РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019Справа № 910/16115/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 16 212,00 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" (далі - ПрАТ "Просто-Страхування", позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (далі - ТДВ "СТ "Домінанта", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 16 212,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 17.05.2018 р. у місті Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 16 712,00 грн. Проте, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв'язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

У позові ПрАТ "Просто-Страхування" просить компенсувати йому страхове відшкодування в розмірі 16 212,00 грн. та стягнути його з відповідача.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.12.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що відповідно до договору добровільного страхування № PKS № 1700988 від 15.06.2017 р., укладеного між ПрАТ "Просто-Страхування" та ОСОБА_1, були застраховані майнові інтереси останньої (страхувальника), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також із матеріалів справи вбачається, що 17.05.2018 р. у місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Дача Логан", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.17.2018 р. по справі № 755/8000/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту оцінки транспортного засобу № 128925 від 12.09.2018 р., наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 12 700,50 грн., а відповідно до рахунку-фактури СТО № 08230518 від 23.05.2018 р. - становить 16 712,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на підставі страхового акта № 128925 від 29.05.2018 р., платіжним дорученням № 9400 від 29.05.2018 р. відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 16 712,00 грн, що був заподіяний страхувальником ТДВ "СТ "Домінанта" (відповідача).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Також пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Дача Логан", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ТДВ "СТ "Домінанта" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/002147688.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "Просто-страхування") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

20.06.2018 р. позивач (ПрАТ "Просто-страхування"), як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ТДВ "СТ "Домінанта" із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 16 712,00 грн., тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, указана заява була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018 р., по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018 р., по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018 р., по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 р., по справі № 910/171/17 від 02.10.2018 р.

Із акту страхового відшкодування № 128925 від 29.05.2018 р., а також зі звіту експертного дослідження № 128925 від 12.09.2018 р., рахунку-фактури СТО № 08230518 від 23.05.2018 р., вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля марки "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у даному випадку не застосовувався.

Таким чином, суд вважає доведеною позивачем належними засобами доказування вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля "Хюндай", яка склала 16 712,00 грн.

Також суд зазначає, що статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АМ/002147688 франшиза складає 500,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу з урахуванням франшизи становить 16 212,00 грн. (16 712,00 грн. - 500,00 грн.).

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ПрАТ "Просто-Страхування" підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

У даному випадку судові витрати складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат за надану професійну правничу допомогу.

При цьому суд прийняв до уваги, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000, 00 грн., підтверджують належні у справі докази, а саме - договір про надання правової допомоги № 1 від 16.04.2018 р. (із додатком щодо переліку страхових справ, за якими здійснюється представництво), укладений між ПрАТ "Просто-Страхування" та Адвокатським бюро "Синюк та партнери", детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) з правової допомоги у даній справі, відповідний ордер на представництво інтересів позивача в суді адвокатом ОСОБА_3 (серія КС № 444151 від 30.05.2018 р.), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 6423/10 від 15.02.2018 р., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, опис робіт (наданих послуг) від 28.09.2018, а також докази оплати правничої допомоги позивачем - платіжні доручення № 15693 від 04.09.2018, № 15694 від 04.09.2018 на загальну суму 52 000,00 грн. (до якої входить заявлена сума на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.). Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту надання професійної правничої допомоги у даній справі на суму 3 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 178, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерне товариство "Просто-Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 16 212,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (03056, м. Київ, провул. Індустріальний, 23, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерне товариство "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування у сумі 16 212 (шістнадцять тисяч двісті дванадцять тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.