Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1162/18

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 02.01.2019;

від відповідача: не з'явися;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Дніпроавіасервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД

про стягнення 82 771,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Дніпроавіасервіс" звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД про стягнення 82771,00грн, із яких 62703,79грн основного боргу, 12711,58грн - пені, 6270,38грн - 10% штрафу, 1085,25грн - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем умов Стандартної угоди про наземне обслуговування (спрощена процедура від січня 2008 року) №24-09/14/09-019 від 25.09.2014 в частині оплати наданих послуг.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст.173, 174, 193, 217, 231 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526, 549, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.01.2019.

Представник позивача у судове засідання 22.01.2019 не з'явився. 17.01.2019 на адресу суду від позивача надійшло клопотання №3.1-05 від 14.01.2019 про долучення до матеріалів справи наступних документів:

- рахунок з додатком №1648 від 19.05.2018;

- рахунок з додатком №1646 від 19.05.2018;

- довідка про стан заборгованості на 14.01.2019.

В клопотанні додатково повідомлено про неможливість направити представника позивача в судове засідання (а.с. 63-71).

Представник відповідача в судове засідання 22.01.2019 не з'явився. 22.01.2019 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява №81 від 21.01.2019, в якій зазначено про неможливість представника відповідача прибути, просить суд судове засідання 22.01.2019 відкласти на іншу дату (а.с.77).

Ухвалою суду від 22.01.2019 розгляд справи по суті відкладено на 07.02.2019.

В судовому засіданні 07.02.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що відповідач борг не погасив, про що надала відповідну довідку.

В судове засідання представник відповідача не зявився. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно рекомендованого повідомлення по вручення поштового відправлення по час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений вчасно та належним чином (а.с.80).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

25.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дніпроавіасервіс» (позивач, обслуговуюча компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Янеір» ЛТД (відповідач, перевізник) укладено Стандартну угоду про наземне обслуговування (спрощена процедура від січня 2008 року) №24-09/14/09-019 (далі - Угода), згідно параграфу 1 якої для надання представницьких послуг перевізнику при виконанні рейсів до/з Міжнародного аеропорту «Дніпропетровськ» перевізник доручає, а обслуговуюча компанія від імені та в інтересах перевізника приймає на себе зобовязання надати на платній основі послуги, перелічені в додатку А до Основної угоди ІАТА 2008 (а.с.10-20).

Вартість послуг обслуговуючої компанії визначена у додатках №1, №2, №3 до Угоди (п.3.1-3.2 Угоди).

Згідно п.5.1. параграфу 5 Угоди надання послуг перевізнику обслуговуюча компанія здійснює тільки при наявності 100% передплати на кожний рейс, яка повинна покривати вартість надаваних послуг.

Вартість основних та додаткових послуг з обслуговування екіпажів та пасажирів повітряних суден перевізника, виконуючих рейси до/з аеропорту встановлюється обслуговуючою компанією у національній валюті України гривні і відображається в додатку 1 ("Перелік та вартість послуг по ТОВ "Компанія "Дніпроавіасервіс"), що є невідємною частиною дійсної угоди і є дійсною до введення нової ціни. ПДВ нараховується додатково у розмірі, встановленому на момент здійснення платежів, відповідно з чинним законодавством України (п.5.3. параграфу 5 Угоди).

Обслуговуюча компанія щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним готує і надає перевізнику акт виконаних робіт за звітний місяць (згідно форми А) (п.5.7. параграфу 5 Угоди).

Згідно п.5.10 Угоди якщо за результатами звірки виявлено борг перевізника перед обслуговуючою компанією за надані послуги, то перевізник перераховує цю суму протягом 5 календарних днів на рахунок обслуговуючої компанії.

Якщо за результатами звірки виявлено борг обслуговуючої компанії перед перевізником за надані послуги, то виявлена сума зараховується як авансовий внесок при обслуговуванні наступного рейсу перевізника (п.5.11. параграфу 5 Угоди).

За прострочення оплати платежів, передбачених цією угодою, перевізник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент оплати від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день оплати. За прострочення перевізником оплати платежів понад 14 календарних днів, передбачених цією Угодою, перевізник сплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу (п.5.12 параграфу 5 Угоди).

Згідно п.6.1. параграфу 6 Угоди термін дії дійсної Стандартної угоди з дати підписання до 31.12.2016.

10.12.2014 сторонами підписано додаткову угоду №1 до Стандартної угоди про наземне обслуговування №24-09/14/09-019 від 25.09.2014, якою, зокрема, внесено зміни до додатку №2 Угоди «Ставки аеропортових зборів в Міжнародному аеропорті «Дніпропетровськ» та додатку №3 «Послуги, які надаються за додаткову плату в Міжнародному аеропорті «Дніпропетровськ» і викладено їх в новій редакції (а.с.21-30).

Згідно Додаткової угоди №2 від 30.11.2016 (а.с.31) до Стандартної угоди про наземне обслуговування №24-09/14/09-019 від 25.09.2014 сторони внесли зміни до п.6.1. та п.6.2. параграфу 6 «Термін дії, зміни та припинення дії Угоди», та виклали їх в наступній редакції:

«6.1. Термін дії дійсної Стандартної угоди з дати підписання до 31.12.2017;

6.2. дана угода може бути розірвана достроково по ініціативі однієї із сторін по попередньому (за 30 днів до терміну закінчення дії угоди або дати попереднього розірвання) письмовому повідомленню, направленому стороною ініціатором на адресу іншої сторони. Якщо жодна із сторін в строк закінчення дії цього договору не заявить про намір його розірвати, то він автоматично продовжується на кожний наступний рік.»

18.05.2018 позивачу від відповідача надійшов гарантійний лист №760, згідно якого відповідач просить забезпечити обслуговування та заправку ПС в аеропорту «Дніпропетровськ» згідно наданих даних (а.с.32-33). Відповідач гарантував плату згідно наданого рахунку.

Згідно рахунків №1648 від 19.05.2018 на суму 5360,75грн та №1646 від 19.05.2018 на суму 69614,20грн позивачем надано відповідачу послуги із обслуговування повітряного судна Airbus A320 (рейс ANR9900/9901) на загальну суму 72555,10грн (а.с.65-67).

Сторонами 31.05.2018 підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №362, яким підтверджено надання послуг позивачем та їх прийняття відповідачем (а.с.34).

Позивач зазначає, що згідно п.5.11. Угоди 4490,56грн переплати за попередніми замовленнями відповідача зараховано в рахунок часткової оплати наданих позивачем послуг за даним замовленням.

Таким чином, з урахуванням вказаного зарахування коштів в рахунок погашення боргу, відповідач мав сплатити за надані послуги 68064,54грн.

Відповідачем згідно платіжного доручення № від 07.09.2018 сплачено за надані послуги 5360,75грн (а.с.39).

Позивач вказує, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за надані послуги становить 62703,79грн. Окрім того, за несвоєчасне виконання зобовязання позивачем нараховано відповідачу 12711,58грн пені, 6270,38грн 10% штрафу, 1085,25грн 3% річних.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору про надання послуг.

Приписами ч.1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто (ч.1 ст.902 ЦК України).

Частиною 1 ст.903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ГПК України).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

3. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 62703,79грн.

Враховуючи, що надання послуг з аеропортового обслуговування засвідчує акт виконаних робіт, який підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств, за відсутності будь-яких заперечень щодо якості наданих послуг, а також відомостей про сплату вартості отриманих послуг в повному обсязі, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення заборгованості за Стандартною угодою про наземне обслуговування (спрощена процедура від січня 2008 року) №24-09/14/09-019 від 25.09.2014 у сумі 62703,79грн.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 12711,58грн пені за період з 19.05.2018 по 04.12.2018 та 6270,38грн 10% штрафу.

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

За прострочення оплати платежів, передбачених цією угодою, перевізник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент оплати від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день оплати (п.5.12 параграфу 5 Угоди).

Згідно п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок суми пені (за період з 19.05.2018 по 04.12.2018), суд зазначає, що позивачем помилково двічі вказано в періоді нарахування дату 07.09.2018, що призвело до неправильного визначення розміру штрафних санкцій.

Здійснивши власний розрахунок суми пені, з урахуванням положень п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013, суд задовольняє позов у частині стягнення із відповідача пені в сумі 12646,30грн за період із 19.05.2018 по 04.12.2018, та відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені у сумі 65,28грн (12711,58грн 12646,30грн).

За прострочення перевізником оплати платежів понад 14 календарних днів, передбачених цією Угодою, перевізник сплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу (п.5.12 параграфу 5 Угоди).

Суд вважає вимогу позивача про стягнення 6270,38грн штрафу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

5. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 1085,25грн 3% річних (нарахованих за період з 19.05.2018 по 04.12.2018).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та нараховані 3% проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд встановив, що позивачем помилково двічі вказано в періоді нарахування дату 07.09.2018, що призвело до неправильного визначення розміру 3% річних.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, з урахуванням положень п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013, судом встановлено, що заборгованість відповідача за період із 19.05.2018 по 04.12.2018 становить 1079,65грн.

За таких обставини, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 1079,65 грн 3% річних та відмовляє у задоволенні стягнення 5,60грн.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 ст.129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов ТОВ «Компанія «Дніпроавіасервіс» задоволено частково, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Дніпроавіасервіс" (49042, м.Дніпро, Аеропорт, 42, ідентифікаційний код 33771406) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (10007, м.Житомир, Корольовський р-н, вул.Авіаторів, буд. 9) задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (10007, м.Житомир, Корольовський р-н, вул.Авіаторів, буд. 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Дніпроавіасервіс" (49042, м.Дніпро, Аеропорт, 42, ідентифікаційний код 33771406):

- 62703,79грн основного боргу;

- 12646,20грн пені;

- 6270,38грн штрафу;

- 1079,65грн 3% річних;

- 1760,49грн судового збору.

3. Відмовити в частині стягнення 65,28грн пені, 5,60грн 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.02.19

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)