ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 р. Справа № 917/1378/18

Суддя Білоусов С. М. при секретарі судового засідання Кльоповій І.Г., розглянувши матеріали

за позовною заявою Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Незалежності, 6, Івано-Франківськ, 76018,

до Фізичної особи-підприємця Шевченко Віталія Миколайовича, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна заява про стягнення 68 000,00 грн. - штрафу та 68 000,00 грн. пені за вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання, що стосуються спотворення результатів торгів.

За ухвалою від 06.11.2018 року провадження в цій справі відкрито в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання на 04.12.2018 року.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року відкладено підготовче засідання на 03.01.2019 року.

Ухвалою суду від 03.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2019 року.

Ухвала від 03.01.2019 р. повернулась до суду з відміткою пошти на конверті про закінчення терміну зберігання, яка була направлена на адресу відповідача, зазначену у позові та перевірена судом по безкоштовному пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на неявку відповідача та не подання ним відзиву на позов у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.10.2017 року № 24 у справі № 4/ІІ-2017.

Рішення приймається з врахуванням вимог ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Адміністративною колегією Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 27 жовтня 2017 року прийнято рішення № 24 у справі № 4/ІІ-2017, яким визнано дії фізичної особи - підприємця Шевченка Віталія Миколайовича, м. Полтава (відповідач), які полягали в узгодженні поведінки під час підготовки та участі в конкурсних торгах на закупівлю "Природне та штучне освітлення" (Капітальний ремонт мереж вуличного освітлення шляхом технічного переоснащення світильників на основі LED технологій по проекту із Північною Економічною Фінансовою Корпорацією НЕФКО), дата оприлюднення та номер оголошення про проведення процедури відкритих торгів, розміщено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель: № 139296, "ВДЗ" № 121 від 30.06.2016 року, замовниками якої була Коломийська міська рада Івано-Франківської області, 78230, Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Грушевського, 1, порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання.

Пунктом 1 вищевказаного рішення за вчинене порушення на фізичну особу - підприємця Шевченка Віталія Миколайовича накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Позивач направив відповідачу копію вищевказаного рішення із супровідним листом Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.10.2017 року № 04-07/279 поштовим відправленням. Однак воно було повернуто позивачу у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Як передбачено ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Оскільки можливості вручити відповідачу поштове відправлення на підставі ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" невдалося, позивач оприлюднив його в газеті Урядовий кур'єр від 13.03.2018 року № 48 (6164).

Враховуючи викладене, рішення № 24 вважається таким, що вручене відповідачу 23.03.2018 року.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З вищевказаної норми випливає, що кінцевим терміном для добровільної сплати штрафу є 23.05.2018 року.

Відповідач не оскаржив вищевказане рішення до господарського суду.

Станом на дату звернення до суду відповідач не надав територіальному відділенню Антимонопольного комітету України підтвердження сплати штрафу в сумі 68 000,00 грн. у добровільному порядку. У зв'язку з цим позивач був змушений звернутися до суду про стягнення цього боргу з відповідача.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковим до виконання.

Рішення територіального відділення є таким, що набрало законної сили та є обов'язковим до виконання відповідачем.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу, суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 68 000,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім суми штрафу позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 24.05.2018 року по 25.10.2018 року в сумі 68 000,00 грн.

Позивач свою вимогу обгрунтовує частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Період нарахування пені становить 155 календарних днів.

За прострочення сплати штрафу сума пені, що підлягає до стягнення складає: 1 020,00 грн. * 155 дні = 158 100,00 грн.

З урахуванням обмежень, встановлених, частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню становить 68 000,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Абзацом четвертим статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" вказано, що суми стягнутих штрафів та пені за прострочення їх сплати зараховуються до державного бюджету.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Будь-яких заперечень та доказів по суті предмету спору відповідач суду не надав.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченко Віталія Миколайовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені до Державного бюджету України (одержувач: УК у м. Полтаві, код 38019510, МФО 899998, номер рахунку - 6002, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: код 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції".

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченко Віталія Миколайовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Івано-Франкіського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (реквізити для зарахування: одержувач - Івано-Франкіське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, код за , банк одержувача - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, розрахунковий рахунок 3739) - 2 040,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 08.02.2019 року.

Суддя Білоусов С. М.