Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейв Експрес»
до Приватного підприємства «Топ-Маркет»
про стягнення 24.466,19 грн
Представники сторін: не викликались
12.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейв Експрес» до Приватного підприємства «Топ-Маркет» про стягнення 24.466,19 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за участю транспортного засобу Fiat Doblo Cargo, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, відбулось ДТП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва № 759/3299/17 від 28.04.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідно до полісу № АК/5030200 страхувальником та власником вказаного транспортного засобу є відповідач. В результаті скоєного ДТП позивачу, як власнику автомобіля марки IVECO , державний номер НОМЕР_2, заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 31.025,00 грн, з яких 6.558,81 грн позивачу було відшкодовано страховиком відповідача. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 24.466,19 грн шкоди.
Рішенням № 910/15095/18 від 18.01.2019 повністю задоволені позовні вимоги та стягнуто з Приватного підприємства «Топ-Маркет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейв Експрес» 24.466,19 грн шкоди, 1.762,00 грн витрат по сплаті судового збору.

04.02.2019 до суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4.500,00 грн та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1.015,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15095/18 від 06.02.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейв Експрес» в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4.500,00 грн залишено без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частина 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що з метою встановлення вартості матеріального збитку заподіяного позивачу - власнику автомобіля IVECO, державний номер НОМЕР_2, позивач звернувся до Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 49 від 28.03.2017 позивачем отримано виконані Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України роботи - експертизу, дослідження автотоварознавче вартістю 1.015,20 грн. При цьому в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження № Д11/1, складений Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

З платіжного доручення № 310 від 28.03.2017 позивачем перераховано на рахунок Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України кошти за експертизу в розмірі 1.015,20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ч. 5 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на проведення експертного дослідження. При цьому до позовної заяви було додано докази їх понесення в сумі 1.015,20 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що позивачем підтверджено наявність доказів фактичного перерахування ним коштів експертній установі, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на проведення експертного дослідження покладаються повністю на відповідача в сумі 1.015,20 грн.

Керуючись ст.ст. 127, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Приватного підприємства «Топ-Маркет» (03127, м. Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 120, корп. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейв Експрес» (10007, м. Житомир, вул. Київське шосе, 143-а, ) 1.015 (одна тисяча п'ятнадцять) грн 20 коп. витрат на проведення експертного дослідження.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова