ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1707/18

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жельне С.Ч.

судді: Лаврова Л.С. , Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк", м.Київ
до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Азімут-Вет", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ГОРИЗОНТ", м.Харків
про витребування майна
за участю представників:

позивача: ОСОБА_3, адвокат;

відповідача: ОСОБА_4, адвокат;

третьої особи: ОСОБА_5, адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ВТБ Банк" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Азімут-ВЕТ" (відповідач) в якій просить витребувати майно, а саме: нежитлові приміщення 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-го поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ. "А-2", загальною площею 380,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, 12 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Азімут-ВЕТ" та повернути його у власність позивача.

Позивач в обгрунтування позову вказує, що 25.02.2011 набув у власність спірні нежитлові приміщення на підставі Іпотечного договору №15.09-19/09-ДI01 від 10.08.2018, укладеного між позивачем та ТОВ "Горизонт". Після скасування Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" реєстрації права власності позивача на нежитлові приміщення 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-го поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ. "А-2", загальною площею 380,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, 12 вказане нерухоме майно було набуте відповідачем на підставі Договору купівлі-продажу від 23.08.2017р.У зв'язку тим, що дії Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації " стосовно скасування реєстрації права власності на спірне нерухоме майно були визнані судом протиправними, на думку позивача, слід вважати, що спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею, що в свою чергу є підставою для витребування цього майна від добросовісного набувача на підставі ст.388 ЦК України.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі№ 922/1707/18. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "24" липня 2018 р. о(об) 14:10.

Ухвалою суду від 25.06.2018 в задоволенні заяви (вх.№1707/18 від 22.06.2018) Акціонерного товариства "ВТБ Банк" про забезпечення позову відмовлено повністю.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 10.07.2018 представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх. № 19778) в якому заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в позові. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 24.07.2018 представник відповідача надав клопотання (вх. № 21372) про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ГОРИЗОНТ".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.07.2018 задоволено клопотання відповідача про залучення третьої особи. Залучено до участі у справі № 922/1707/18 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ГОРИЗОНТ» (ідент. код 30589642, юр. адреса: 61045, АДРЕСА_1) третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

24.07.2018 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та підготовче засідання було відкладено на 28.08.2018 о 12:00 , що було зафіксовано ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання.

10.08.2018 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення (вх.№23128) з зазначенням правової позиції щодо предмету спору.

12.09.2018 позивач, через канцелярію господарського суду надав відповідь на відзив (вх.№26479), а також додаткові пояснення на пояснення третьої особи (вх.№26480).

12.09.2018 у судовому засіданні було оголошено перерву до 14.10 год. 19.09.2018.

19.09.2018 третя особа надала до суду додаткові пояснення по справі (вх.№27227).

29.09.2018 позива до суду надав клопотання про витребування доказів (вх.№27291).

Протокольною ухвалою від 19.09.2018 було постановлено про відкладення підготовчого засідання на 26.09.2018 14.10 год.

Протокольною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 26.09.2018 справу № 922/1707/18 призначено до колегіального розгляду.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.09.2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Лаврова Л.С., суддя Аюпова Р.М.

Ухвалою госпосподарського суду Харківської області від 27.09.2018 призначено підготовче засідання на 25.10.2018 о 12:00 год.

У зв'язку із хворобою судді Аюпової Р.М. підготовче засідання 25.10.2018 було перенесено на 05.11.2018 о 12:30 год.

05.11.2018 та 20.11.2018 у підготовчому засіданні оголошувалась перерва.

Ухвалою суду, що була занесена до протоколу судового засідання від 26.11.2018 строк підготовче засідання продовжено на 30 днів та оголошено перерву до 11:00 год 17.12.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.12.2018 задоволено клопотання Акціонерного товариства "ВТБ Банк" про витребування доказів (вх.№27291 від 19.09.2018).

17.12.2018 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 12:30 год. 17.12.2018.

Ухвалою, що була занесена до протоколу судового засідання від 27.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.01.2019.

Ухвалою, що була занесена до протоколу судового засідання від 10.01.2019 задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (вх.№488 від 09.01.2019), судове засідання відкладено на 14.01.2019.

14.01.2019 за вх.№816 на виконання ухвали господарського суду Харківської від 17.12.2018 Департаментом реєстрації Харківської міської ради до суду надано копії витягів з реєстраційних справ 1, 1 та 1 та електронні копії витягів з реєстраційних справ 1, 1 та 1 згідно відомостей Державного реєстру прав.

14.01.2019 у судовому засіданні оголошено технічну перерву до 12:30 год. 28.01.2019.

У судовому засіданні 28.01.2019 представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Присутні представники відповідача та третьої особи заперечували у задоволені позову з підстав викладених ними у письмових поясненнях та відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарським судом встановлено наступне.

10.08.2009 між Відкритим товариством ВТБ Банк правонаступником якого є Акціонерне товариство "ВТБ БАНК", як Іпотекодержателем та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Горизонт", як Іпотекодавцем з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Горизонт КЦ" за Кредитним договором №15.08-08/09-СК від 10.08.2009 був укладений Іпотечний Договір №15.08-08/09-ДI01.

Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору №15.08-08/09-ДI01 предметом іпотеки є нежитлові приміщення за адресою вул.Кокчетавська, 12 - нежитлова будівля, літ. B-1, загальною площею 251,2 кв.м; нежитлові приміщення 1-го поверху №1-16, 40, 41; 2-го поверху №17-39 в літ. "А-2", загальною площею 376,7 кв.м.; нежитлові приміщення підвалу №1-11, загальною площею 157,2 кв.м.

Також в забезпечення виконання позичальником ТОВ "Три Т" кредитного договору №15.09-19/09-СК від 10.08.2009 між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Горизонт", як Іпотекодавцем та ВАТ ВТБ Банк, як Іпотекодержателем 10.08.2009 був укладений іпотечний договір №15.09-19/09-ДI01 предметом якого якого є нежитлові приміщення за адресою вул.Кокчетавська, 12 - нежитлова будівля, літ.В-1, загальною площею 251,2 кв.м.; нежитлові приміщення 1-го поверху №1-16, 40, 41; 2-го поверху №17-39 в літ. "А-2", загальною площею 376,7 кв.м.; нежитлові приміщення підвалу №1-11, загальною площею 157,2 кв.м.

Згідно до п.4.1 Іпотечного договору №15.08-08/09-ДI01 від 10.08.2009 та Іпотечного договору №15.09-19/09-ДI01 від 10.08.2009 Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат пов'язаних з пред'явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобов'язання.

Позивач вказує на те, що зважаючи на невиконання умов Кредитного договору, Банк був змушений в порядку ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» та умов Іпотечного договору звернути стягнення на вказане майно шляхом набуття права власності на нього у позасудовому порядку та в результаті - 25.02.2011 року Державним реєстратором КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_6 було прийнято рішення щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-16,40,41; 2-го поверху №17-39 в літ."А-2" загальною площею 379,9 кв.м.; нежитлову будівлю, літ.B-1 загальною площею 258.2 кв.м.; нежитлові приміщення підвалу №1-11 загальною площею 157,2 кв.м. в літ "А-2" ( ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав т.1 а.с.37-39), що розташовані за за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, буд.12.

За зверненням ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Горизонт" прокуратурою м.Харкова було проведено перевірку стосовно неправомірних дій співробітників КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" під час проведення технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, які знаходяться по вул.Кокчетавська, 12 та вул.Конєва, 4 у м.Харкові за Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк".

В ході вказаної перевірки було встановлено порушення пункту 3.9 Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", пункту 3.1 Інструкції "Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна", статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

17.05.2011 заступником прокурора м.Харкова були винесені протести на рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна №1280, 1282, 1283, 1288, якими від директора КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" вимагалося скасувати рішення державного реєстратора КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 25.02.2011 про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк " права власності на нежтлові приміщення 4-го поверху №106-121, 122а, 123а, 124а, 187-201, I, IIa в нежитловій будівлі літ. "Р-5" площею 565,7 м2 по вул. Конєва, 4 та нежитлові приміщення підвалу №1-11 площею 157,2 м2, 1-го поверху №1-16, 40, 41, 2-го поверху №17-39 площею 379,9 м2 в літ."А-2" та нежитлову будівлю літ. "В-1" площею 258,2 м2 по вул. Кокчетавська, 12.

Позивач зазначає, що згідно відповіді КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за вказаними протестами заступника прокурора м.Харкова реєстрацію права власності на наведені вище нежитлові приміщення за Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" було скасовано.

З матеріалів справи вбачається, що у подальшому 23.08.2017 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ГОРИЗОНТ", який виступив у якості продавця та Відповідачем, який виступив у якості покупця, було укладено договір купівлі-продажу (т.1 а.с.89), який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 3102 (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого продавець відчудив покупцю нежитлові приміщення 1-го поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-го поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ."А-2" загальною площею 380,3 кв.м.Відчужуване нерухоме майно належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.07.2005 року ОСОБА_8, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №1714. (п. 2. Договору купівлі-продажу).

Згідно інформації з ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (т.2 а.с.22) спірне нерухоме майно - нежитлові приміщення 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-ого поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ."А-2", загальною площею 380,3 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ-ВЕТ".

У червні 2011 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі Відділення "Харківська регіональна дирекція" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", треті особи - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Горизонт", прокуратура м.Харкова, про визнання дій притиправними.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 (справа №2а-6586/11/2070) у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" було залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2012 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Відділення "Харківська регіональна дирекція" залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 залишено без змін.

Постановою Верхованого Суду України від 05.03.2013 ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.12.2012 - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого Адміністративного Суду України від 03.12.2015 (справа №2а-6586/11/2070) задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ "Банк". Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 - скасовано. Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ "Банк" в особі Відділення "Харківська регіональна дирекція" задоволено частково та визнано протиправними дії Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" по скасуванню реєстрації права власності на нежитлові приміщення 4-го поверху №106-121, 122а, 123а, 124а, 187-201, I, IIa в нежитловій будівлі літ.157,2 м2, 1-го поверху №1-16, 40, 41, 2-го поверху №17-39 площею 379,9 м2 в літ. "А-2" та нежитлову будівлю літ. "В-1" площею 258.2 м2 по вул.Кокчетавській, 12 за Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" на підставі протестів заступника прокурора м.Харкова від 17.05.2011 року №1283, від 17.05.2011 року №1280, від 17.05.2011 №1282 та від 17.05.2011 року №1288.

За приписами ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачі, відповідачі, треті особи, тощо.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015р. Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За таких обставин суд вважає встановлені вищезазначеною постановою Вищого адміністративного Суду України від 03.12.2015 у справі № 2а-6586/11/2070 факти такими, що мають преюдиціальне значення і доказування не потребують.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 16 Цивільного кодексу (надалі - ЦК України) та ст. 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі.

Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Віндикаційними позовами захищається правомочність володіння, що належить власникові або іншій особі, яка отримала право володіння річчю на законній підставі( у тому числі на підставі договору, який не визнано недійсним).

Цивільний кодекс встановлює певні умови, за яких власник має право витребовувати свою річ з чужого незаконного володіння із якими пов'язані поняття, як добросовісність та недобросовісність володіння річчю.

Добросовісність набувача характеризує його суб'єктивне ставлення до обставин вибуття майна з володіння власника та правомірності його придбання.

Так, добросовісним набувачем визнається особа, яка придбала річ у особи, яка не мала права її відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати.

Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем.

Стаття 388 ЦК України встановлює, що власник майна має право витребовувати своє майно в добросовісного набувача, якщо його було набуто за відплатною угодою у випадку, коли майно:

- було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

- було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

- вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як було зазначено вище, позовні вимоги обґрунтовані тим, що після скасування Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" реєстрації права власності позивача на нежитлові приміщення 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-го поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ. "А-2", загальною площею 380,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, 12 та визнанням судом цих дій Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" протиправними, спірне нерухоме майно вибуло з володіння Позивача поза його волею, зокрема, через його відчудження ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ГОРИЗОНТ" на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ-ВЕТ" за договором купівлі-продажу від 23.08.2017 року.

Вказані обставини підтверджуються належними в матеріалах справи доказами та повністю спростовують викладені у відзиві на позовну заяву твердження відповідача про правомірне набуття ним у власність спірного нерухомого майна, яке вибуло з володіння АТ "ВТБ Банк" поза його волею.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного суду України від 30 січня 2012 року , 29 жовтня 2014 року (справи № 6-152цс14 та 6-164цс14), 17 грудня 2014 року, 29 квітня і 13 травня 2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що нежитлові приміщення 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-го поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ. "А-2", загальною площею 380,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, 12 вибули з володіння Позивача у незаконний спосіб, та в подальшому перейшло у власність Відповідача від особи, яка не мала права відчужувати його та заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги про витребування майна, а саме: нежитлових приміщень 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-ого поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ. "А-2", загальною площею 380,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, 12 з чужого незаконного володіння ТОВ "АЗІМУТ-ВЕТ", яке незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ними та повернення його у власність АТ "ВТБ БАНК" підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі ст.388 ЦК України.

Суд також зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне, при подані позовної заяви позивач зазначив що вартість спірних нежитлових приміщень, складає 2018500,00 грн., у зв'язку з чим позивачем при поданні позовної заяви було сплачено 30277,50 грн. судового збору.

Між тим позивача надано до матеріалів справи копію Довідки про балансову вартісь (т.1 а.с.233) в якій їх вартість зазначена у сумі 964199,86 грн.

Таким чином, судом встановлено, що при подані позовної заяви розмір судового збору що підлягав сплаті мав складати 14 463,00 грн.

Згідно п.2.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України - у разі коли визначена (встановлена) позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, господарський суд з урахуванням припису абзацу першого частини другої статті 6 Закону і частин першої - четвертої статті 49 ГПК попередньо визначає розмір судового збору, виходячи з ціни позову, вказаної позивачем, а за результатами вирішення спору або достягає недоплачену суму судового збору з належної сторони, або повертає суму переплати цього збору.

За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 463,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.317, 319, 321, 378, 388 ЦК України, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Витребувати майно, а саме: нежитлові приміщення 1-ого поверху №1-6, 8, 9, 9а, 10, 12-15, 40-41; 2-ого поверху №18-23, 18б, 30-32, 32а, 35-39 в літ. «А-2», загальною площею 380,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Кокчетавська, 12 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АЗІМУТ-ВЕТ» (Код , адреса: 61017, Харківська обл., місто Харків, вулиця Кокчетавська, будинок 12) та повернути його у власність Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (, адреса: 01004, м.Київ, бул.ОСОБА_9/вул.Пушкінська, буд.8/26).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АЗІМУТ-ВЕТ» (Код , адреса: 61017, Харківська обл., місто Харків, вулиця Кокчетавська, будинок 12) на користь Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (, адреса: 01004, м.Київ, бул.ОСОБА_9/вул.Пушкінська, буд.8/26) 14463 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариство «ВТБ БАНК» (, адреса: 01004, м.Київ, бул.ОСОБА_9/вул.Пушкінська, буд.8/26).

Відповідач: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АЗІМУТ-ВЕТ» (Код , адреса: 61017, Харківська обл., місто Харків, вулиця Кокчетавська, будинок 12).

Повне рішення складено 04.02.2019 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11