УХВАЛА

м. Київ

11.02.2019Справа № 910/1372/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Славкіної Марини Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні меблі"

про стягнення 2 544 303,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" (позивач) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної М.А. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні меблі" (відповідач) про стягнення 2 544 303,64 грн., з яких: 73 035,54 дол. США, що еквівалентно 1 908 843,51 грн. - заборгованість за процентами за кредитом, 315 311,14 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, 320 148,99 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що:

- 19.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "ХРЕЩАТИК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк «ХРЕЩАТИК" (далі - Банк, позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоруські меблі" (далі - позичальник, третя особа) було укладено Кредитний договір №20/ЮВ/2007 (далі - Кредитний договір);

- 29.12.2009 між Банком та позичальником було укладено Додатковий договір № 3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 20/ЮВ/2007 від 19.11.2007;

- 28.12.2009 між Банком, позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екологічні меблі" (далі - поручитель, відповідач) було укладено Договір поруки (далі - Договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язався перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань перед Банком по погашенню кредиту відповідно до Кредитного договору № 20/ЮВ/2007 від 19.11.2007;

- Банк (позивач) стверджує, що виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти, тоді як останнім допущені порушення умов Кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 01.06.2018 заборговваність позичальника за Кредитним договором становить 4 594 145,43 грн.;

- 16.01.2012 Господарським судом міста Києва винесено рішення по справі № 35/382 за позовом ПАТ КБ "ХРЕЩАТИК" до ТОВ "Білоруські меблі" та ТОВ "Екологічні меблі", яким позов задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів 703 700, 49 грн.;

- на підставі викладеного позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 2 544 303,64 грн., яка склалається з: заборгованості за процентами за кредитом - 73 035,54 дол. США, що еквівалентно 1 908 843,51 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 315 311,14 грн., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 320 148,99 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 3/506 від 04.02.2019 (вх. № 1372/19 від 06.02.2019), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, безпосередньо у позовній заяві суми заборгованості за процентами за кредитом (73 035,54 дол. США, що еквівалентно 1 908 843,51 грн.), заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту (315 311,14 грн.), заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів (320 148,99 грн.) - фактично лише зазначені.

В якості додатку № 1 до позовної заяви додано "Розрахунок заборгованості за Кредитним договором №20/ЮВ/2007 від 19.11.2007, укладеним між ПАТ "КБ "Хрещатик" та ТОВ "Білоруські меблі"... станом на 01.06.2018" (далі - Розрахунок).

Однак, суми спірних заборгованостей за Кредитним договором у Розрахунку також лише зазначені, при цьому жодні пояснення щодо наведених у Розрахунку сум - відсутні, докази, які мають підтверджувати ці суми - не зазначені. Суд звертає увагу, що фактично на підтвердження спірних сум заборгованості позивачем додано до позовної заяви лише копії Кредитного договору з Додатковим договором № 3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, Договору поруки та претензії до відповідача.

Крім того, копія рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2012 у справі № 35/382, на яке позивач посилався у позовній заяві, - фактично до позовної заяви не додана, а у Розрахунку не відображено, чи враховані суми, стягнуті за цим рішенням суду, при розрахунку заборгованості відповідача, яка заявлена до стягнення за даною позовною заявою.

За наведених обставин, доданий до позовної заяви Розрахунок не може бути визнаний судом обгрунтованим розрахунком сум, що стягуються, тоді як відсутність такого обгрунтованого розрахунку свідчить про недотримання позивачем вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та не зазначено доказів, що підтверджують обставини, зазначені у позові, а саме:

- позивач у позовній заяві стверджує, що виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти, проте жодні докази на підтвердження наведеного у позовній заяві не зазначено та до останньої в якості додатків не додано;

- позивач у позовній заяві стверджує, що позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоруські меблі") були допущені порушення умов Кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитни договором, проте не зазначено які саме порушення умов Кредитного договору були допущені позичальником та не зазначено докази, які мають такі порушення підтверджувати.

Крім того, на першому аркуші позовної заяви позивачем зазначено учасників судового процесу: позивача, відповідача, а також третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоруські меблі".

Водночас, за змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вбачається з позовної заяви і доданих до неї документів, позивач із заявою про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до суду не звертався, а рівно позивач не зазначив, на які права чи обов'язки визначеної ним у позові третьої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, а також не зазначив, на чиїй стороні - позивача або відповідача визначену ним третю особу належить залучити до участі у справі.

Позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатків №№ 8, 9 до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, та фактично подано у вигляді ксерокопій.

Крім того, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 грн. 00 коп.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 544 303,64 грн.

Відтак, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, позивач мав сплатити судовий збір в сумі 38 164,55 грн.

Матеріали поданої позовної заяви не містять жодних доказів сплати судового збору.

Водночас, у тексті позовної заяви позивач просить суд відстрочити Публічному акціонерному товариству "Комерційний Банк "ХРЕЩАТИК" сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування зазначеного, позивач посилається на те, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "ХРЕЩАТИК" відноситься до категорії неплатоспроможних банків, що на даний час фактично відсутній жодний дохід, оскільки банківська діяльність не здійснюється, наразі триває ліквідаційна процедура банку і всі кошти, одержані в результаті ліквідації, в силу закону направляються виключно на погашення вимог кредиторів, а тому, враховуючи майновий стан Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ХРЕЩАТИК", просить суд відстрочити останньому сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

При розгляді наведеного клопотання позивача суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (пункт 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

При цьому обгрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Тобто, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, а обгрунтування обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону в силу вимог ст. 74 ГПК України.

Слід також зазначити, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватись принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Як встановлено судом, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів в обгрунтування повідомлених ним обставин стосовно того, що у позивача фактично відсутній жодний дохід та всі кошти, одержані в результаті ліквідації, направляються виключно на погашення вимог кредиторів.

Судом також досліджено, що матеріали позовної заяви не містять жодних доказів, які є підставою для відстрочення судом сплати позивачем судового збору у відповідності до статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються;

- навести повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначити докази, що підтверджують обставини, зазначені у позові, а саме: виконання позивачем зобов'язань за Кредитним договором та надання позичальнику кредитних коштів, порушення позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоруські меблі") умов Кредитного договору;

- у разі необхідності, подати заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в порядку ст. 50 ГПК України;

- надати копії письмових доказів (додатки №№ 8,9 до позовної заяви), засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством.

- надати документи ,які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

2. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні меблі" (відповідач) про стягнення 2 544 303,64 грн. до залишити без руху.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються;

- наведення повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують обставини, зазначені у позові, а саме: виконання позивачем зобов'язань за Кредитним договором та надання позичальнику кредитних коштів, порушення позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоруські меблі") умов Кредитного договору;

- надання копій письмових доказів (додатки №№ 8,9 до позовної заяви), засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством.

- надання документів ,які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- у разі необхідності, подати заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в порядку ст. 50 ГПК України;

4. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.02.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега