 не підписувала. Заява залучена судом до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 12.02.2018 представник відповідача подав клопотання по долучення доказів до матеріалів справи, а саме просив долучити: оригінали видаткової накладної № ИП-0000104 від 28.04.2017; довіреності № 53 від 27.04.2017; акту виявлення недоліків продукції від 05.05.2017 з додатками на трьох аркушах. Клопотання задоволене та залучене судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 12.02.2018, суд відібрав зразки підписів директора позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж») ОСОБА_2 та фінансового директора позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж») ОСОБА_3

Суд у підготовчому засіданні, призначеному на 12.02.2018, дійшов висновку про необхідність призначення у справі № 910/20129/17 судової експертизи.

Суд надав сторонам можливість запропонувати перелік питань, які на їх думку необхідно поставити на вирішення судового експерта. Крім того, судом було надано сторонам можливість запропонувати суду перелік експертних установ і судових експертів, яким на думку сторін можливо призначити судову експертизу.

В підготовчому засіданні 12.02.2018 у справі № 910/20129/17 оголошено перерву до 12.03.2018 о 14:00.

12.03.2018 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання на виконання вимог суду, відповідно до якого позивач для забезпечення належного проведення судової експертизи просив суд долучити до матеріалів справи оригінали документів, що містять умовно вільні зразки підпису ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У підготовче засідання, призначене на 12.03.2018, з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в підготовчому засіданні, призначеному на 12.03.2018, подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які містять умовно вільні зразки підписів. Клопотання судом задоволене та залучене до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

У підготовчому засіданні, призначеному на 12.03.2018, суд продовжив вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Статтею 177 ГПК України визначено завдання та строк підготовчого провадження

У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи (ст. 182 ГПК України).

У підготовчому засіданні, призначеному на 12.03.2018, здійснювався розгляд клопотання позивача, поданого 08.12.2017 в судовому засіданні, про призначення експертизи.

Представник позивача в підготовчому засіданні, призначеному на 12.03.2018, вищезазначене клопотання підтримав та надав усні пояснення додаткові обґрунтування щодо необхідності призначення у справі експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження, призначено експертизу та зупинено провадження у справі.

Супровідним листом Господарського суду міста Києві від 15.03.2018 матеріали справи № 910/20129/17 направлено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення експертизи документів.

10.04.2018 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист з клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення судово-почеркознавчої експертизи у справі № 910/20129/17.

Господарський суд міста Києві листом від 13.04.2018 надав відповідь на клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого просив провести експертизу документів за наявними у матеріалах справи № 910/20129/17 доказами.

06.06.2018 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист з інформацією до відома суду.

За результатами проведення почеркознавчої експертизи, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз складено Висновок експертів № 6547-6549/18-32 від 19.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2018, поновлено провадження у справі № 910/20129/17 та призначено підготовче засідання у справі на 28.01.2019 о 09:20 год. Викликано учасників справи у підготовче засідання та визнано їх явку обов'язковою.

У підготовче засідання, призначене на 28.01.2019, з'явився представник позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання, призначене на 28.01.2019, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, по дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України, суд здійснював розгляд справи у підготовчому засіданні 28.01.2019 за відсутності відповідача (його представника).

У підготовчому засіданні, призначеному на 28.01.2019, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2019 о 10:20 год.

У судове засідання, призначене на 11.02.2019, з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 11.02.2019, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, по дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 11.02.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідно до ст.194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 11.02.2019 судом було заслухано вступне слово позивача, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст.217, 218 ГПК України).

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.02.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч.6 ст.233 ГПК України.

Заслухавши учасників справи, з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж» (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імідж Принт» (відповідач, виконавець) укладено Договір виготовлення поліграфічної продукції №08, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених даним договором замовник замовляє, а виконавець зобов'язується виготовити поліграфічну продукцію на папері, в асортименті, кількості, упаковці, вказаними в замовленнях (письмових або усних). Зміст та форма замовлення затверджена сторонами в Додатку №1 до даного договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору, виконавець зобов'язаний надати замовнику визначену продукцію в строк обумовлений замовленням.

Згідно з п.3.1 Договору, виконавець зобов'язується виготовити продукцію з належною якістю, яка обумовлюється стандартами поліграфічного виробництва та відповідає затвердженому замовником оригінал-макету продукції.

За умовами п.4.1 Договору, вартість продукції, що виготовляється за даним договором вказується в рахунку виконавця.

Замовник зобов'язується здійснити оплату на розрахунковий рахунок виконавця в сумі, яка вказана в рахунку шляхом попередньої оплати в розмірі 70% вартості продукції в строк до 3-х (трьох) календарних днів з дня узгодженого замовлення та оплати повної вартості протягом 3 (трьох) календарних днів після виготовлення продукції, або від дати підписання видаткової накладної виконавця замовником (п.4.2 Договору).

Відповідно до п.4.4 Договору, здавання продукції виконавцем та її прийняття замовником оформлюється видатковою накладною виконавця, на підставі довіреності виданої на уповноваженого представника замовника, яка стає невід'ємною частиною договору.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що даний договір набирає сили з дати його підписання і діє до 31.12.2018.

Відповідно до п.7.3 Договору, замовлення вважається виконаним після підписання замовником видаткової накладної виконавця на підставі довіреності, виданої на уповноваженого представника замовника.

Звертаючись із позовом до суду, позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, на підставі виставленого відповідачем Рахунку-фактури №ИП-0000097 від 12.04.2017 здійснив на користь відповідача попередню оплату в розмірі 112980 грн., на підтвердження чого надав суду копії платіжних доручень №2410 від 14.04.2017 на суму 57980 грн., №2440 від 26.04.2017 на суму 20000 грн. та №2449 від 28.04.2017 на суму 35000 грн.

Проте відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору не виготовив та не поставив позивачу замолену поліграфічну продукцію у кількості 5000 папок, у зв'язку з чим позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 112980 грн.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов заперечив проти доводів позивача зазначивши, що відповідно до умов договору продукція у кількості 5000 папок була виготовлена та поставлена позивачу. Факт отримання позивачем замовленої продукції підтверджується Видатковою накладною №ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреністю №53 від 27.04.2017, копії яких долучено відповідачем до матеріалів справи.

Таким чином, за твердженнями відповідача, останнім в повному обсязі виконано умови укладеного між сторонами договору у зв'язку з чим, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

В ході розгляду справи позивачем було надано заперечення проти доводів відповідача, зокрема позивач зазначив, що підписи посадових осіб товариства, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що містяться у Видатковій накладній №ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреності №53 від 27.04.2017 не відповідають дійсним підписам вказаних осіб. Позивач зазначив, що підписи зазначених осіб підроблені, у зв'язку з чим подав клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, а також звернувся із клопотання про виклик в судове засідання свідків, а саме директора позивача ОСОБА_2 та фінансового директора товариства ОСОБА_3

У поданій до суду заяві свідок ОСОБА_2 стверджувала, що зобов'язання за Договором відповідачем - ТОВ «Імідж Принт» не були виконані, продукція не поставлялась, кошти не були повернуті. Крім того, зазначеною заявою ОСОБА_2 повідомила, що Видаткову накладну № ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреність № 53 від 27.04.2017 не підписувала.

Свідок ОСОБА_3 подала заяву, відповідно до якої стверджувала, що зобов'язання за Договором відповідачем - ТОВ «Імідж Принт» не були виконані, продукція не поставлялась, кошти не були повернуті. Крім того, зазначеною заявою ОСОБА_3 повідомила, що Видаткову накладну № ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреність № 53 від 27.04.2017 не підписувала.

Обставини, викладені у заявах свідків, були підтвердженні свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні 12.02.2018.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З метою встановлення дійсних обставин справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 було призначено експертизу документів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлено такі питання:

- Чи виконано підпис на Видатковій накладній № ИП-0000104 від 28 квітня 2017 р. (за фінансового директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж» ОСОБА_3 - ОСОБА_3?

- Чи виконано підпис на Довіреності № 53 від 27 квітня 2017 за керівника підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж» ОСОБА_2 - ОСОБА_2.?

22.11.2018 від судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Полтавської Я.Р., Чепак В.М. та Шкарівської Н.І. надійшов висновок №6547-6549/13-32 від 19.11.2018.

У вказаному висновку судовий експерт Шкарівська Н.І. по поставленим питанням зазначила, що підпис від імені ОСОБА_3, що міститься в графі «Отримав(ла)» у видатковій накладній №ИП-0000104 від 28.04.2017 та підпис від імені ОСОБА_2, що міститься у рядку між друкованими записами «Керівник підприємства», «ОСОБА_2.» у довіреності №53 від 27ю04ю2017, - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

Судові експерти Полтавська Я.Р. та Чепак В.М. у зазначеному висновку по питанню першому вказали, що підпис від імені ОСОБА_3, що міститься в графі «Отримав(ла)» у видатковій накладній «ИП-0000104 від 28.04.2017 виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

По другому питанню вказані судові експерти зазначили, що встановити чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2, що міститься у рядку між друкованими записами «Керівник підприємства», «ОСОБА_2.» у довіреності №53 від 27.04.2017, ОСОБА_2 або іншою особою не виявилось можливим з причин, що вказані у п.3 Дослідницької частини висновку експерта.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

За приписами ст.104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, дослідивши складений судовими експертами висновок, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття висновку №6547-6549/18-12 від 19.11.2018 судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Полтавської Я.Р., Чепак В.М. та Шкарівської Н.І., як належного доказу у даній справі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналізуючи правовідносини сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір має змішаний характер, Договір на виготовлення поліграфічної продукції №08 від 15.03.2017 за своєю правовою природою є договором надання послуг, який містить елементи договору поставки.

Наразі судом розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у зв'язку із невиконанням відповідачем обов'язку з поставки виготовленої продукції.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст.530 Цивільного кодексу України.

По матеріалам справи судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору, відповідно до замовлення позивача, відповідачем виставлено для оплати товару (папок у кількості 5000 шт.) Рахунок-фактуру №ИП-0000097 від 12.04.2017 на загальну суму 112980 грн.

Відповідно до платіжних доручень №2410 від 14.04.2017, №2440 від 26.04.2017, №2449 від 28.04.2017 позивачем перераховано на рахунок відповідача 112980 грн. в якості оплати за товар, визначений в рахунку №ИП-0000097 від 12.04.2017.

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п.4.4 Договору, здавання продукції виконавцем та її прийняття замовником оформлюється видатковою накладною виконавця, на підставі довіреності виданої на уповноваженого представника замовника, яка стає невід'ємною частиною договору.

Як вбачається із заперечень відповідача та наявних у матеріалах справи документів, відповідно до Видаткової накладної №ИП-0000104 від 28.04.2017 позивач отримав виготовлену відповідачем продукцію (папки) у кількості 5000 шт. Відповідач стверджує, що вказана видаткова накладна підписана уповноваженим представником позивача, а саме - ОСОБА_3, яка діяла на підставі Довіреності №53 від 27.04.2017.

Оригінали вказаних видаткової накладної та довіреності наявні в матеріалах справи.

В той же час, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, заперечення позивача, що стосуються невідповідності підписів уповноважених осіб позивача у Видатковій накладній №ИП-0000104 від 28.04.2017 та Довіреності №53 від 27.04.2017 дійсним підписам ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та відповідно не прийняття обумовленої договором продукції позивачем, підтверджується наявними у справі доказами, зокрема Висновком №6547-6549/13-32 від 19.11.2018 судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Так у вказаному висновку судові експерти вказали, що підпис від імені ОСОБА_3, що міститься в графі «Отримав(ла)» у видатковій накладній «ИП-0000104 від 28.04.2017 виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Вказані обставини свідчать про неприйняття позивачем обумовленого договором товару.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено викладені у позові обставини, що підтверджується наявними у справі доказами, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 112980 грн.

Разом з тим, стосовно наявного в матеріалах справи Акту виявлення недоліків продукції від 05.05.2017 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як передбачено умовами п.3.6 Договору, при виявлені недоліків або прихованих дефектів продукції/партії продукції замовник складає відповідний акт і не пізніше 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної висилає його на розгляд виконавцю рекомендованим листом з попереднім повідомленням по факсу.

Так зі змісту вказаного Акту вбачається, що поставлена ТОВ «Імідж Принт» згідно Договору №08 від 15.03.2017 продукція за Видатковою накладною №ИП-0000104 від 28.04.2017 на адресу позивача є неналежної якості, зокрема у 3631 папок із загальної кількості виявлені недоліки, а саме: не повністю надрукована внутрішня сторона, багато зайвого клею на поверхні, невідповідність кольору, УФ-лак не співпадає з нанесенням.

В той же час, відповідно до п.4.4 Договору сторони погодили, що здавання продукції виконавцем та її прийняття замовником оформлюється видатковою накладною виконавця, на підставі довіреності виданої на уповноваженого представника замовника, яка стає невід'ємною частиною договору.

Так, суд зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору визначено, що приймання-передача виготовленої продукції підтверджується видатковою накладною, відтак, враховуючи встановлені судом обставини щодо не підписання уповноваженим представником позивача видаткової накладної №ИП-0000104 від 28.04.2017, наявний в матеріалах справи Акт виявлення недоліків продукції від 05.05.2017 не може підтверджувати факт прийняття позивачем обумовленої договором продукції, та відповідно, виконання відповідачем передбачених договором обов'язків.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем не надано суду попереднього розрахунку суми судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, також належать витрати, зокрема, пов'язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду доказів оплати вартості проведення судової експертизи у справі та не подано відповідної заяви, судом не здійснюється розподіл витрат пов'язаних із проведенням судової експертизи у справі.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імідж Принт» (04201, м. Київ, вул. Кондратюка, буд. 1; ідентифікаційний код 33694243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Колаж» (01010, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 26; ідентифікаційний код 35534734) попередню оплату в розмірі 112980 (сто дванадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1694 (одна тисяча шістсот дев'яносто чотири) грн. 70 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 13.02.2019.

Суддя О.В. Гумега