ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зміну способу та порядку виконання судового рішення

31.01.2019м. Дніпро№ 904/8158/16

Суддя Воронько В.Д., за участю секретаря судового засідання Батир Б.В., розглянувши заяву Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 у справі

за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області, м. Дніпро, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Феміда-плюс", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпро

про стягнення 328 768,24 грн, розірвання договору оренди та повернення майна,

у присутності представників:

від прокуратури Дніпропетровської області: ОСОБА_1, посвідчення № 050741 від 04.09.2018, прокурор відділу;

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 41 від 18.09.2018, заступник начальника відділу правового забезпечення;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 53/Др-1 від 31.01.2019, провідний фахівець - землевпорядник;

від Соборного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: 15.09.2016 Перший заступник прокурора Дніпропетровської області (далі - заявник) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - позивач) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Феміда-плюс" (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про:

розірвання договору оренди №12/02-4438-ОД від 10.06.2011, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Феміда-плюс", предметом якого є державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий Бор" (далі - майно), загальною площею 2102,4 кв.м., розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, пр. Лісний, 8, що перебуває на балансі Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", вартість якого згідно зі звітом про оцінку від 10.04.2014 становить за незалежною оцінкою 2 959 858,00 грн;

зобов'язання відповідача повернути державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий Бор";

стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 317 189,22 грн та пені у сумі 11 579,02 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем договору оренди № 12/02-4438-ОД від 10.10.2011.

Ухвалою суду від 19.09.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні суду.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 № 790, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/8158/16 у звязку з поданням суддею Дубініним І.Ю. заяви про відставку. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України ця справа передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою від 03.10.2016 судом прийнято справу до свого провадження, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Рішенням суду від 22.11.2016 позов задоволено повністю.

З метою примусового виконання рішення 06.12.2016 на користь стягувача судом було видано відповідні накази.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2017, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Феміда-плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 повернуто без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 залишено без змін.

10.01.2019 Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване Підприємство "Феміда Плюс" повернути державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", загальною площею 2102,4 кв.м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, провулок Лісний, 8, - Відкритому акціонерному товариству "Дніпропетровський трубний завод" за актом приймання-передачі відповідно до умов пунктів 10.9, 10.11 договору оренди №12/02-443 8-ОД від 10.10.2011 шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване Підприємство "Феміда Плюс" повернути державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", загальною площею 2102,4 кв.м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, провулок Лісний, 8, - за актом приймання передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відповідно до умов пунктів 10.9, 10.11 договору оренди №12/02-443 8-ОД від 10.10.2011.

18.01.2019 від прокурора на електронну поштову скриньку суду, а 21.01.2019 поштою, надійшли пояснення, у яких він повністю підтримує заяву Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та просить задовольнити останню.

Позивач заперечив проти задоволення заяви державного виконавця, посилаючись на відсутність правових підстав для невиконання рішення суду (письмові пояснення від 21.01.2019).

3-я особа подала 21.01.2019 до суду письмові пояснення, у яких також не погодилась з поданою заявою Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. У своїх пояснення 3-я особа пояснила, що єдиною причиною невиконання до цього часу рішення суду є те, що орендар не бажає приводити орендоване ним майно у належний стан, чим порушує вимоги чинного законодавства, оскільки за період оренди територія та всі об'єкти державного майна бази відпочинку "Сосновий бір" доведені до незадовільного стану. Разом з тим, 3-я особа зауважує, що для виконання рішення суду слід провести інвентаризацію державного майна, склавши про це акт, зробити оцінку вартості державного майна та скласти акт приймання-передачі орендованого майна балансоутримувачу та орендодавцю. З огляду на що 3-я особа вважає, що заява про зміну способу та порядку виконання рішення суду не підлягає задоволенню. Крім того, у заяві не вказано в який саме законний порядок належить виконати рішення про повернення орендованого державного майна орендодавцю.

Відповідач та Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не забезпечили участі своїх представників у засіданні суду 21.01.2019 та своїх доводів чи заперечень не надали.

Ухвалою від 21.01.2019, з метою дотримання прав учасників на судовий захист, розгляд заяви судом відкладено на 31.01.2019, враховуючи основні засади здійснення правосуддя в Україні, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

31.01.2019 від Прокуратури Дніпропетровської області до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що дія постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 №158 "Про затвердження Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання)" та наказу Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847 "Про затвердження Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди" не поширюється на правовідносини, пов'язані з поверненням державного окремого нерухомого майна групи інвестиційних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", оскільки відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначені об'єкти відносяться до майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), та не являються цілісним майновим комплексом. До того ж, ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" не є державним підприємством. Тобто, на думку прокурора, база відпочинку "Сосновий бір", відповідно до її правового режиму на час передачі в оренду - державне окреме нерухоме майно, не може повертатися за порядком, визначеним для майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів, оскільки остання не мала та не має такого статусу. Однак, ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" безпідставно вимагає проведення інвентаризації, чим порушує вимоги закону України "Про виконавче провадження" та Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, прокурор вважає пояснення ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" та регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Представники позивача та стягувача (3-ї особи) у засіданні суду повністю підтримали свої позиції, викладені у раніше поданих письмових поясненнях.

Відповідач та Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області явку своїх представників у судове засідання вдруге не забезпечили та витребуваних судом документів не надали, хоча про дату, час та місце судового розгляду вищевказаної заяви були повідомлені належним чином за їх місцезнаходженням згідно з матеріалами справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Суд наголошує на тому, що ухвали по справі надсилались судом завчасно у відповідності до норм, передбачених ГПК України, та з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів. Тож судом зі своєї сторони вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї заяви.

З урахуванням обставин справи та наявних у ній матеріалів, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 за відсутності представників відповідача (боржника) та державного виконавця (заявника) на підставі наявних у ній та додатково поданих доказів.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання рішення, суд дійшов висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Положеннями цієї статті визначено, що Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Вказана норма кореспондується зі ст. 326 ГПК України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналогічні положення визначені і у ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за якою судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2016 судом видано стягувачу наказ щодо примусового виконання рішення від 22.11.2016 в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване Підприємство "Феміда Плюс" повернути державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", загальною площею 2102,4 кв.м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, провулок Лісний, 8, Відкритому акціонерному товариству "Дніпропетровський трубний завод" за актом приймання-передачі відповідно до умов пунктів 10.9, 10.11 договору оренди №12/02-443 8-ОД від 10.06.2011.

04.08.2017 Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження у справі про примусове виконання вказаного наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/8158/16 від 06.12.2016.

Як свідчать матеріали справи, в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем призначалися виконавчі дії по передачі вказаного майна на 08.09.2017, 15.09.2017, 22.09.2017, але стягувач відмовився від прийняття державного майна, групи інвестиційних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", що підтверджується актами державного виконавця від 08.09.2017, 15.09.2017 та 22.09.2017 (т. 2, а.с. 13, 14, 17).

В акті державного виконавця від 22.09.2017 представниками стягувача в якості зауваження зазначено, що ПАТ "ДТЗ" погоджується прийняти об'єкти групи інвентарних номерів бази відпочинку "Сосновий бір" за умови, що орендар (відповідач, боржник) та орендодавець (позивач) виконають постанову Кабінету Міністрів України №158 від 02.03.1993 та наказу Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.1997 за №446/2250. Також представниками стягувача вказано, що при обстеженні території бази відпочинку "Сосновий бір" та об'єктів групи інвентарних номерів виявлено, що відповідачем (боржником) за період оренди з 2011 по 2017 роки об'єкти доведені до незадовільного стану, тому стягувач погодиться прийняти на свій баланс об'єкти бази відпочинку "Сосновий бір" після їх приведення ТОВ "Спеціалізоване підприємство "Феміда Плюс" у належний стан.

На думку заявника, стягувач безпідставно відмовляється від прийняття державного майна, групи інвестиційних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", у зв'язку з чим інтереси держав і на цей час залишаються порушеними, а орендар вже тривалий час продовжує безпідставно використовувати вказане майно та існує загроза пошкодження або знищення цього майна.

Тому, посилаючись на умови п. 10.1 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №12/02-4438-ОД від 10.06.2011, ст.ст. 1, 6 Закону України "Про Фонд державного майна України", ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 287 Господарського кодексу України, державний виконавець стверджує, що, оскільки балансоутримувач відмовляється від прийняття державного майна, єдиним органом, що здійснює управління таким майном та може прийняти таке майно від боржника, є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області. З огляду на наведене державний виконавець звернувся до суду з даною заявою про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016.

Позивач та стягувач проти заяви державного виконавця заперечують.

Позивач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що на теперішній час відсутні причини і підстави у третьої особи у справі (стягувача) для невиконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 у справі №904/8158/16.

Доводи стягувача ґрунтуються на тому, що єдиною причиною невиконання рішення господарського суду є небажання орендаря відремонтувати пошкоджені об'єкти орендованого майна, прибрати територію та повернути орендоване майно балансоутримувачу згідно з пунктами 5.5, 10.1 договору оренди та ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, статтею 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 10.1 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №12/02-4438-ОД від 10.06.2011, укладеного між позивачем та відповідачем, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 5.5 цього договору обумовлено обов'язок орендаря у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання передачі у належному стані з врахуванням нормального фізичного зносу, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду.

Тож, за матеріалами справи вбачається, що обставиною, яка перешкоджає виконанню рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване Підприємство "Феміда Плюс" повернути державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір", загальною площею 2102,4 кв.м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, провулок Лісний, 8, - Відкритому акціонерному товариству "Дніпропетровський трубний завод" за актом приймання-передачі відповідно до умов пунктів 10.9, 10.11 договору оренди №12/02-4438-ОД від 10.06.2011, є саме недотримання відповідачем (боржником) способу та порядку повернення майна, який визначений у цьому судовому рішенні.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За змістом приписів ст. 331 ГПК України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У пункті 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В той же час, державний виконавець у прохальній частині поданої ним заяви просить суд змінити спосіб виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 шляхом зобов'язання відповідача повернути державне окреме нерухоме майно групи інвентарних об'єктів і споруд бази відпочинку "Сосновий бір" орендодавцю (позивачу) замість балансоутримувача (3-ї особи).

Отже, визначена державним виконавцем форма зміни способу виконання рішення суду полягає не у видозміні зазначеної у рішенні форми виконання, яка відповідає обраному прокурором способу захисту прав позивача, а фактично - у зміні стягувача у виконавчому провадженні. Тоді як заміна сторони виконавчого провадження у разі її вибуття на правонаступника такої сторони є окремим процесуальним питанням, пов'язаним із виконанням судового рішення у господарський справі, вирішення якого здійснюється в порядку, визначеному ст. 334 ГПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником не доведено факту неможливості примусового виконання рішення у встановлений судом спосіб, а подана заява не відповідає вимогам ГПК України та не узгоджується з умовами договору оренди нерухомого майна №12/02-4438-ОД від 10.06.2011, який є підставою позову в даній справі.

Враховуючи наведене, заява Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 31.01.2019 та складена 05.02.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя ОСОБА_4