ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Справа № 918/738/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1; адв. Кохана О.О. (ордер № 014 від 05.02.2019 р.)

відповідача - адв. Поліщук О.В. (ордер № 003 від 25.01.2019 р.)

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. постановлену суддею Церковною Н.Ф. у м. Рівному

у справі № 918/738/18

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик"

про визнання недійсним рішення зборів

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. у справі № 918/738/18 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" від 22.12.2018 р. про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. та витрати з вчинення інших дій, що були необхідні для підготовки до розгляду справи, а саме - за нотаріальне посвідчення заяви в сумі 400 (чотириста) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. у справі № 918/738/18 та відмовити в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" від 22.12.2018 р. про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, не доведено обставин, які мають значення для справи і які суд першої інстанції визнав встановленими, а висновки не відповідають обставинам справи. Таким чином, судом першої інстанції порушені норми процесуального права.

Доводить, що відповідно до ст. 130 ГПК України підставою для компенсації відповідачу витрат, пов'язаних з розглядом справи, у разі залишення позову без розгляду, слугують виключно необґрунтовані дії позивача. Проте, судом першої інстанції не було встановлено, а відповідачем не доведено належними доказами вчинення позивачем будь-яких необґрунтованих дії. Скаржник зазначає, що подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду є його процесуальним правом та не може розцінюватися як необґрунтовані дії. Також скаржник вважає, що подання позивачем позову, який на думку відповідача є безпідставним або надання судом першої інстанції оцінки такому позову поза межами його розгляду по суті, також не свідчить про необґрунтованість дій позивача. При цьому посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.09.218 р. у справі № 148/312/16-ц.

Скаржник звертає увагу суду, що відповідно до частини 8 статті 129 статті ГПК України встановлено п'ятиденний строк з моменту ухвалення відповідного судового рішення для подання стороною доказів на підтвердження понесених нею витрат. В порушення вказаної норми, клопотання про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи, до якого додані відповідні докази, представником відповідача подане 28.12.2018 р., тобто - з порушенням встановленого процесуальним законодавством строку. Враховуючи вказане суд першої інстанції, на думку скаржника, мав залишити клопотання представника відповідача без розгляду.

Скаржник зазначає також, що з акту приймання-передачі наданих робіт від 22.12.2018 р., підписаного ТОВ "КРОВЕЛЬЩИК" (замовник) та Адвокатським бюро "Ольги Поліщук" (виконавець) вбачається, що були надані послуги з написання відзиву на позов, виготовлення додатків до відзиву на позов, їх належне посвідчення, надіслання відзиву позивачу та подання його до суду. Однак, відзив на позовну заяву за підписом ОСОБА_1 поданий до суду 10.12.2018 р., тобто - до укладення відповідачем та Поліщук О.В. договору про надання правничої допомоги № 18/12 від 18.12.2018 р.

Також скаржник доводить, що 29.12.2018 р. представником відповідача подано до суду квитанцію АТ КБ "Приватбанк" № 0.0..1 від 28.12.2018 р. про сплату 3000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги № 18/12 від 18.12.2018 р., тобто - після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду. При цьому платником є не відповідач, а ОСОБА_1

Крім того, витрати за вчинення нотаріальних дій у сумі 400,00 грн. на підставі довідки від 22.12.2018 р. № б/н не можуть вважатися судовими витратами, пов'язаними з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду та не підлягають компенсації у порядку, визначеному нормами ГПК України.

Одночасно вважає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки аргументам позивача та клопотанням, заявленим в судовому засіданні.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. у даній справі та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" про компенсацію судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" надало відзив на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що постановлена відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. про розподіл судових витрат не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, що свідчить про недобросовісне використання скаржником своїх процесуальних прав.

Крім того зазначає, що відповідач звернувся до суду із клопотанням про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи саме 22.12.2018 р. відповідно до накладної до поштового відправлення № 27-1 591-201 1.

Погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТзОВ «Кровельщик» були понесені витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 3 400 грн., при цьому зазначає, що клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, від позивача не надходило.

Просить врахувати наведені обставини та залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник позивача/скаржника підтримали апеляційну скаргу. Додатково скаржник пояснив, що на час звернення з позовом до суду не мав доступу до документів Товариства "Кровельщик", і після ознайомленням із відзивом на позовну заяву одержав інформацію, яка змінила його наміри, тому і подав заяву про залишення без розгляду його позовної заяви.

Представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" про визнання недійсним рішення зборів учасників ТзОВ "Кровельщик", оформлене протоколом від 03.06.2018 р. № 3 /а.с. 3-39/.

Відповідно до ухвали від 23.11.2018 р. Господарський суд Рівненської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 18.12.2018 р. /а.с. 1-2/.

11.12.2018 р. до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву, який підписаний ОСОБА_1 - без визначення посади чи підстав представництва /а.с. 43-47/. Додатком до відзиву відповідачем додано, зокрема, копії нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_1 № 47 від 06.12.2018 р. та заяви свідка ОСОБА_6 № 48 від 06.12.2018 р. /а.с. 50-51/.

17.12.2018 р. через канцелярію Господарського суду Рівненської області позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України /а.с. 54/.

Ухвалою суду першої інстанції від 18.12.2018 р. (з урахуванням ухвали суду від 26.12.2018 р. про виправлення описки) позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" про визнання недійсним рішення зборів залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 ГПК України /а.с.57-58/. Питання про розподіл судових витрат суд не вирішував.

28 грудня 2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" за підписом представника О.Поліщук на адресу суду надійшло клопотання про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У заяві відповідач просив покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. та витраит з вчиненням інших дій, що були необхідні для підготовки до розгляду справи в сумі 400 (чотириста) грн. 00 коп. /а.с. 62-66/. Відповідно до накладної № 27-1591-2012 до поштового відправлення /а.с. 76-77/ вказане клопотання було направлено на адресу суду 22.12.2018 р., тобто - з дотриманням строку, визначеного ст.129 ГПК України.

Додатками до клопотання відповідачем надано договір про надання правничої допомоги № 18/12 від 18.12.2018 р., укладений Адвокатським бюро «Ольги Поліщук» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" в особі Ігуменшевої О.О. /а.с. 67-69/.

Додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги від 18.12.2018 р. про оплату послуг Адвокатського бюро, який також укладений 18.12.2018 р., визначено, що адвокатському бюро буде сплачено гонорар в сумі 10000 грн. за надання наступних послуг: підготовка та подання до Господарського суду Рівненської області відзиву на позовну заяву у справі № 918/738/18; представництво інтересів клієнта у Господарському суді Рівненської області у справі № 918/738/18. Гонорар визначений п. 1 додаткової угоди, клієнт сплачує адвокатському бюро протягом 20 днів після підписання цієї угоди /а.с. 70/.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих робіт (послуг) необхідних для надання правничої допомоги у справі № 918/738/18 від 22.12.2018 р. сторони погодили зміст виконаних дій, та визначили що вартість послуг є фіксованою та становить 3000 грн. /а.с. 71/. Сторони визначили зміст виконаних дій:

- консультації та роз'яснення з правових питань, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини;

- додаткове консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи;

- написання відзиву на позовну заяву;

- виготовлення додатків до відзиву на позовну заяву, їх належне посвідчення (формування пакету документів);

- надіслання відзиву до позовної заяви позивачу та подання даного відзиву до суду;

- представництво інтересів в Господарському суді Рівненської області у справі.

Відповідно до довідки б/н від 22.12.2018 р., виданої приватним нотаріусом Камінською Я.М. за результатами вчинення нотаріальної дії, а саме засвідчення справжності підпису на заяві до Господарського суду Рівненської області у справі № 918/738/18/ від 06.12.2018 р. за реєстровим № 47, сплачено плату в розмірі 400 грн. /а.с.72/.

Також долучено оригінал ордеру серії РН 194 № б/н від 18.12.2018 р. /а.с.73/ та засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_1 від 26.10.2018 р. /а.с.74/, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Адвокатського бюро «Ольги Поліщук» /а.с.75/.

Ухвалою суду першої інстанції від 28.12.2018 року прийнято до розгляду клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" від 22.12.2018 р. про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи, розгляд клопотання призначено в судовому засіданні 02.01.2019 р./а.с. 79-80/.

29.12.2018 р. представником відповідача до суду першої інстанції подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме - оригіналу квитанції № 0.0..1 від 28.12.2018 р. про здійснення ОСОБА_1 оплати послуг в розмірі 3000 грн. /а.с.81-83/.

02.01.2019 р. позивачем подано до суду першої інстанції заперечення проти задоволення клопотання про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи./а.с. 88-91/.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. у даній справі задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" від 22.12.2018 р. про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. та витрати, пов'язані із вчиненням інших дій, які були необхідні для підготовки до розгляду справи, в сумі 400 грн. /а.с. 100-101/.

Доводи представника відповідача про те, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. не підлягає оскарженню окремо від рішення суду колегія суддів відхиляє з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою суду першої інстанції від 18.12.2018 р. про залишення позову без розгляду не вирішувалось питання про судові витрати. Оскільки судове рішення про залишення позову без розгляду має форму ухвали, то і додаткове рішення про розподіл судових витрат, яке приймається відповідно до ст.244 ГПКУкраїни, оформлене ухвалою і підлягає оскарженню окремо від рішення відповідно до норм ч.5 цієї статті.

Колегією суддів в межах перегляду ухвали про розподіл судових витрат встановлено таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1, 2 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною 5 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Така процесуальна дія є диспозитивним правом позивача, яке передбачене процесуальним законодавством. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, само по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це його диспозитивне право, передбачене нормами господарського процесуального законодавства, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Судом не встановлено необґрунтованих дій позивача. Відповідач згідно з процесуальним обов'язком доказування не довів, які саме необґрунтовані діі позивача були ним/позивачем вчинені, тоді як сам факт подання позову і подання заяви про залишення цього позову без розгляду з урахуванням вищенаведеного колегія суддів необґрунтованими діями не вважає.

Отже, висновок суду першої інстанції про компенсацію судових витрат (на правову допомогу та пов'язані із вчиненням інших дій, які були необхідні для підготовки до розгляду справи) лише на тій підставі, що позивач подав заяву про залишення його позову без розгляду є таким, що не відповідає вимогам закону. В судовому засіданні позивач пояснив,, що подав заяву про залишення позову без розгляду, оскільки з відзива відповідача одержав інформацію, яка не була раніше йому відома. З урахуванням такої інформації і прийняв рішення скористатись своїм процесуальним правом на подання заяви про залишення позову без розгляду. Такі пояснення не свідчать про неправомірні дії позивача у даній справі.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на позивача судових витрат відповідно до норм ст.130 ГПК України.

Разом з тим, судові витрати на правову допомогу на час звернення з таким клопотанням відповідача не підтверджені достатніми доказами.

Колегія суддів зауважує, що за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що до клопотання про компенсацію витрат, представником відповідача доданий, зокрема, акт приймання-передачі наданих робіт від 22.12.2018 р., з якого вбачається, що вартість прослуг охоплює складання відзиву на позовну заяву, виготовлення додатків до відзиву на позовну заяву, їх належне посвідчення (формування пакету документів) та надіслання відзиву до позовної заяви позивачу та подання даного відзиву до суду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відзив на позовну заяву, підписаний ОСОБА_1, разом з додатками був поданий до суду 10.12.2018 р., тобто - оформлений та поданий суду до укладення 18.12.2018 р. договору про надання правничої допомоги.

Колегія суддів звертає увагу, що зміст договору про правничу допомогу не відображає вчинення таких дій до укладання правочину. В судовому засіданні представник відповідача Поліщук О.В. підтвердила, що суду не наданий і в матеріалах справи відсутній договір, на підставі якого надавались послуги до 18.12.2018 р., зокрема, оформлявся та був поданий суду відзив на позовну заяву з додатками. Такі обставини дозволяють колегії суддів дійти висновку про те, що вимога про відшкодування витрат в сумі 3000 грн. є необґрунтованою.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на позивача можливих витрат відповідача у зв'язку з постановленням ухвали про залишення позову без розгляду. Клопотання відповідача колегія суддів вважає необґрунтованим.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" від 22.12.2018 р. та компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. у справі № 918/738/18 - скасуванню згідно з п. 2, 4 ч.1 ст.277 ГПК України.

Колегією суддів враховується, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», тому відсутні судові витрати, які підлягали б розподілу.

Керуючись ст. ст. 255, 269 - 271, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.01.2019 р. у справі № 918/738/18 скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кровельщик" про компенсацію судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Матеріали справи № 918/738/18 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

з