ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

13.02.2019

Справа № 910/1624/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіна С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» про забезпечення позову до його пред’явлення, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Максимум»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» до подання позовної заяви звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд з метою забезпечення майбутнього позову ТОВ «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» до ТОВ «Максимум» про визнання права користування нерухомим майном, а саме будівлею, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, 14-в та про визнання недійсними окремих положень договору оренди від 18.06.2015 року заборонити ТОВ «Максимум» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання у користуванні ТОВ «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» спірною будівлею, в тому числі але не виключно заборонити вчиняти будь-які дії щодо дострокового розірвання/припинення договору оренди від 18.06.2015 року, щодо примусового виселення заявника зі спірного приміщення; заборонити укладати з третіми особами будь-які правочини (договори) щодо надання в оренду повністю або частково спірної будівлі; заборонити надання можливості отримання відповідних послуг (у тому числі комунальних послуг) шляхом припинення технічної можливості їх отримання у будівлі, а також шляхом відключення заявника від систем забезпечення; заборонити призупиняти доступ ТОВ «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» чи його працівників або відвідувачів (клієнтів) до спірної будівлі та їх майна в наведеній будівлі; заборонити вчиняти дії щодо внесення записів про припинення права оренди ТОВ «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» за договором оренди спірної будівлі від 18.06.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що ТОВ «Максимум», який є власником спірної будівлі у випадку не забезпечення майбутнього позову вказаним у заяві шляхом зможе розпорядитися спірною будівлею на власний розсуд, зокрема передати в оренду іншим особам, здійснювати будівельні роботи щодо реконструкції спірного об’єкту оренди тощо, що в подальшому унеможливить виконання судового рішення у справі.

Згідно ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Розглянувши мотиви поданої заяви, з урахуванням того, що заявник не надав доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову вказаним в заяві шляхом, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви заявника про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс» «Антошка» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя                                                    С.О.Чебикіна