номер провадження справи 27/149/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 Справа № 908/2140/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027 м. Дніпро, а/с 1800, )

до відповідача 1: Приватного підприємства "Промресурс-Інструмент" (02094 м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, )

до відповідача 2: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

про стягнення 500 000 грн. 00 коп.

за участю

представника позивача: Якушев С.О., дов. № 4592-К-О від 26.10.2018 р.

представник відповідача-1: не з'явився

представник відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

18.10.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Приватного підприємства "Промресурс-Інструмент" та ОСОБА_2 про стягнення 500 000 грн. 00 коп. заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 р., справу № 908/2140/18 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 19.10.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2140/18, присвоєно справі номер провадження 27/149/18, підготовче засідання призначено на 19.11.2018 р.

Справа № 908/2021/18 розглядається за правилами загального позовного провадження.

19.11.2018 р. представник відповідача 2 у підготовчому засіданні підтримав клопотання б/н щодо витребування доказів, що надійшло на адресу суду 15.11.2018 р. за вх. № 08-08/20631/18, в порядку ст. 81 ГПК України, про витребування доказів.

Просить суд, витребувати у позивача копії заяви про відкриття поточного рахунку від 21.03.2011 р. належної повністю читаємо якості, Угоди1, зазначеної у договорі поруки від 17.12.2014 р., або доказ приєднання відповідача-1 до цієї Угоди1, угоди2, зазначеної у договорі поруки від 17.12.2014 р., або доказ приєднання відповідача-1 до Угоди2, картки зі зразком підпису ОСОБА_2 як керівника відповідача1, а також зобов'язати позивача надати оригінали заяви про відкриття поточного рахунку від 21.03.2011 р. та оригінали договору поруки від 17.12.2014 р. для огляду у судовому засіданні. Судом зобов'язано позивача надати вказані документи у наступне засідання.

Крім того, відповідач-2 заявив письмове клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення засідання для надання йому строку для підготовки письмового відзиву.

В підготовчому засіданні 19.11.2018 р. судом, відповідно до ст. 183 ГПК України, оголошено перерву до 17.12.2018 р., про що винесено відповідну ухвалу.

17.12.2018 р. у підготовчому засіданні представник позивача, підтримав заяву б/н від 26.11.2018 р., в порядку ч. 3 ст. 46 ГПК України про зміну позовних вимог (надійшла на адресу суду 27.11.2018 р. за вх. № 08-08/21314/18). Повідомив суд, що при написані позовної заяви було допущено технічну помилку в зазначені договору на підставі якого виникла заборгованість, у зв'язку з чим просить стягнути солідарно з Приватного підприємства "Промресурс-Інструмент" та ОСОБА_2 про стягнення 500 000 грн. 00 коп. заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 25.12.2012 р.

Заява позивача про зміну предмета позову прийнята судом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач вправі змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Розгляду підлягають позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Промресурс-Інструмент" та ОСОБА_2 про стягнення 500 000 грн. 00 коп. заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 25.12.2012 р.

13.12.2018 р. відповідач 2 надіслав на адресу суду письмовий відзив (вх. № 08-08/22422/18 від 13.12.2018 р.) на позовну заяву про стягнення заборгованості. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, 17.12.2018 р. на поштову адресу суду відповідач 2 надіслав клопотання (вх. № 08-08/22584/18) про продовження строку підготовчого провадження та відкладення засідання, у зв'язку з неможливістю представника прибути в засідання через зайнятість в інших судових процесах.

Ухвалою суду від 17.12.2018 р., відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України, строк підготовчого засідання продовжено на тридцять днів до 18.01.2019 р., на підставі ст.183 ГПК України, підготовче засідання було відкладено та призначено на 16.01.2019 р.

Ухвалою суду від 16.01.2019 р. на підставі ст. 185 ГПК України підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 31.01.2019 р.

Від позивача 28.12.2018 р. до суду надійшла відповідь на відзив (вих. № б/н від 27.12.2018 р.) з спростуванням тверджень, викладених у відзиві відповідача 2 на позовну заяву.

30.01.2019 р. від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю представника прибути в судове засідання.

Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, в зв'язку з обмеженістю строків розгляду справи та з тим, що не явка представника відповідача 2 не перешкоджала вирішенню даної справи по суті.

У судовому засіданні 31.01.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представникам позивача та відповідача, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 31.01.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві.

В засіданні суду 31.01.2019 р. здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

У судовому засіданні 31.09.2019 р., на підставі статті 217 ГПК України суд закінчив з'ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів - ст. 218 ГПК України.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання 31.01.2019 р. не з'явились, про поважні причини неявки відповідач 1 суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноважених представників відповідачів на адресу суду не надходило. Про визнання позовних вимог в повному обсязі не заявлено.

Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачі був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на їх адреси відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутніми в судовому засіданні відповідачі не скористались.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, після судових дебатів, дослідивши докази, суд вийшов з нарадчої кімнати та згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз'яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб'єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Судом встановлено, що 21.03.11р. директором ПП «Промресурс-Інструмент» ОСОБА_2 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (Заява).

Відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПП «Промресурс-Інструмент» приєднався до «Умов та Правил надання банківських послуг» (Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом зі Заявою складають Договір банківського обслуговування (Договір) та взяло на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу 1 був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Та відповідачу 1 було встановлено послугу «Гарантовані платежі» (Угода 2), згідно розділу 3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Позивач зазначає, що згідно Договору на поточний ПП "Промресурс-Інструмент" було встановлено кредитний ліміт в 500000 грн., про що свідчить довідка, яка міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість виникла за тілом кредиту, яке є предметом спору у даній справі саме з 06.01.2017 р. по 02.02.2017 р., за таких обставин, на цей час діють Умови та Правила надання банківських послуг чинні у період з грудня 2014 р. до сьогодні.

Слід зазначити, що зміст розділів Умов та правил надання банківських послуг послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» не відрізнявся від попередньої редакції, лише у нумерації пунктів цих Умов та у відсотковій ставці за користування кредитом, однак суд зазначає предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості лише за тілом кредиту.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов встановлено, що договір, а саме - обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором.

Згідно з п. 3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Порядок розрахунків встановлений в п. 3.2.1.4 Умов, згідно з яким за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків є наступним:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнулюванні дебетового сальдо протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому воно підлягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати "періоду". У такому разі, починаючи з 91-го дня після дати закінчення "періоду", кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. (п. п. 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3).

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Умовами визначено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Позивач прийняті на себе зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахункам відповідача 1 станом на 05.09.2018 р.

Також, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 17.12.2014 між ПАТ КБ "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено Договір поруки № POR 941 (Договір поруки).

Пунктом 1.1 Договору поруки, встановлено, що предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед кредитором за виконання Приватним підприємством "Промресурс-Інструмент" ( зобов'язань за угодами-приєдняння до:

1.1.1. розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, далі - Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом.

б) комісійної винагороди згідно п.3.2.1.1.17. "Угоди 1" 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання Ліміту відповідно відповідно до 3.2.1.4.4. "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць".

г) кредиту в розмірі 200000 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов'язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

1.1.2. до розділу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантований платіж" Умов та правил надання банківських послуг" "Угода 2", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки згідно з п. 3.2.2.2 "Угоди 2".

в) кредиту в розмірі 200000 грн. (десять тисяч гривень).

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов'язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, в поряду досудового врегулювання спору, 13.08.2018 р. на адресу відповідача-1 та відповідача-2 було надіслано претензію від 02.08.2018 р. за вих. № 30314ZPХ0S03А, у якій позивач просив відповідачів сплатити прострочену заборгованість за Договором. Однак, матеріали справи не містять відповідей на претензію позивача.

Пункт 4.1. договору поруки - передбачає, що сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через п'ятнадцять років після укладення цього договору.

Відповідачі свої зобов'язання по Договорам не виконали належним чином та у повному обсязі, не повернули отримані кошти для погашення заборгованості за Заявкою (Договором), в результат чого заборгованість за кредитом складає 500000 грн. 00 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем 1 неналежно виконувалися прийняті на себе зобов'язання за Договором банківського обслуговування в частині повного та своєчасного погашення кредитної заборгованості.

В частині 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відтак, з огляду на солідарний обов'язок перед кредитором боржника за основним зобов'язанням і поручителями, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Що стосується тверджень щодо збільшення обсягу відповідальності Поручителя, суд вказує наступне.

Приписами п.п. 1.1.1 та 1.1.2 Договору поруки встановлено, якщо під час виконання «Угод 1, 2» зобов'язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за «Угод 1, 2» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Пунктом 1.3 Договору поруки Поручитель засвідчив, що з умовами «Угод 1, 2» ознайомлений.

Отже, умовами Договору поруки передбачена зміна основного зобов'язання без отримання додаткового погодження з Поручителем.

За таких обставин, вимога про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2 суми боргу в розмірі 500000 грн. 00 коп. за Договором банківського обслуговування та Договором поруки є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 500000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 7500 грн. 00 коп. покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Приватного підприємства "Промресурс-Інструмент" та ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Промресурс-Інструмент" (02094 м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, ) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027 м. Дніпро, а/с 1800, ) 500 000 (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 7 500 (сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 08.02.2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова