ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"28" січня 2019 р. Справа№ 910/4390/15-г

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

ОСОБА_1

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018

у справі № 910/4390/15-г

за заявою Публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2018 (суддя Чеберяк П.П.) в задоволені заяви Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" на суму 16 092 грн. 93 коп. відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Головне управління Державної фіскальної служби України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі та прийняти нову, якою визнати кредиторські вимоги Головного управління ДФС у місті Києві.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019 справу № 910/4390/15-г передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Грек Б.М. судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Одночасно апелянтом в тексті апеляційної скарги було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з початком нового бюджетного періоду, скаржник с обєктивних причин позбавлений можливості сплатити судовий збір. Також заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження.

Як свідчать матеріали апеляційної скарги, 09.01.2019 р. заявник звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.11.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її проголошення). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у розгляді справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

За положенням ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу ( ч. 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

За таких обставин апеляційна скарга Головного управління ДФС у місті Києві підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з підстав не наведенняповажних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вона може бути застосована до особи у виключних випадках.

Апелянтом не доведено, що сплата судового збору э надмірним тягарем, також апелянт не довів вжиття належних заходів щодо сплати судового збору.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання апелянта не ґрунтується на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п.10 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку за подання до господарського суду заяви кредиторі, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом судовий збір сплачується у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до п.4 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням вказаних приписів Закону, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.01.2015 (1218,00 грн), при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 3654,00 грн. (1218,00 грн. х 2 х 150%).

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги у визначеній сумі, не додано.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст.258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, на підставі ст.ст.174, 260 ГПК України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі та наведення аргументованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження з відповідним доказами.

Водночас колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Враховуючи викладене, керуючись ст.174, ст.258, ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Головному управлінню Державної фіскальної служби України у місті Києві про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/4390/15-г.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/4390/15-г. залишити без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду докази сплатити судового збору у встановленому відповідним законодавством розмірі 3654,00 грн. та наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з відповідним доказами.

4. Попередити апелянта, якщо заява про усунення недоліків в апеляційній скарзі не буде подана особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

ОСОБА_1