УХВАЛА

08 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 925/205/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Козуба Андрія Васильовича

на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі

за позовом Заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу комунального майна та земельних ресурсів м. Канева

до Фізичної особи-підприємця Козуба Андрія Васильовича

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 498 968,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 Фізична особа-підприємець Козуб А. В. звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі № 925/205/18.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі Фізична особа-підприємець Козуб А. В. зазначає, що не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх такими, що прийнятті з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому, скаржник лише наводить перелік норм, а саме: статті 32, 34, частину 2 статті 1115, статті 1117 ГПК України (редакція, що діяла до 15.12.2017), частину 1 статті 614, частину 2 статті 785 Цивільного кодексу України, абзац 2 пункту 1, пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення", однак не зазначає обґрунтування того, у чому саме, на його думку, полягає неправильне застосування наведених норм права і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, Фізичній особі-підприємцю Козубу А. В. необхідно обґрунтувати в чому, на його думку, полягало неправильне застосування наведених норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 18.12.2018, повний текст постанови підписано 21.12.2018, отже останнім днем строку, встановленого для касаційного оскарження цієї постанови, є 10.01.2019. Фізична особа-підприємець Козуб А. В. звернувся з касаційною скаргою 29.01.2019, про що свідчить відмітка відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Скаржник просить поновити строк оскарження постанови суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що отримав примірник постанови Північного апеляційного господарського суду лише 09.01.2019, однак в обґрунтування зазначеного відповідних доказів не надав.

Відповідно до частини 3 статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

Отже, скаржнику необхідно надати належні докази на підтвердження доводів, викладених у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 290, частини 3 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Козуба Андрія Васильовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі №925/205/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 25.02.2019, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков