РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2019Справа № 910/15367/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРАЄТІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" про стягнення 189 060,00 грн., за участю представників позивача - Баланьова А.О., довіреність №б/н від 16.07.2018 року, відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 189 060,00 грн. помилково перерахованих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2018 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

30.11.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року справу призначено до розгляду на 09.01.2019 року.

18.12.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому він вказує на наявність договірних відносин між сторонами, на підставі яких позивач і перерахував відповідачу спірні кошти в якості плати за проведення рекламних компаній за березень - червень 2017 року за договором №205-16 про надання послуг з проведення рекламної(их) компанії(ій) від 24.06.2016 року, у зв'язку із чим, відповідач просить суд залишити позовні вимоги без задоволення.

09.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування доказів, у якому він просить суд витребувати у Державної фіскальної служби у м. Києві додаток № 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, а саме - розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі конртагентів.

23.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив.

23.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування доказів, в якому він просить суд продовжити строк на подання даного клопотання та витребувати у ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві додатки № 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість відповідача у період з березня 2017 року по червень 2018 року.

За приписами ч. ч. 1., 2. ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.3 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Відповідачем відзив на позовну заяву було подано 18.12.2018 року, а клопотання про витребування доказів 09.01.2019 року та 23.01.2019 року, тобто з пропуском строку визначеного ч. 3 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідач у клопотанні від 23.01.2019 року про витребування доказів просить суд продовжити строк на подання клопотання про витребування доказів, в якості поважних причин пропуску вказує, що він пропустив строк оскільки на момент подання відзиву не знав, що позивач скористався податковим кредитом.

Проте, жодних доказів в підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку для подання відповідачем клопотань про витребування доказів, тому відмовляє відповідачу в поновленні пропущеного процесуального строку.

Враховуючи все вищевикладене, клопотання відповідача про витребування доказів залишаються судом без задоволення у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України.

09.01.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 30.01.2019 року.

15.01.2019 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

23.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив.

30.01.2019 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі платіжного доручення № 493 від 05.04.20107 року позивач перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 189 060,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за послуги розм. рекламного зображ. за рах № 677 від 21.02.2017 року. у сумі 157 550,00 грн., ПДВ - 20% 31 510,00 грн».

Відповідно до наданого відповідачем рахунку №677 від 21.02.2017 року покупцем за вказаним рахунком вказано іншу юридичну особу а не позивача, а саме: ТОВ "Українські оптові рішення" та вказано, що це оплата за договором №37-17 від 27.01.2017 року, який було укладено між відповідачем та ТОВ "Українські оптові рішення".

Таким чином, позивач помилково перерахував платіжним дорученням № 493 від 05.04.20107 року на користь відповідача 189 060,00 грн.

Доказів повернення вказаних коштів відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Судом дана належна оцінка відзиву відповідача на позовну заяву. Водночас, доводи відпоівідача, що це оплата за договором №205-16 від 24.06.2016 року повністю спростовується самим платіжним дорученням № 493 від 05.04.2017 року в якому вказано в графі призначення платежу: «Оплата за послуги розм. рекламного зображ. зг. рах. №677 від 21.02.2017 року» та рахунком №677 від 21.02.2017 року де покупцем вказано іншу юридичну особу а не позивача, а саме: ТОВ "Українські оптові рішення" та вказано, що це оплата за договором №37-17 від 27.01.2017 року, який було укладено між відповідачем та ТОВ "Українські оптові рішення".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 189 060,00 грн. помилково перерахованих грошових коштів є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, поверх 10, код 34729203) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРАЄТІ" (03049, м. Київ, вул. Тополева, 4, офіс 19, код 40545926) 189 060 (сто вісімдесят дев'ять тисяч шістдесят) грн. 00 коп. помилково перерахованих грошових коштів та 2 835 (дві тисячі вісімсот тридцять п'ять) грн. 90 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 04.02.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна