РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2019Справа № 910/15377/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

16 листопада 2018 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа" (позивач) надійшла позовна заява № 2-1-1066 від 12.11.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року в сумі 193 943,00 грн. (сто дев'яносто три тисячі дев'ятсот сорок три гривні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості наданих йому позивачем послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 910/15377/18, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.12.2018р.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 18.12.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/15377/18 до судового розгляду по суті на 29.01.2019 року, про що представників позивача було повідомлено під розписку, відповідача - ухвалою суду від 18.12.2018 року.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 29.01.2019 року не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Водночас, суд звертає увагу, що поштові відправлення з ухвалами суду у даній справі не були вручені відповідачу та були повернуті до суду 26.11.2018 року та 04.01.2019 року з відмітками у довідках відділення поштового зв'язку на відповідних конвертах "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача".

Так, поштові відправлення з ухвалами суду у даній справі були направлені Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна" за адресою: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 13, н/п 1,2, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В пункті 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі від 20.11.2018 року у справі №910/15377/18 є 24.11.2018 року, а ухвали суду від 18.12.2018 року - 03.01.2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, а також правом взяти участь у розгляді справи, не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Кий Авіа» (надалі - позивач, агентство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Альянс Україна» (надалі відповідач, клієнт) укладено договір надання послуг №1605 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, агентство зобов'язується за письмовою заявкою клієнта: бронювати, продавати, оформлювати авіаційні квитки на регулярні рейси авіакомпаній; бронювати, продавати і оформлювати автобусні квитки; бронювати, продавати і оформлювати залізничні квитки по СНД, Європі; бронювати і оформлювати прокат автомобілів; бронювати готельні номери закордоном для осіб, вказаних Клієнтом; організовувати і оформляти VIP обслуговування для осіб, вказаних Клієнтом, в аеропортах, з якими Агентство має відповідні договори; бронювати і оформлювати інші супутні послуги (трансфери, екскурсії); по заявці Клієнта організовувати чартерні авіарейси на умовах, погоджених з Клієнтом і авіакомпанією; оформлювати поліси медичного страхування, страхування від нещасного випадку при перельоті, страхування багажу для осіб, вказаних Клієнтом.

Відповідно до п. 2.2.1. договору клієнт зобов'язується направляти письмові заявки для надання послуг співробітникам Клієнта за допомогою інтерактивного способу зв'язку (електронна пошта) які являють собою вираження волі Клієнта (примірною формою письмової Заявки є додаток 1 і 2 до договору), або надавати їх безпосередньо в офісі Агентства.

За умовами п. 2.2.4. договору клієнт зобов'язується забезпечувати оплату послуг, заброньованих Агентством, по заявці Клієнта готівкою або безготівковими платежами, а також з використанням кредитних карток.

Згідно з умовами п.п. 3.7., 3.8., 3.9. договору Клієнт здійснює оплату замовлених послуг згідно з виставленим Агентством рахунком впродовж одного банківського дня з дня виставлення рахунку. Агентство здійснює оформлення послуг лише після отримання грошей від Клієнта. За згодою сторін допускається підтвердження оплати наданням платіжного документа. При готівковій оплаті Клієнт здійснює оплату послуг менеджеру з доставки або безпосередньо в касах Агентства під час отримання документів про виконання заявки на послуги. При безготівковій оплаті, Клієнт здійснює оплату оформлених Агентством для Клієнта послуг шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок Агентства в уповноваженій банківській установі.

В п. 3.10. договору визначено, що документом, що підтверджує надання послуг є Акт приймання-передачі (надання послуг) наданих послуг, підписаний представниками сторін. Підписання Акту приймання-передачі наданих послуг представником Клієнта є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

У відповідності до п. 3.11. договору сканкопії актів та рахунків-фактур (додатки №8) надсилаються на електронну адресу Клієнта, вказану в п. 2.2.1. Сканкопії рахунків-фактур є підставою для здійснення оплати. Оригінали актів наданих послуг та рахунків-фактур направляються на поштову адресу Клієнта.

Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами. Договір укладається на один рік (п.п. 8.1., 8.2. договору).

В п. 3 додатку № 3 сторони визначили, що сервісний збір Агентства за зміну авіаквитків, повернення/оформлення послуг (багажу, харчування), послуга онлайн реєстрації на рейс - 100,00 (сто) грн. (у тому числі ПДВ) за кожен авіаквиток.

На виконання умов договору надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року позивач надав, а відповідач прийняв обумовлені договором послуги на загальну суму 193 943,00 грн., що підтверджується актами: № 000052341 від 10.05.2018 р. на суму 20 100, 00 грн., № 000052850 від 14.05.2018 р. на суму 20 100,00 грн., № 000054517 від 24.05.2018 р. на суму 13 128,00 грн., № 000055052 від 30.05.2018 р. на суму 13 151,00 грн., № 000055109 від 30.05.2018 р. на суму 10 434,00 грн., № 000055362 від 01.06.2018 р. на суму 41 664,00 грн., № 000055840 від 04.06.2018 р. на суму 41 528,00 грн., № 000055857 від 04.06.2018 р. на суму 6928,00 грн., № 000058594 від 25.06.2018 р. на суму 21 000,00 грн., № 000060106 від 10.07.2018 р. на суму 5910,00 грн. (копії містяться в матеріалах справи). Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками товариств.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.08.2018 року та 13.10.2018 року позивачем на електронну адресу були направлені відповідачу для оплати рахунки-фактури: № 000052341 від 10.05.2018 року на суму 20 100,00 грн., № 000052850 від 14.05.2018 року на суму 20 100,00 грн., № 000054517 від 24.05.2018 р. на суму 13 128,00 грн., № 000055052 від 30.05.2018 р. на суму 13 151,00 грн., № 000055109 від 30.05.2018 р. на суму 10 434,00 грн., № 000055362 від 01.06.2018 р. на суму 41 664,00 грн., № 000055840 від 04.06.2018 р. на суму 41 528,00 грн., № 000055857 від 04.06.2018 р. на суму 6928,00 грн., № 000058594 від 25.06.2018 р. на суму 21 000,00 грн., № 000060106 від 10.07.2018 р. на суму 5910,00 грн.

Втім, відповідачем вищевказані рахунки-фактури на загальну суму 193 943,00 грн. не оплачені, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року в розмірі 193 943,00 грн.

Судом встановлено, що позивач, внаслідок неоплати наданих за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року послуг направив відповідачу вимогу № 2-1-957 від 16.10.2018 року, в якій просив здійснити погашення заборгованості за договором в сумі 193 943,00 грн. Факт направлення вказаної вимоги підтверджується фіскальним чеком від 17.10.2018 року та описом вкладення у цінний лист від 17.10.2018 року (копії містяться в матеріалах справи).

Проте, відповідач суму заборгованості за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року в розмірі 193 943,00 грн. не сплатив.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 901 Цивільного кодексу України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів сплати відповідачем на користь позивача 193 943,00 грн. в оплату наданих за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року послуг до суду не представлено.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, документами, які підтверджують як факт виконання позивачем зобов'язання з надання послуг відповідно до договору, так і факт виникнення у відповідача зобов'язання з їх оплати є акти, які сторонами належним чином оформлені та підписані без будь - яких зауважень.

Суд наголошує, що саме ці документи є первинними бухгалтерським документами, які засвідчують здійснення господарських операцій і містять інформацію про вартість наданих послуг.

Отже, підписання відповідачем актів, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Водночас, судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності у відповідача письмових зауважень щодо наданих йому позивачем послуг за договором надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року, станом на час розгляду справи доказів здійснення відповідачем оплати за надані послуги позивачем в загальній сумі 193 943,00 грн. матеріали справи не містять.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 193 943,00 грн. за надані послуги на підставі договору надання послуг № 1605 від 12.04.2018 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2909,15 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Суд звертає увагу, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Так, за подання позовної заяви № 2-1-1066 від 12.11.2018 року позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2909,15 грн.

Тоді як, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3338,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням №Р112981 від 12.11.2018 року.

За таких обставин, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 429,22 грн.

Водночас, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна" (, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 13, н/п 1,2) на користь Приватного акціонерного товариства "Кий Авіа" (, адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 1) грошові кошти: основного боргу - 193 943,00 грн. (сто дев'яносто три тисячі дев'ятсот сорок три гривні) та судовий збір - 2909,15 грн. (дві тисячі дев'ятсот дев'ять гривень 15 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.02.2019р.

Суддя О.В. Котков