ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 923/797/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Колоколова С.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.;

за участю представників сторін:

від Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області - ОСОБА_1, свідоцтво №032753, від 27.03.15;

від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - ОСОБА_2, довіреність № 32-21-0.62-1/62-19, від 02.01.19;

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року

по справі №923/797/18

за позовом Керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

до: відповідача-1: Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області;

відповідача-2: Фермерського господарства „Строганівське

про визнання недійсним договору про спільну діяльність,-

(суддя першої інстанції: Пригуза П.Д., дата та місце винесення рішення: 08.11.2018, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул.Театральна, 18)

В липні 2018 року Керівник Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області (далі Строганівської ОСОБА_3 ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області) та Фермерського господарства "Строганівське" (далі ФГ «Строганівське») про визнання недійсним договору про спільну діяльність та вилучення з користування земельної ділянки.

Прокурор у своїй заяві просив визнати недійсною угоду про спільний обробіток земельної ділянки від 03.01.2018, укладену між Строганівською загальноосвітньою школою Ї-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області та ФГ Строганівське, з припиненням зобовязань за нею на майбутнє та вилучити земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належать на праві постійного користування Строганівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області, загальною площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Присиваської об'єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.11.2018 року (суддя Пригуза П.Д.) позовні вимоги прокуратури задоволено частково, визнано недійсним угоду про спільний обробіток земельної ділянки від 03.01.2018, укладену між Строганівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області та ФГ Строганівське з припиненням зобовязань за нею на майбутнє, в задоволенні вимоги щодо вилучення з користування ФГ Строганівське на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка належить на праві постійного користування Строганівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області, загальною площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Присиваської об'єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області), кадастровий номер :02:006:0003 відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що спільна діяльність за договором про спільний обробіток земельної ділянки від 03.01.2018 не велася, а фактично відбувалось платне користування відповідачем-2 земельною ділянкою, наданою відповідачем-1 у користування для отримання прибутку.

Місцевий господарський суд, дослідивши правову природу означеного договору, зазначив, що договір про спільний обробіток земельної ділянки від 02.01.2018 №02/01/18 є недійсним, оскільки не відповідає нормам законодавства, на підставі яких він укладений.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги про вилучення з користування ФГ «Строганівське» земельної ділянки за договором про сумісний обробіток земельної ділянки від 03.01.2018, що визнаний судом недійсним, оскільки земельна ділянка юридично не вибувала з володіння Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херосонської області.

Частково не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора Херсонської області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги Керівника Генічеської місцевої прокуратури про вилучення з користування ФГ «Строганівське» земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що належить на праві постійного користування Строганівській ОСОБА_3 сутпенів Григорівської сільської ради Херсонської області та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги прокуратури.

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині вилучення з користування фермерського господарства земельної ділянки за оскаржуваним правочином.

Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначає, що вимоги про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину є належними способами захисту в розумінні ст.216 Цивільного кодексу України та є похідними від вимог про визнання договорів недійсними, з огляду на що у випадку задоволення вимог про визнання договорів недійсними, вимоги про повернення майна, переданого за договором, також підлягають задоволенню.

Крім того, апелянт вважає, що відмова суду в задоволенні вимоги прокурора про вилучення з користування та повернення земельної ділянки створює ризик подальшого неправомірного використання фермерським господарством земель державної власності, право розпорядження якою від імені держави мало право Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області.

На думку прокурора, поновлення інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області відбудеться у випадку припинення його порушення, а саме повернення земельної ділянки законному землекористувачу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року по справі №923/797/18 залишено без руху.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 відкрито апеляційне провадження по справі №923/797/18 за апеляційною скаргою Заступника прокурора Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 розгляд апеляційної скарги Заступника прокурора Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 по справі №923/797/18 призначено в судовому засіданні 11.02.2019 об 11:30 год в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.

21.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про участь в судовому засіданні, яке призначене на 11.02.2019 року, в режимі відеоконференції в Господарському суді Херсонської області (73001, м.Херсон, вул.Театральна,18).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, судове засідання по справі №923/797/18 призначено в судовому засіданні 11.02.2019 об 11:30 год. в режимі відео конференції.

Відповідачі не скористалися своїм правом згідно з ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надали суду відзиви на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції, зявився представник прокуратури, який підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні та частковому скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог в частині вилучення земельної ділянки із користування СГ «Строганівське».

Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області підтримав доводи апеляційної скарги прокуратури та наполягав на її задоволенні.

Представники відповідачів в судове засідання не зявився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки. Про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції за відсутністю представників відповідачів.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Генічеською місцевою прокуратурою під час вивчення стану законності щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в постійне користування навчальним закладам Чаплинського району, встановлено, що розпорядженням голови Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області № 297 від 24.07.2007 Про затвердження технічної документації із землеустрою зі складання державного акту на право постійного користування Строганівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області надано у постійне користування 50 гектарів землі, яка розташована на території Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

На підставі цього рішення видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №320169 від 24.01.2008, відповідно до якого Строганівська ОСОБА_3 ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області є постійним користувачем земельної ділянки площею 50 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:006:0003).

Цільове призначення зазначеної земельної ділянки згідно державного акту - для ведення дослідних та навчальних цілей.

Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №262 від 23.05.2017, вартість одиниці площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2018 становить 24 370,45 грн. Таким чином, вартість вказаної земельної ділянки площею 50 га становить 1 218 522,5 грн.

03.01.2018 між Строганівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області та ФГ Строганівське укладено угоду про спільний обробіток земельної ділянки.

Умовами пункту 1.1. даної Угоди передбачено, що сторони зобовязуються спільно без створення юридичної особи для досягнення спільної мети, що не суперечить законові, шляхом організації спільної діяльності по спільному обробітку земельної ділянки площею 50 гектарів, яка знаходиться в постійному користуванні Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів відповідно до державного акту на право постійного користування № 320169 серія ЯЯ.

Пунктом 1.4. Угоди передбачено, що статус землі, яка передається у спільний обробіток, згідно умов Угоди залишається незмінним на весь період її дії.

Четвертим розділом зазначеної угоди передбачено розподіл результатів спільної діяльності наступним чином:

продукція, що являється результатом спільної діяльності буде реалізуватись в порядку узгодженому сторонами в залежності від об'єму результатів спільної діяльності (п.4.1);

всі доходи, отримувані за даною угодою внаслідок спільної діяльності, використовуються в першу чергу на відшкодування матеріальних затрат (п. 4.2).

Пунктом 4.3 Угоди визначено, що фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку Стороні-1 і утримання відповідної частки прибутку Стороною-2 або розподілом спільної продукції в порядку, визначеному Сторонами.

За умовами п. 4.4 даної угоди ФГ Строганівське зобовязується сплачувати Школі компенсацію за використання земельної ділянки - фіксовану суму грошових коштів у розмірі 40 000,00 грн. до 01.08.2018.

Пунктом 6.1 передбачено, що Угода укладена на строк 1 рік, після закінчення якого спільна діяльність припиняється з розподілом доходів і витрат у відповідності з її умовами.

Угоду скріплено підписами та печатками сторін.

Вказана угода про спільний обробіток земельної ділянки набрала чинності.

На думку прокурора, зазначену угоду укладено з порушенням чинного законодавства, оскільки із суті договірних відносин сторін можна зробити висновок, що вказаний правочин не є за своєю суттю договором про спільну діяльність та не спрямований на настання наслідків, передбачених його умовами, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, що і стало підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до Господарського суду Херсонської області.

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Херсонської області у даній справі від 08.11.2018 позовні вимоги про визнання недійсною угоду про спільний обробіток земельної ділянки від 03.01.2018, укладену між відповідачами по справі, задоволено та визнано зазначену угоду недійсною. Рішення суду в цій частині не оскаржується. Разом з тим, вказаним рішенням було відмовлено в задоволенні вимог прокурора в частині вилучення з користування ФГ Строганівське на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка належить на праві постійного користування відповідачу-1. Рішення суду першої інстанції в цій частині оскаржується прокурором.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року по справі №923/797/18 скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про вилучення з користування відповідача-2 на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області спірної земельної ділянки, яка належить на праві постійного користування відповідачу-1, виходячи з наступного.

За змістом положень ст.ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено ст. 215 Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним. У розумінні приписів наведеної норми недійсність правочину може наступати лише за певні порушення закону. За ступенем недійсності правочину всі правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення, тобто нікчемні, та відносно недійсні (оспорювані), які можуть бути визнані недійсними, але за певних умов. Нікчемним (абсолютно недійсним) є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом. Оспорюваними є правочини, які Цивільний кодекс України не визнає в імперативній формі недійсними, а лише допускає можливість визнання їх недійсними в судовому порядку за вимогою однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи.

При вирішенні позовних вимог про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Статтею 216 Цивільного кодексу України унормовані правові наслідки недійсності правочину. За приписами наведеної норми недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі.

Право самостійного господарювання на землі означає, що землекористувачі мають право без втручання інших осіб використовувати земельні ділянки в межах їх цільового призначення.

Землекористувачі також мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію (п. б ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України).

Дане положення встановлює виняток із загального правила, передбаченого ч. 2 ст. 189 Цивільного кодексу України, відповідно до якої продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги прокурора про визнання недійсною укладену між відповідачами у справі угоду про спільну діяльність, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами існують відносини з передання в користування земельної ділянки, метою яких є отримання прибутку від врожаю сільськогосподарської культур, а отже фактично було укладено договір оренди спірної земельної ділянки. Оскільки, земельним законодавством не передбачено право постійного користувача (в даному випадку ним є відповідач-1) розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування, місцевий господарський суд, встановивши, що укладений між сторонами правочин не відповідає вимогам 203 Цивільного кодексу України, визнав його недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України.

Стосовно вимоги прокурора щодо вилучення з користування ФГ Строганівське на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області спірної земельної ділянки, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правовими наслідками договору оренди землі є: для орендодавця отримання плати за надану у користування земельну ділянку, для орендаря використання земельної ділянки.

З огляду на те, що між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що відповідач-1 фактично передав відповідачу-2 на платній основі земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні відповідача-1.

Договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі.

Враховуючи, що сторони спірним правочином мали намір приховати справжні правовідносини, непідписання сторонами акту приймання-передачі земельної ділянки не спростовує факту виникнення орендних правовідносин та перебування спірної земельної ділянки у фактичному користуванні ФГ «Строганівське».

Таким чином, з огляду на усунення в судовому порядку обставини (визнання недійсним договору від 03.01.2018) в силу дії якої спірна земельна ділянка використовувалась ФГ «Строганівське», суд вважає, що позовні вимоги прокурора в частині про вилучення з користування земельної ділянки є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому оскільки акт приймання-передачі спірної земельної ділянки між відповідачами не складався, що не було спростовано в ході судового розгляду, то вилучення з користування відповідача-2 спірної земельної ділянки в даному випадку є належним і ефективним способом захисту для відновлення порушених прав та інтересів.

За таких обставин, судова колегія погоджується з доводами апелянта стосовно того, що вимога про вилучення з користування земельної ділянки є належним способом захисту в розумінні ст.216 Цивільного кодексу України та є похідними від вимог про визнання договору недійсним, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 216 Цивільного кодексу України, а висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Заступника прокурора Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року по справі №923/797/18 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в частині вилучення з користування ФГ Строганівське на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належать на праві постійного користування Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області, загальною площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Присиваської об'єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області), кадастровий номер :02:006:0003.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року по справі №923/797/18 задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року по справі №923/797/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині вилучення з користування ФГ Строганівське на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що належать на праві постійного користування Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області, загальною площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Присиваської об'єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області), кадастровий номер :02:006:0003 скасувати.

Задовольнити позовні вимоги Керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області та Фермерського господарства „Строганівське про вилучення з користування ФГ Строганівське на користь Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що належать на праві постійного користування Строганівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області, загальною площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Присиваської об'єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області), кадастровий номер :02:006:0003.

В іншій частині рішення Господарського суду Херсонської області від 08.11.2018 року по справі №923/797/18 залишити без змін.

Стягнути зі Строганівської загальноосвітньої школа І-ІІІ ступенів Григорівської сільської ради Херсонської області (ідентифікаційний код 24756493, вул. Шкільна, 19, с. Строганівка Чаплинського району Херсонської області) на користь прокуратури Херсонської області (, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) 2202,5 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги до суду.

Стягнути з Фермерського господарства "Строганівське" (ідентифікаційний код 34759149, вул. Оленійчука, 22, с. Строганівка Чаплинського району Херсонської області) на користь прокуратури Херсонської області (, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) 2202,5 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги до суду.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.02.2019 року.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: А.І. Ярош

ОСОБА_4