УХВАЛА

м. Київ

05.02.2019Справа № 53/10

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши

скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 53/10

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошина - центр"

до Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

про стягнення 53640,00 грн.

представники учасників судового процесу:

від ТОВ "Автошина - центр": не з'явився

від ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" (скаржника): Тимошенко В.Ю.

від органу державної виконавчої служби: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді судді Господарського суду міста Києва Грєхової О.А. перебувала справа № 53/10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошина - центр" до Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" про стягнення 53 640,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2009 (суддя Грєхова О.А.) у справі № 53/10 позов задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошина - центр" основний борг в сумі 53 640,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 536,40 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

06.02.2009 на виконання вказаного рішення, Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошина - центр" основного боргу в сумі 53 640,00 грн., витрат по сплаті державного мита в сумі 536,40 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

28.12.2018 через відділ діловодства від Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/2281 від 28.12.2018, у зв'язку з відпусткою судді Грєхової О.А., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 53/10, зареєстрованих за вхідним №01-20/11850/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 суддею Гулевець О.В. прийнято до розгляду скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на бездіяльність державного виконавця та призначено розгляд скарги на 22.01.2019.

В судове засідання 22.01.2019 з'явився представник скаржника - ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" та надав суду пояснення щодо скарги. Представники стягувача та виконавчої служби не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 22.01.2019 відкладено розгляд скарги на 05.02.2019, повторно зобов'язано Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати матеріали виконавчого провадження.

В судове засідання 05.02.2019 з'явився представник скаржника - ДП "Дарницький вагоноремонтний завод". Представники стягувача та виконавчої служби не з'явились.

Матеріали виконавчого провадження з примусового стягнення з Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2009 у справі №53/10 від виконавчої служби не надійшли,у зв'язку із чим, суд здійснює розгляд скарги за наявними в матеріалах справи документах.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Присутній в судовому засіданні 05.02.2019 представник підтримав скаргу, просив суд її задовольнити.

Розглянувши в судовому засіданні 05.02.2019 скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, суд прийшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на наступне.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У своїй скарзі скаржник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця незаконною та зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журид Сергія Миколайовича винести постанову про зняття арешту з коштів Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", які знаходяться на рахунку №0131 980 в ПАТ "АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" МФО 313849, накладеним постановою про арешт коштів боржника від 05.06.2009 на виконання наказу №53/10 від 06.02.2009 виданого Господарським судом міста Києва.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що у 2015 році ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" звернувся до у Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" із заявою про закриття поточних банківських рахунків.

У відповідь ПАТ "АБ "Експрес-банк" листом вих. № 40.02-45/454 від 30.07.2015 повідомлено, що на кошти, які містяться на поточному рахунку № 03 в національній валюті накладений арешт згідно із постановою про арешт коштів боржника, виданою відділом державної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 05.06.2009.

В подальшому, рахунок № 03 відкритий в ПАТ "АБ "Експрес-банк" змінено на рахунок №0131 980 в АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", в підтвердження чого скаржник надав лист ПАТ "АБ "Експрес-банк" вих. №40.02-45/407 від 03.10.2017.

Скаржник стверджує, що станом на даний час всі зобов'язання по наказу Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" виконано та за виконавчим провадженням №1422/3 від 12.03.2009 про примусове виконання наказу № 53/10 від 06.02.2009 про стягнення з ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" боргу в розмірі 54 294,40 грн. підприємством сплачено 53 640, 00 грн. у зв'язку з прощенням кредитором заборгованості в сумі 654,40 грн. на підставі договору між кредитором та боржником від 03.11.2009, в підтвердження чого скаржником надано платіжне доручення № 3004 від 11.11.2009 та актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2009.

Відповідно до листа Дніпровського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві №58551 від 13.09.2018, згідно з даними автоматизованої системи станом на 13.09.2018 відсутні відкриті виконавчі провадження, у яких Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" виступає боржником.

09.11.2018 скаржником на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві №5219 направлено заяву про зняття арешту з майна, в якій Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" просить орган виконавчої служби винести постанову про зняття арешту з коштів ДП "Дарницький ВРЗ" р/р 0131 980 в АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК".

Оскільки, арешт з рахунку скаржника № 0131 980 в АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" відділом державної служби не знято, відповіді на звернення скаржника не надано, ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" звернулось до суду з даною скаргою.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 (у редакції станом на 05.06.2005) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

Згідно із ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 (у редакції станом на 05.06.2005) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах.

Як вбачається із матеріалів доданих до скарги, постановою про арешт коштів боржника від 05.06.2009 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журид С.М. при примусовому виконанні наказів Господарського суду міста Києва №38/294 від 30.12.2008, №12/197 від 12.01.2009, № 53/10 від 06.02.2009 було накладено арешт на кошти в сумі 348261,42 грн., що належать ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" та містяться на рахунку № 03 в ПАТ "АБ "Експрес-банк".

Постанова про арешт коштів боржника від 05.06.2009 є чинною та в матеріалах справи відсутні відомості, що вказана постанова скасовувалась у судовому порядку.

В обґрунтування наявності підстав для зняття арешту з рахунку ДП "Дарницький вагоноремонтний завод", скаржник стверджує, що обов'язок за наказом суду від 06.02.2009 по справі №53/10 скаржником виконаний у повному обсязі, підстави для арешту коштів божника відсутні.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що матеріали скарги не містять відомостей, що станом на час звернення скаржника до суду на рахунок №0131 980 в ПАТ "АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" МФО 313849 досі накладено арешт згідно постанови про арешт коштів боржника від 05.06.2009.

Наданий скаржником лист ПАТ "АБ "Експрес-банк" вих. № 40.02-45/454 від 30.07.2015 не підтверджує порушення прав скаржника станом на час подання скарги до суду.

Доказів того, що на даний час виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 у справі № 53/10 закінчено та відсутні підстави для накладення арешту на кошти божника, скаржником до матеріалів скарги, також не надано.

За таких обставин, скаржником не доведено суду наявності підстав для зняття арешту з коштів Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", які знаходяться на рахунку №0131 980 в ПАТ "АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" МФО 313849, накладеним постановою про арешт коштів боржника від 05.06.2009 на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 по справі №53/10.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод".

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вище викладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Керуючись ст. ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 11.02.2019.

Суддя О.В. Гулевець