ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5272/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Тормікс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000", м. Дніпро

про стягнення 1 061 096,65 грн.

Представники:

від позивача: Болотов А.А., ордер № 043956 від 08.11.18 р. адвокат;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Тормікс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 888 382,56 грн., що складають суму заборгованості за товар, поставлений за видатковими накладними № 204 від 11.05.2018 р., № 208 від 14.05.2018 р., № 211 від 15.05.2018 р., № 217 від 17.05.2018 р., № 223 від 19.05.2018 р. на підставі договору поставки № 185 від 10.05.2018 р., 12 778,00 грн. - річних, 10 542,43 грн. - інфляції, 149 394,22 грн. - пені.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача вартість витрат за надання правничої допомоги, яка склала 4500,00 грн.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник у підготовчі засідання не з'являвся.

Про дату, час та місце розгляду підготовчого засідання останній був повідомлений належним чином, виходячи з наступного.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.12.2018 р. підприємство відповідача зареєстровано за адресою: 49042, м. Дніпро, Бабушкінський р-н, Аеропорт. 42, яка і зазначена позивачем в позові, та на яку були надіслані поштові відправлення з ухвалами суду (а.с. 53-55, 63).

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Докази, які б свідчили про наявність у відповідача іншої адреси, в матеріалах справи відсутні.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає порядок вручення судових рішень, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Ухвалою від 28.11.2018 р. господарським судом відкрито провадження у справі № 904/5272/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.12.2018 р.

19.12.2018 р. господарським судом відкладено підготовче засідання до 22.01.2019 р.

22.01.2019 р. представник позивача у підготовче засідання не з'явився, подавши електронною поштою заяву про його перенесення.

Розглянувши подану заяву, господарський суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, за наявності достатніх для цього підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, остання розглядалася у порядку загального позовного провадження, призначеного для розгляду справ, які через складність справи або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шестидесяти днів з дня відкриття провадження у справі та може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням сторін чи за ініціативою суду.

Обставини, викладені у клопотанні, зокрема, погіршення погодних умов, не є достатньою, поважною причиною для відкладення підготовчого засідання.

Інші підстави для відкладення підготовчого засідання, передбачені статтею 183 Господарського процесуального кодексу України - відсутні.

Неможливість проведення підготовчого засідання без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 73-74 ГПК України).

Крім того, слід зазначити про те, що строк підготовчого провадження, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, закінчується 28.01.2019року.

Клопотаня про продовження підготовчого провадження, матеріали справи не містять, а підстави для його продовження за ініціативою суду - відсутні.

22.01.2019 р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду спору по суті на 11.02.2019 р.

11.02.2019 р. представник відповідача також не з'явився, про дату, час та місце судового засідання з розгляду спору по суті був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 72).

11.02.2019 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Тормікс" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" (Покупець) укладено договір поставки № 185.

Згідно п.1.1. вказаного вище договору, Постачальник (позивач) передає у власність Покупця (відповідача), а останній приймає та оплачує товар, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п.2.1. договору, Постачальник взяв на себе зобов'язання поставити Покупцеві товар на умовах, що обумовлюються у Специфікаціях, які є невід'ємною його частиною.

У п.2.2., 3.1. договору, сторони узгодили, що термін поставки товару та ціна за одиницю продукції, що поставляється за даним договором, визначаються у Специфікаціях.

Датою поставки товару є дата, вказана у видатковій накладній (п.2.4. договору).

Згідно п.3.2. договору, загальна його сума складає суму всіх Специфікацій до нього.

У Специфікації № 1 до договору, сторони узгодили поставку товару - комбікорм повнораціонний для сільськогосподарської птиці від 48 тижнів і старше у кількості 100 000 кг на загальну суму 909 600,00 грн. (а.с. 28).

Згідно умов п.2. зазначеної вище Специфікації, термін поставки товару - до 18.05.2018 р.

Поставка товару здійснюється на умовах СРТ - склад Покупця: Дніпропетровська область, Апостоловський р-н, с. Мар'янське (Згідно Міжнародних Правил по тлумаченню термінів Інкотермс в редакції 2010 року)

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу, узгоджену сторонами у Специфікаціях, поставку товару на загальну суму 1 008 382,56 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р204 від 11.05.2018 р., № Р208 від 14.05.2018 р., № Р211 від 15.05.2018 р., № Р217 від 17.05.2018 р., № Р223 від 19.05.2018 р. та видатковими накладними № 204 від 11.05.2018 р., № 208 від 14.05.2018 р., № 211 від 15.05.2018 р., № 217 від 17.05.2018 р., № 223 від 19.05.2018 р., копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 23-27, 36-40).

У п.3.4. договору, сторонами встановлено, що строк та порядок оплати товару, який поставляється, визначається сторонами у Специфікаціях, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до умов підписаної між сторонами Специфікації № 1, оплата за кожну партію товару здійснюється упродовж 1-го календарного дня з моменту отримання кожної партії товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов'язання за договором виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки з порушенням строків встановлених в договорі та не в повному обсязі (120 000,00 грн.), що підтверджується банківською випискою по рахунку, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 41).

Доказів погашення заборгованості з оплати товару в сумі 888 382,56 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, останнім заявлено до стягнення річні за період прострочення з 21.05.2018 р. по 12.11.2018 р. р. в сумі 12 778,00 грн. та інфляцію грошових коштів за період прострочення з червня по жовтень 2018 року в сумі 10 542,43 грн.

Вказаний розрахунок позивачем здійснено відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, у зв'язку з чим зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати, сторонами у договорі передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожний день прострочення (п.5.4 договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку, останнім до стягнення заявлена пеня за період прострочення з 21.05.2018 р. по 12.11.2018 р. в сумі 149 394,22 грн., яка і підлягає до примусового стягнення.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Тормікс", щодо покладення на відповідача витрат на правничу допомогу, які згідно попереднього розрахунку склали 4500,00 грн. не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу чи розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат, останнім надані наступні докази: копія договору про надання правничої допомоги № 1/08-2018 від 01.08.2018 р. (а.с. 13-14), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5074 від 27.06.2018 р. (а.с.12) та ордер на надання правової допомоги № 043956 від 08.11.2018 р.

При цьому, доказів (платіжних доручень), які б свідчили про перерахування позивачем грошових коштів в сумі 4500,00 грн., як витрат на оплату послуг адвоката матеріали справи не містять, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для їх покладення на відповідача.

Керуючись статтями 526, 625, 610, 611, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" (49042, м. Дніпро, Аеропорт,42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Тормікс" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок,41А, офіс 61, ) 888 382,56 грн. (вісімсот вісімдесят вісім тисяч триста вісімдесят дві гривні 56 коп.) основного боргу, 12 778,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот сімдесят вісім гривень00 коп.) річних, 10 542,43 грн. (десять тисяч п'ятсот сорок дві гривні 43 коп.) інфляції, 149 394,22 грн. (сто сорок дев'ять тисяч триста дев'яносто чотири гривні 22 коп.) пені, 15 916,50 грн. (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот шістнадцять гривень 50 коп.) судового збору.

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Тормікс", щодо покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 15.02.2019

Суддя І.Ф. Мельниченко