СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. Справа № 905/1485/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю; ОСОБА_6 за довіреністю; не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Камянське, Дніпропетровська область

на рішення господарського суду Донецької області
від 04.10.2018 року (повний текст складено 10.10.2018 року у м. Харкові)
у справі№ 905/1485/18 (суддя Курило Г.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Камянське, Дніпропетровська область
до відповідача: за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача:ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ", м. Маріуполь, Донецька область ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю ОПТИМАЛ ТРЕЙД, м. Київ
прозобов'язання відповідача виконати в натурі грошове зобов'язання за договором про переведення боргу шляхом сплати на користь ТОВ ОПТИМАЛ ТРЕЙД боргу у розмірі ,07 грн.
за зустрічним позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ", м. Маріуполь, Донецька область
до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Камянське, Дніпропетровська область
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю ОПТИМАЛ ТРЕЙД, м. Маріуполь Донецької області
про стягнення заборгованості в сумі ,78 грн. та штрафу в сумі 226852248,75 грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", м. Камянське, Дніпропетровська область (далі Позивач) із позовом до ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" (далі Відповідач) про зобовязання Відповідача виконати в натурі грошове зобовязання за Договором про переведення боргу шляхом сплати на користь ОСОБА_8 особи боргу у розмірі ,07 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.08.2018р. до участі у розгляді справи ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю ОПТИМАЛ ТРЕЙД залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача (за первісним позовом).

Також, до господарського суду в межах справи №905/1485/18 надійшов зустрічний позов від ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" до Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат про стягнення заборгованості в сумі ,78 грн. та штрафу в сумі 226852248,75 грн., який ухвалою господарського суду Донецької області від 29.08.2018р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Наведеною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю ОПТИМАЛ ТРЕЙД, м. Маріуполь Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.06.2018 у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Позивач (за первісним позовом), не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а також при неповному зясуванні обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог та не застосував до спірних правовідносин положення ст. 518, 528 Цивільного кодексу України, внаслідок чого неправильно вирішив справу по суті, оскільки за умовами Договору виконання грошового зобовязання замість Позивача покладено на ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю ЗЕТА ІНВЕСТ. Дане зобовязання випливає з трьохстороннього правочину, стороною якого є Позивач, а відтак він має право вимагати від Нового боржника ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю ЗЕТА ІНВЕСТ виконання вищенаведеного зобовязання.

Також, апелянт не погоджувався із задоволенням зустрічних позовних вимог та вважав, що судом першої істанції помилково не прийнято до уваги, що при укладенні спірного правочину сторонами не дотримано його законності. Наведене у відповідності до ст. 213, 217, 520 Цивільного кодексу є підставою для визнання недійсним пункту 2.1. Договору в частині наявності підстав вимагати стягнення з нього заборгованості та штрафу.

Позивач (за первісним позовом) у судовому засіданні 30.01.2019р. підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу.

Відповідач (за первісним позовом) заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. За змістом відзиву Відповідачем зазначено, що право Позивача жодним чином не порушене, оскільки умовами п. 1.6. Договору встановлено, що зобовязання первісного боржника перед кредитором на загальну суму ,07 грн., яке переводиться за цим договором, вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Представник ОСОБА_8 особи у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого останній заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Також, просив апеляційний суд провести розгляд справи за його відсутності.

Зокрема, у відзиві ОСОБА_8 особи зазначено, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 528 Цивільного кодексу України, оскільки у відповідності до умов п. 1.6. Договору зобовязання Позивача перед ОСОБА_8 особою вважаються припиненими з 30.07.2018р., а тому відсутні правові підстави для предявлення вимог до Позивача в частині виконання зобовязань по сплаті коштів у розмірі 1 105 452 686,07грн.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлено наступне:

стягнення за рішеннями господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/3/18, №904/4/18, №904/2/18, №904/1846/18, №904/1843/18, №904/1840/18, №904/1848/18 з Позивача на користь ОСОБА_8 особи пені та штрафу за Договорами поставки на загальну суму ,07грн.;

- укладення 30.07.2018 між Позивачем, ОСОБА_8 особою та Відповідачем трьохсторонього Договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30, за умовами якого обов'язок боржника (Позивача) сплатити борг в розмірі ,07грн.на користь кредитора (ОСОБА_8 особи) взяв на себе Відповідач, а Позивач зобов'язався сплатити за це Відповідачу у певно визначений строк винагороду в розмірі зазначеної суми, але в еквіваленті іноземної валюти (41 307 566,40 доларів США) за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу, а також штраф у розмірі 20% за порушення такого грошового зобовязання. (а.с.12-13);

- передання Позивачем Відповідачу документів, що підтверджують право вимоги Кредитора, які існують на дату укладання Договору про переведення боргу (заміни сторони в зобовязанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018, включаючи право вимоги виконання зобовязань за Договором на суму ,07 грн. згідно акту прийому-передачі оригіналів документів за Договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018 (а.с.17-18);

- невиконання Позивачем вищенаведеного зобов'язання на користь Відповідача;

- чинність укладеного між сторонами Договору на час розгляду справи.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що він є стороною Договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018, а тому має право вимагати від Відповідача виконання грошового зобовязання за цим договором на користь ОСОБА_8 особи, оскільки у разі невиконання або неналежного виконання обовязку боржника іншою особою цей обовязок боржник повинен виконати сам.

В суді першої інстанції Відповідач проти задоволення первісного позову заперечував, зазначав, що відповідно до п. 1.6. Договору зобовязання Позивача перед ОСОБА_8 особою вважаються припиненими з 30.07.2018р., а існуюче спірне зобовязання Відповідача перед ОСОБА_8 особою не впливає на права та законні інтереси Позивача та не створює для нього будь-якого обовязку перед ОСОБА_8 особою.

В поясненнях на позовну заяву Третя особа зазначала, що відповідно до п. 1.6. Договору зобовязання Позивача перед ОСОБА_8 вважаються припиненими з 30.07.2018р., а тому Позивач з моменту укладення Договору втратив статус боржника. Вважав позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач, в обґрунтування зустрічних позовних вимог, посилався на неналежне виконання Позивачем умов трьохстороннього Договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018 в частині сплати винагороди, а також на наявність підстав до застосування відповідальності у вигляді штрафу на підставі п.4.3 Договору за прострочення виконання грошового зобовязання.

Позивач у відзиві на зустрічну позовну заяву проти задоволення зустрічного позову заперечував, оскільки вважав, що умова виплати винагороди за переведення боргу не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема приписам ст. 520 Цивільного кодексу України, а тому відповідний п.2.1 Договору є недійсним з моменту погодження.

Від ОСОБА_8 особи надійшли пояснення по суті зустрічного позову, відповідно до яких остання вважала законними та обгрунтованими підстави до його пред'явлення.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що невиконання грошових зобовязань Відповідачем перед ОСОБА_8 особою за Договором № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018 жодним чином не впливає на права або інтереси Позивача, а відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Одночасно задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з доведеності правових підстав для стягнення з Відповідача за зустрічним позовом заборгованості в сумі ,78грн. та штрафу у розмірі 226852248,75 грн, розрахованих, виходячи з п.п.2.1,2.2,4.3 Договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегією суддів досліджено укладений між сторонами Договір про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018 та встановлено, що він підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками. За умовами спірного Договору, за згодою кредитора, первісним боржником здійснено переведення боргу на нового боржника за договорами поставки (згідно переліку, наведеному у п. 1.2. Договору) у розмірі ,07 грн., що стягнуто з первісного боржника за рішеннями господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/3/18, №904/4/18, №904/2/18, №904/1846/18, №904/1843/18, №904/1840/18, №904/1848/18.

Сторонами в межах даної справи не заявлено позовних вимог про визнання недійсним Договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 та наявність невиконаного Позивачем перед Відповідачем грошового зобовязання на суму, що еквівалентна 41 307 566,40доларів США, а також правомірність нарахування Позивачу штрафу на суму, що еквівалентна 226852248,75 доларів США в порядку п. 4.3. зазначеного Договору за прострочення виконання зазначеного грошового зобовязання.

Факт невиконання Позивачем вищенаведеного зобовязання на момент укладення спірного Договoру, а також на момент розгляду даної справи не оспорюється.

В свою чергу, звертаючись з апеляційною скаргою, Позивач зазначав про помилкове не застосування судом першої інстанції вимог ст.ст. 518, 528 Цивільного кодексу України.

За змістом ст.518 Цивільного кодексу України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Однак, зі змісту укладеного Договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) № ЗІ-ОТ-18-07-30 від 30.07.2018 вбачається, що сторонами здійснено заміну боржника, а не кредитора у зобовязанні, у звязку з чим положення наведеної статті правомірно не застосовані судом першої інстанції до спірних правовідносин.

В свою чергу, пунктом п. 1.6. зазначеного правочину, сторони погодили що зобовязання Позивача перед ОСОБА_8 особою по сплаті суми у розмірі 1 105 452 686,07 грн. вважається припиненими з дати підписання сторонами спірного Договору.

При цьому, наявність згоди кредитора відповідає положенням ст. 520 Цивільного кодексу України щодо суті спірних правовідносин та положенням ст. 521 Цивільного кодексу України щодо форми правочину, а також за наявності підписаного Договору про переведення боргу, наслідком якого є припинення правовідносин між Позивачем (первісним боржником) та кредитором ОСОБА_8 особою щодо сплати грошових коштів на загальну суму 1 105 452 686,07 грн. Наявністю зазначеної заміни боржника у зобовязанні спростовуюься доводи апеляційної скарги в частині не застосування господарським судом положень ст. 528 Цивільного кодексу України, що регулює порядок виконання обов'язку боржника іншою особою, а не заміну боржника за укладеним трьохсторонним правочином.

Отже, сам факт виконання або невиконання грошового зобовязання Відповідачем перед ОСОБА_8 особою за наведеним Договором жодним чином не впливає на права або інтереси Позивача, який на момент подачи позову вже не був боржником у даному зобовязанні.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності порушеного права Позивача, за захистом якого він звернувся до суду в межах позовних вимог та відсутності підстав до їх задоволення.

Одночасно, за відсутності заборон на узгодження сторонами умов отримання винагороди новим боржником за рахунок первісного боржника при укладенні правочину щодо заміни боржника в зобов'язанні новим боржником (п. 2.1. Договору), а також умов відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20% за прострочення виконання такого обов'язку (п. 4.3 Договору), судова колегія погоджується з висновком господарського суду про стягненння з Позивача на користь Відповідача заборгованості - винагороди у розмірі 1 134 261 243,78 грн. (що еквівалентно сумі 41 307 566,40 доларів США за офіційним курсом НБУ на день звернення із зустрічним позовом), а також штрафу у розмірі 226 852 248,75 грн.

Докази визнання недійсним зазначеного Договору або його частини в передбаченому законом порядку в матеріалах справи відсутні.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 04.10.2018 у справі № 905/1485/18 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Камянське, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Донецької області від 04.10.2018 року у справі № 905/1485/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 04.10.2018 року у справі № 905/1485/18 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", м. Камянське, Дніпропетровська область.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 06.02.2019р.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя В.І. Пушай