ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2585/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Кощеєва І.М.

секретар судового засіданяя: ОСОБА_1

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2018р. (суддя Рудь І.А.? повний текст рішення складено 16.10.2018р.) у справі № 904/2585/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

до Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська, м.Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 4 359 929 грн. 41 коп. за договором на фінансування субсидій та компенсації, наданих населенню у 2017 році на відшкодування оплати спожитого природного газу від 10.01.2017 року № 201/НВ/НМ/С-002

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаззбут" з позовом до Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська, в якому просить стягнути заборгованість в розмірі 4 359 929 грн. 41 коп., з яких: 915 971 грн. 62 коп. - 3% річних, 3 443 957 грн. 79 коп. - інфляційні втрати, яка виникла у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на фінансування субсидій та компенсації, наданих населенню у 2017 році на відшкодування оплати спожитого природного газу від 10.01.2017 року № 201/НВ/НМ/С-002.

Рішенням господарського суду позовні вимоги повністю задоволені. В обґрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, норми діючого законодавства України зазначив, що відповідно до норм діючого законодавства розпорядником коштів бюджетного фінансування для надання субсидій населенню м. Новомосковськ Дніпропетровської області є Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковськ, а відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання послуг газопостачання відповідним категоріям громадян здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій. Неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок постачання природного газу населенню м. Новомосковськ, яке отримує пільги, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності у вигляді 3% річних та інфляційних втрат за порушення такого зобов'язання. Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власного бажання, а у відповідності до вимог Законодавства України. Суд дійшов до висновку, що відповідач розрахувався по зазначеним вище спільним протокольним рішенням з порушенням строків оплати, що стало підставою для нарахування позивачем інфляційних та 3% річних у заявлених сумах, тобто неналежним чином виконав свої договірні зобов'язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та приписи чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковськ звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить апеляційний суд рішення господарського суду скасувати, та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимого відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив наступне:

- Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковськ своєчасно здійснювало перерахування коштів для відшкодування вартості послуг з газопостачання позивачу в термін, що не перевищував 3-х банківських днів з дня отримання коштів на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується наданими суду копіями платіжних доручень та виписок по рахункам управління Державної казначейської служби України у м.Новомосковську Дніпропетровської області;

- господарський суд необґрунтовано посилається на нормативний акт Міненерговугілля України № 493/688, який вже втратив чинність, і до того ж не може бути застосованим до відповідача, який не є учасником правовідносин, врегулюваних цим нормативним актом для учасників газового ринку та теплопостачання;

- на момент подачі позовної заяви заборгованість за договором між позивачем і відповідачем на фінансування сeбсидій e 2017 році на відшкодування оплати спожитого газу була відсутня;

- суд не вказав в оскаржуваному рішенні конкретних сум заборгованості, з якої розраховувалась пеня та 3% річних, за які конкретно періоди прострочення та розмір таких нарахувань.

У відповіді на апеляційну скаргу «Дніпропетровськгаззбут» просить апеляційний суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду залишити без змін. В обґрунтування законності рішення господарського суду зазначає, що незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобовязання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки. Стверджує, що позивач предявив позов на стягнення штрафних санкцій не за порушення строку перерахування грошових коштів визначеному договором, а за порушення терміну перерахування грошових коштів, передбачених законодавством. Грошові кошти для відшкодування вартості послуг з газопостачання повинні були перераховані відповідачем на рахунок позивача на протязі семи днів після підписання усіма учасниками спільних протокольних рішень, а фактично перераховувалися на протязі трьох-семи місяців. Неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок постачання природного газу населенню м.Новомосковська, яке отримує пільги, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності у вигляді 3% річних, та інфляційних втрат за порушення такого зобовязання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року для розгляду справи № 904/2585/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Кощеєва І.М.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Кошеєва І.М. від 03.12.2018 року у справі № 904/2585/18 відкрите апеляційне провадження. Розгляд справи призначено у судове засідання.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, які з?явилися в судове засідання, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаззбут" (постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення міста Новомосковська (платник) було укладено договір № 201/НВ/НМ/С-002 на фінансування субсидій та компенсацій, наданих населенню у 2017 році, на відшкодування оплати спожитого природного газу.

Предметом цього договору є взаємовідносини cторін щодо фінансування субсидій пов'язаних з відшкодуванням населенню (далі - споживачі) вартості послуг з газопостачання (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору постачальник здійснює постачання природного газу споживачам, які мають право на отримання субсидій, а платник здійснює розрахунки за спожитий природний газ в межах своїх кошторисних призначень згідно з Постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг...» зі змінами та доповненнями, в межах соціальних нормативів, передбачених Постановою КМУ від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Відповідно до п.2.1. договору Платник щомісячно, до першого (1) числа місяця, наступного за звітним, надає Постачальнику в електронному файлі (у форматі .dbf) реєстр споживачів, яким відповідно до вимог чинного законодавства передбачено відшкодування вартості послуг з газопостачання за рахунок субвенцій з державного бюджету України за звітний період.

Сторони щомісячно, до п'ятого (5) числа місяця, наступного за звітним, узгоджують підписують та скріплюють печатками реєстр з погашення заборгованості по субсидіях споживачам за звітний місяць та акт звіряння розрахунків, які є підставою для здійснення платником розрахунків з відшкодування вартості послуг з газопостачання постачальнику (п.2.2. договору).

Відповідно до п.3.1. договору Платник здійснює розрахунки з відшкодування Постачальнику вартості послуг з газопостачання в межах своїх кошторисних призначень згідно з вимогами Постанови КМУ від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг...» (зі змінами та доповненнями) в межах соціальних нормативів, передбачених Постановою КМУ від 06.08.2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»

Обсяги коштів, передбачених у державному бюджеті України для фінансування субсидій у вигляді субвенцій , можуть змінюватися протягом року (п. 3.2. договору).

Згідно з п.3.3. договору централізовані розрахунки, що здійснюються за рахунок субвенції з державного бюджету України до місцевих бюджетів, проводяться через спеціальний рахунок Постачальника, відкритий у банку Головного Управління Державного Казначейства України у Дніпропетровській області. У разі, якщо кошти перераховуються платником без централізованих розрахунків, використовується поточний рахунок постачальника зі спеціальним режимом використання. Реквізити рахунків вказані у розділі 10 договору.

Відповідно до п.3.4. договору, термін перерахування коштів, передбачених платником для відшкодування вартості послуг з газопостачання постачальнику згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік», Бюджетним Кодексом України та Постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 року (зі змінами та доповненнями) не повинен перевищувати 3-х банківських днів з дня отримання коштів на розрахунковий рахунок платника.

Сума договору може змінюватись в залежності від фактично наданих субсидій та підтверджується актом звіряння сторін (п. 3.6. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору платник зобов'язується:

передбачати в своєму бюджеті в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на відшкодування Постачальнику оплати вартості послуг з газопостачання згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2017 р.» та Бюджетним Кодексом України (п. 4.2.1. договору).

здійснювати на рахунок постачальника, відкритий у банку Головного Управління Державного Казначейства України у Дніпропетровській області або поточний рахунок, зазначений розділі 10 договору, перерахування коштів, передбачених на відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2017 р.»,Бюджетним Кодексом України та Постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 року (зі змінами та доповненнями). Термін перерахування коштів не повинен перевищувати трьох (3) банківських днів з дня отримання субвенцій на розрахунковий рахунок платника (п. 4.2.2. договору).

Відповідно до п.5.1. договору за порушення строків виконання зобов'язань згідно умов даного договору, сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України.

Всі додаткові угоди, зміни та доповнення до цього договору є невід'ємною частиною і мають юридичну силу, якщо вони виконані в письмовому вигляді і підписані сторонами (п. 7.2. договору).

За умовами п. 9.1. договору даний договір набирає чинності з 01 січня 2017 р. і діє в частині реалізації газу постачальником до 31.12.2017р., а в частині проведення платником розрахунків з відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання - до їх повного здійснення.

10.01.2017 року сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до договору, в якій дійшли згоди, що запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік складає: 15202913,05 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватися в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується "підприємству" "платником" по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (т. 1 а.с. 16).

30.01.2017 року сторони підписали Додаткову угоду № 2 до договору, в якій вирішили викласти п.3.5 розділу 3 «Порядок розрахунків за договором» у наступній редакції: «У разі виникнення переплати з відшкодування вартості послуг з газопостачання при централізованих розрахунках замкнутими схемами згідно з діючим «Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання населенню субсидій», після закінчення опалювального сезону , залишок невикористаної суми субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення повертається постачальником до бюджету на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій. Розрахунок та повернення до бюджету невикористаних сум здійснюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (згідно з Постановою КМУ від 23.08 2016 року № 534, із змінами і доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 11.11.2016 року № 803).» (т. 1 а.с. 17).

08.02.2017 року сторони уклали Додаткову угоду № 3 до договору, в якій узгодили, що запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік складає: 38717100,00. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватися в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується "підприємству" "платником" по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (т. 1 а.с. 18).

31.03.2017 року сторони підписали Додаткову угоду № 4 до договору, в якій дійшли згоди, що запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік складає: 50000000,00 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватися в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується "підприємству" "платником" по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (т. 1 а.с. 19).

28.04.2017 року сторонами укладено Додаткову угоду № 5 до договору, відповідально до якої запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік складає: 70000000,00 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватися в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується "підприємству" "платником" по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (т. 1 а.с. 20).

29.11.2017 року сторонами підписано Додаткову угоду № 6 до договору, в якій вирішили, що запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік складає: 85000000,00 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватися в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується "підприємству" "платником" по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (т. 1 а.с. 21).

26.12.2017 року сторони уклали Додаткову угоду № 7 до договору, в якій узгодили, що запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік складає: 85151406,36 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватися в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується "підприємству" "платником" по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (т. 1 а.с. 22).

29.01.2018 року сторони підписали Додаткову угоду № 9 до договору, в якій вирішили викласти розділ 10. Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін договору в іншій редакції (т. 1 а.с. 23).

До матеріалів справи долучено Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, підписані повноважними особами Головного управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаменту фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 1369 від 21.02.2017 року (т. 1 а.с. 26-27) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 48 558 361,58 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 26-27); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 28) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 16 154 676,33 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 1979 від 21.03.2017 року (т. 1 а.с. 29-30) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 56 625 775,87 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 29-30); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 31) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 15 662 104,22 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 2409 від 20.04.2017 року (т. 1 а.с. 32-33) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 46 982 379,22 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 32-33); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 34) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 15 744 761,58 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 3120 від 20.07.2017 року (т. 1 а.с. 35-36) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 47 783 631,15 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 35-36); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 37) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 4 533 751,68 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 3363 від 18.08.2017 року (т. 1 а.с. 38-39) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 14 300 036,33 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 38-39); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 40) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 1 326 996,31 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 3574 від 20.09.2017 року (т. 1 а.с. 41-42) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 12 412 738,66 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 41-42); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 43) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 853 230,75 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 3769 від 20.10.2017 року (т. 1 а.с. 44-45) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 6 115 094,98 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 44-45); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 46) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 394 764,42 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 4034 від 20.11.2017 року (т. 1 а.с. 47-48) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 51 447 818,51 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 47-48); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 49) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 4 400 967,42 грн.

Відповідно до Спільного протокольного рішення № 4649 від 20.12.2017 року (т. 1 а.с. 50-51) з метою проведення взаєморозрахунку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає перерахуванню 45 002 963,81 грн. заборгованості по субсидіям (т. 1 а.с. 50-51); відповідно до Зведеного реєстру по погашенню заборгованості по субсидіях населенню (т. 1 а.с. 52) до зазначеного Спільного протокольного рішення заборгованість по м.Новомосковськ становить 13 195 730,28 грн.

Господарський суд погодився з твердженнями позивача, що враховуючи умови укладеного між сторонами договору та приписи чинного законодавства, відповідач повинен був здійснити відшкодування:

- по спільному протокольному рішенню від 21.02.2017 № 1369 у строк до 28.02.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 21.03.2017 № 1979 у строк до 28.03.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 20.04.2017 № 2409 у строк до 27.04.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 20.07.2017 № 3120 у строк до 27.07.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 18.08.2017 № 3363 у строк до 25.08.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 20.09.2017 № 3574 у строк до 27.09.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 20.10.2017 № 3769 у строк до 27.10.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 20.11.2017 № 4034 у строк до 27.11.2017 включно;

- по спільному протокольному рішенню від 20.12.2017 № 4649 у строк до 27.12.2017 включно.

Відповідачем був здійснений розрахунок по вищевказаним спільним протокольним рішенням у наступні терміни:

- по спільному протокольному рішенню № 1369 від 21.02.2017 року грошові кошти у розмірі 16 154 676 грн. 33 коп. відповідач сплатив 10.08.2017 року

- по спільному протокольному рішенню № 1979 від 21.03.2017 року грошові кошти у розмірі 15 662 104 грн. 22 коп. відповідач сплатив 22.08.2017 року

- по спільному протокольному рішенню № 2409 від 20.04.2017 року грошові кошти у розмірі 15 744 761 грн. 58 коп. відповідач сплатив 22.12.2017

- по спільному протокольному рішенню № 3120 від 20.07.2017 року грошові кошти у розмірі 4 533 751 грн. 68 коп. відповідач сплатив 22.12.2017

- по спільному протокольному рішенню № 3363 від 18.08.2017 року грошові кошти у розмірі 1 326 996 грн. 31 коп. відповідач сплатив 27.02.2018

- по спільному протокольному рішенню № 3574 від 20.09.2017 року грошові кошти у розмірі 853 230 грн. 75 коп. відповідач сплатив 27.02.2018

- по спільному протокольному рішенню № 3769 від 20.10.2017 року грошові кошти у розмірі 394 764 грн. 42 коп. відповідач сплатив 27.02.2018

- по спільному протокольному рішенню № 4034 від 20.11.2017 року грошові кошти у розмірі 4 400 967 грн. 42 коп. відповідач сплатив 27.02.2018

- по спільному протокольному рішенню № 4649 від 20.12.2017 року грошові кошти у розмірі 5 858 411 грн. 11 коп. відповідач сплатив 27.02.2018

- по спільному протокольному рішенню № 4649 від 20.12.2017 року грошові кошти у розмірі 7 337 319 грн. 17 коп. відповідач сплатив 26.03.2018 року. Вказане підтверджується виписками по рахунку (т. 1 а.с. 53-63).

Однак колегія суддів звертає увагу, що відповідач не був учасником укладання Спільних протокольних рішень.

Разом з тим, господарським судом не прийнято до уваги та не надано оцінки долучених відповідачем до відзиву документам, а саме: щомісячні Акти звіряння розрахунків, підписані позивачем, відповідачем, фінансовим управлінням виконкому Новомосковської міськради та управлінням Державної казначейської служби у м.Новомосковськ (т.1 а.с.92 -105), копії платіжних доручень на перерахування субсидій позивачу (т.1 а.с.106 116), виписки по рахунку відповідача (т.1 а.с.117 124).

Проаналізувавши копії платіжних доручень, виписки з казначейського рахунку відповідача, колегія суддів зазначає, що кошти які надходили на рахунок відповідача з державного бюджету, як субвенція за надані субсидії населенню, перераховувалися позивачу у строк від одного до трьох банківських днів з дня надходження на рахунок відповідача.

Відповідно до ст.4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець послуг має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг.

За змістом ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ринок природного газу», вразливі споживачі мають право на субсидію для відшкодування витрат за спожитий природний газ та іншу адресну допомогу, що надається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень..

Як слідує з пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ч.ч.1, 3 ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку №256).

Отже згідно даного Порядку відповідач повинен перерахувати кошти позивачу протягом п?яти днів.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2.2. Договору сторони узгодили, що платник зобовязується здійснювати на рахунок постачальника, відкритий у банку Головного Управління Державного Казначейства України у Дніпропетровській області або поточний рахунок, зазначений розділі 10 договору, перерахування коштів, передбачених на відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2017 р.»,Бюджетним Кодексом України та Постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 року (зі змінами та доповненнями). Термін перерахування коштів не повинен перевищувати трьох (3) банківських днів з дня отримання субвенцій на розрахунковий рахунок платника.

Матеріалами справи доведено, що відповідач не був учасником укладання Спільних протокольних рішень. При надходженні на його рахунок коштів субвенції з Державного бюджету ним, у термін передбачений умовами договору, здійснювалося перерахування коштів на рахунок позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України, оскільки в даному випадку відповідач діяв у відповідності до вимог договору та не допускав прострочення грошового зобовязання.

Вказане спростовує висновок господарського суду про те, що грошові кошти для відшкодування вартості послуг з газопостачання повинні були перераховані відповідачем на рахунок позивача на протязі семи днів після підписання усіма учасниками спільних протокольних рішень.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду про задоволення позовних вимог підлягає скасуванню у відповідності до ст.277 Господарського процесуального кодексу України через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2018р. у справі № 904/2585/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволені позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаззбут" на користь Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська витрати по сплаті судового збору в сумі 98098,41грн. за розгляд справи апеляційною інстанцією.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст складено 07.02.2019р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ О.Г. Іванов

__________________ ОСОБА_2