ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Справа№ 920/401/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Мельничук О.С.,

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "ИН.КОЛ"

на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 (повний текст рішення складено 01.10.2018)

у справі №920/401/18 (суддя В.Л. Котельницька)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ИН.КОЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Айсберг"

про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "ИН.КОЛ" з позовом до ТОВ «Група Айсберг» про розірвання договору № 041115 від 04.11.2015, укладеного між ТОВ "ИН.КОЛ" та ТОВ «Група Айсберг».

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем умов зазначеного договору, які виразились в ухиленні ТОВ «Група Айсберг» від виконання взятих на себе зобовязань щодо приймання виготовленої за договором продукції.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 року по справі №920/401/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що судом не встановлено істотних порушень відповідачем умов договору № 041115 від 04.11.2015. Зокрема, суд зазначив, що позивачем не надано доказів, вчинення дій по доставці продукції за вказаним договором після усунення недоліків на адресу відповідача та після направлення листа від 24.03.2017 р № 3, що свідчить про те, що відповідач не міг здійснити прийняття продукції не зі своєї вини, а внаслідок невиконання позивачем п. 6.1 договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ИН.КОЛ" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 року у справі №920/401/18 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд визнав встановленими обставини щодо повернення пресформи саме 23.01.2017 у спосіб, коли позивач її забрав, за відсутності належних доказів. Також, апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності недоліків пресформи, на підставі листів відповідача та актів випробувань форми, оскільки останні протирічать один одному та містять некоректну інформацію щодо недоліків. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідач фактично використовував пресформу в своїй господарській діяльності, а тому пресформа відповідає вимогам якості. При цьому, апелянт зазначає, що оскільки продукція має належну якість, у відповідача існує обовязок прийняти виготовлену продукцію за місцем її виготовлення. В той же час, апелянт зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено місце передачі товару, в звязку з чим, в даному випадку, необхідно застосовувати норми ст. 532 ЦК України.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ИН.КОЛ" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 залишено без руху, в зв'язку з відсутністю доказів, які б підтверджували сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Роз'яснено апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки.

28.11.2018 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 у справі №920/401/18 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 31.01.2019.

29.12.2018 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

14.01.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній заперечив проти доводів відповідача викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

В судовому засіданні 31.01.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив рішення першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Статтями 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

04 листопада 2015 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (замовник) укладено договір №041115 (далі Договір).

Відповідно до умов Договору позивач взяв на себе зобов'язання виготовити та поставити відповідачу для лиття під тиском на виріб «Спрей Кап» (далі - продукція), виготовити конструкторську документацію та передати її відповідачу. Продукція повинна відповідати технічним вимогам, зазначеним у специфікації №1, яка є невід'ємною частиною договору. В свою чергу відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити своєчасну оплату продукції. Вартість продукції становить 1450260,00 грн. з врахуванням 141710,00 грн. ПДВ.

Згідно з п. 3.1. Договору, відвантаження продукції здійснюється протягом 6 (шести) місяців після здійснення відповідачем передоплати.

Відповідно до п. 6.1 Договору, перевірка якості продукції здійснюється шляхом проведення випробувань на обладнанні замовника. В разі виявлення в процесі випробувань недоліків продукції транспортування продукції постачальнику для усунення недоліків та зворотно відповідачу, як замовнику здійснюється за рахунок постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив позивачу попередню оплату за продукцію розмірі 60% від суми договору в повній сумі 15.01.2016, що також не заперечується позивачем.

Таким чином, строк поставки продукції згідно з п.3.1. Договору повинен був становити 16.07.2016.

В той ж час, продукція належним чином відповідачу не поставлена, про що зазначає сам позивач.

Так, після проведення випробувань на обладнанні відповідача відповідно до п.6.1 договору пресформа 23.01.2017 була повернута позивачу для усунення недоліків її якості, що вбачається з листування сторін та не заперечується останніми. Зазначене також встановлено судами під час розгляду справи №922/2071/17.

Листом від 24.03.2017 №3 позивач повідомив відповідача про готовність здійснити відвантаження продукції з оформленням документів, що підтверджують передачу продукції від постачальника до замовника.

Проте, відповідач в порушення своїх зобовязань не здійснив дій щодо прийняття продукції. Таким чином, на думку позивача, має місце істотне порушення відповідачем умов Договору, в звяжу з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу (ч. 1 ст. 206 ГК України).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає про істотні порушення відповідачем умов Договору, в частині прийняття продукції.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 662, 664 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар" Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Як вбачається з пояснень представників сторін, після проведення випробувань на обладнанні відповідача у відповідності до п.6.1 договору пресформа 23.01.2017 була повернута позивачу для усунення недоліків її якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

При цьому, позивач вказує, що при поверненні відповідачем пресформи, після проведення випробувань, позивачем встановлено факт використання відповідачем обладнання у власних виробничих цілях, про що свідчить показання лічильника циклів пресформи -57824 шт, про що зазначено в листі №3 від 24.03.2017.

З наведеного вбачається, що позивач 23.01.2017 забрав пресформу на доопрацювання і станом на день звернення до суду з позовом зберігає зазначену пресформу в себе.

Таким чином, підставою спору в даному випадку є обовязок відповідача прийняти товар за місцезнаходженням продавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

А відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 6.1 договору, перевірка якості продукції здійснюється шляхом проведення випробувань на обладнанні позивача. В разі виявлення в процесі випробувань недоліків продукції транспортування продукції постачальнику для усунення недоліків та зворотно відповідачу, як замовнику здійснюється за рахунок постачальника.

Таким чином, після того, як позивач забрав пресформу на доопрацювання, останній, після усунення недоліків, повинен за власний рахунок повторно доставити продукцію відповідачу для проведення випробувань, після чого, у разі коли випробування показали належну якість у відповідності до специфікації до Договору, відповідач повинен прийняти обладнання відповідно до умов Договору.

Так, відповідач листом від 06.06.2017 року № 63 (а.с.64) повідомив позивача, про готовність прийняти продукцію за договором № 041115 від 4 листопада 2015 року та просив не пізніше 16.06.2017 вчинити дії по доставці на адресу ТОВ «Група Айсберг»: місто Суми, вул. Воровського, будинок 24 та для пришвидшення цього процесу додатково зазначає контактні телефони уповноважених осіб.

В той же час, позивач не забезпечив транспортування продукції замовнику після усунення недоліків для проведення випробувань в порядку п. 6.1, проте, вимагав від замовника прийняти продукцію за своїм місцезнаходження у м.Харкові.

При цьому, позивачем не доведено належними доказами того, що після усунення недоліків обладнання є належної якості та не потребує випробувань в порядку п. 6.1. Договору.

Посилання апелянта на використання відповідачем обладнання у власних виробничих цілях, про що свідчать показання лічильника циклів, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки не стосуються предмета даного спору та не підтверджені належними доказами.

Крім того, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо фіктивність листів відповідача та актів випробувань форми, оскільки сам позивач у відповіді на відзив та в поясненнях не заперечує того факту, що відповідач повернув відповідачу обладнання для усунення недоліків, а станій його прийняв, а також те, що обладнання знаходиться у відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено істотного порушення відповідачем умов Договору щодо прийняття обладнання.

Доводи апелянта з приводу неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом вимог матеріального права та неправильного тлумачення норм чинного законодавства не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 року по справі №920/401/18 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ИН.КОЛ" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 року по справі №920/401/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2018 року по справі №920/401/18 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/401/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.02.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

ОСОБА_1