РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2019Справа № 910/12922/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рем Транс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

про стягнення 1 347 186,12 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Кулініченко Г.В. за договором.;

від відповідача - Гедз Ю.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем Транс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення страхового відшкодування у сумі 1 347 186,12 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, як страховик, не виконав умови договору добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора) №241-2840-17-0002 від 07.08.2017, а саме не сплатив суму страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку, що стався 14.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/12922/18 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №910/12922/18 призначено на 13.11.2018.

30.10.2018 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач проти позову заперечував, посилався на п. 5.2.25 договору, яким встановлене виключення із страхового випадку, що не підлягає відшкодуванню, а тому відповідач вважає, що подія, яка сталась 14.02.2018 із вантажем Товариства з обмеженою відповідальністю "Рем Транс" не відноситься до страхового випадку, передбаченого договором страхування.

В судовому засіданні 13.11.2018 представник позивача подав відповідь на відзив, а представник відповідача додаткові пояснення по суті спору. Суд порадившись на місці ухвалив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 06.12.2018.

Через відділ діловодства суду відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 06.12.2018 представники сторін зазначили, що сторони надали всі докази, на які вони посилаються відповідач у відзиві, а позивач в позові.

В підготовчому засіданні 06.12.2018 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З'ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представники сторін зазначили про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/12922/18. Призначено розгляд справи №910/12922/18 по суті на 15.01.2019 о 14:30 год.

В судовому засіданні 15.01.2019 суд порадившись на місці ухвалив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 29.01.2019.

24.01.2019, керуючись ст. 42 ГПК України, позивач подав до суду клопотання про надання додаткових доказів, без жодного обґрунтування причин пропуску строків та без жодного доказу в підтвердження обґрунтувань.

В судовому засіданні 29.01.2019 представник позивача заперечив проти долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Частиною 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до того, що клопотання позивача про надання додаткових доказів без поважних причин не було заявлено в підготовчому провадженні та визначений судом строк який було зазначено в Ухвалі про відкриття провадження у справі 02.10.2018, а саме до 12.11.2018, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання позивача про надання додаткових доказів та залишити клопотання про надання додаткових доказів до справи без розгляду.

В судовому засіданні 29.01.2019, суд ухвалив ухвалу про відмову в долученні до матеріалів справи додаткових доказів по справі та залишив подану позивачем заяву про долучення доказів без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 29.01.2019 підтримав позовні вимоги повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.01.2019 заперечив проти задоволення позовних вимог повністю.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рем Транс" (надалі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - страховик) було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора) за №241-2840-17-00002 (надалі - договір страхування).

Згідно з п.п.1.2.2. п.1.1. р.1 ч. 1 Договору страхування, за цим Договором застрахована відповідальність, а саме: субліміт на один страховий випадок за ризиком «відповідальність за знищення втрату» та/або пошкодження вантажу», враховуючи п.п.6.4.1 п.6.4 р.6 ч.2 цього договору.

Згідно з розділом 1 договору страхування, умовами страхування є страхування відповідальності компанії-перевізника на загальну страхову суму 3 000 000,00 грн. Пунктом 1.2.2. договору страхування встановлено субліміт страхового покриття в розмірі 2 700 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору страхування, страхувальник зобов'язується сплатити страхову премію у визначений термін та виконати інші умови цього договору, а страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну страхувальником особі або її майну (в т.ч. вантажу) внаслідок настання страхового випадку і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 3.1.1. договору страхування, предметом договору є страхування майнових інтересів, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язаних з відшкодування шкоди, заподіяної страхувальником або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована, життю, здоров'ю, працездатності, майну третіх осіб, включаючи власників вантажу та багажу (вантажобагажу), під час експлуатації будь-якого виду транспортного засобу та здійснення перевезень чи транспортного експедирування вантажу.

Відповідно до п.п.4.2.1. п. 4.2. р.4 ч.2 Договору страхування передбачено, що страхувальник має право вибрати одну або декілька подій (страхових ризиків), з настанням яких виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування, про що робиться відповідна відмітка («Так» або «Ні») в п. 1.2 частини 1 цього договору, а саме відповідальність за знищення(втрату) та/або пошкодження вантажу», що сталося з вини Страхувальника внаслідок:

п.4.2.1.1. - зіткнення транспортних засобів з нерухомим та рухомим об'єктами, включаючи інші транспортні засоби; падіння та перекидання транспортних засобів; п.4.2.1.2.

п. 4.2.1.2- таємного викрадення частини або всього вантажу під час зупинки або стоянки транспортного засобу;

п.4.2.1.3. - переохолодження або перегріву вантажу, враховуючи умови, зазначені п. 5.3. частини 2 цього Договору;

п.4.2.1.4. - пожежі, вибуху, намокання вантажу;

п.4.2.1.5. - нещасних випадків при завантажені та/або вивантаженні вантажу.

Як встановлено судом, 15 лютого 2018 року до ПАТ «СК «УСГ» надійшла заява ТОВ «РЕМ ТРАНС» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, щодо настання події 14 лютого 2018 року, а саме: виявлено викрадення частини вантажу під час його розвантаження (копія заяви ТОВ «РЕМ ТРАНС» до ПАТ «СК «УСГ» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 15.02.2018).

Згідно з п.п. 9.3.6. п.9.3. р. 9 ч.2 Договору страхування Страховик має право проводити страхове розслідування з приводу перевірки наданої Страхувальником інформації і документів стосовно: факту і обставин настання страхового випадку; пред'явлення Страхувальнику позовних вимог або інших претензій; розміру завданих збитків; виконання Страхувальником обов'язків за цим Договором.

За наслідком проведеного страхового розслідування, відповідно до умов п.9.3.6 договору ПАТ «СК «УСГ» листом за вих. №03/2294 від 17.04.2018 повідомило ТОВ «РЕМ ТРАНС» про відсутність підстав для визнання даної події страховою та виплати страхового відшкодування (лист ПАТ «СК «УСГ» до ТОВ «РЕМ ТРАНС» за вих. № 03/2294 від 17.04.2018).

Позивач не погоджується з відмовою у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Позивач вважає, що ним не було вчинено жодних дій, передбачених ст. 26 Закону України «Про страхування» чи розділом 5 Договору страхування, які могли б бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Дослідивши наявні обставини справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рем Транс» (далі - експедитор-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Байєр» (далі - замовник) було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №201117 (далі - договір №201117). В рамках даного договору, 12.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рем Транс» отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» заявку на перевезення вантажу №1202/18-ФЛОРА.

Відповідно до 1.1. договору №201117, експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні в межах території України та поза її межами, а також надає замовнику, інші послуги, пов'язані з перевезенням вантажів та обумовлених даним договором.

Експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових/електронних заявок (приклад заявки наведений у додатку №03 до цього договору), що подається замовником, підписаних уповноваженим представником замовника. У заявці замовник вказує необхідні умови щодо перевезення, включаючи але не обмежуючись: маршрут перевезення, адреси вантажовідправника та вантажоодержувача, вид вантажу, кількість місць вантажу, необхідність особливих умов перевезення або способів перестороги для збереження вантажу у зв'язку із його властивостями, дата подачі автотранспорту для перевезення та строки перевезення тощо (п. 2.1 договору №201117).

Відповідно до п. 1.4 договору №201117 Експедитор має право, дня надання Замовнику послуг за цим договором, залучати третіх осіб, що мають необхідні ліценції, дозволи тощо (у разі їх необхідності), залишаючись при цьому в повному обсязі відповідальним за виконання цього договору перед замовником.

В порядку виконання Договору №201117 на транспортно-експедиційне обслуговування від 20 листопада 2017 року, укладеного між ТОВ «Байєр» (Замовник) та ТОВ «РЕМ ТРАНС» (Експедитор-1), а також керуючись п. 1.4. вказаного Договору, ТОВ «РЕМ ТРАНС» (Експедитор-1) звернувся до ТОВ «ТК КОСАТКА» (Експедитор-2) із відповідною заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом № УТ-006756 від 12 лютого 2018 року, щодо перевезення вантажу зі складу ТОВ «РЕМ ТРАНС» (м. Обухів, Київська обл.) на склад покупця товару ТОВ «Флора» (вул. Леваневського, Запорізька обл.).

В свою чергу, ТОВ «ТК КОСАТКА» (Експедитор-2) доручила здійснення перевезення даного вантажу ТОВ «Магістраль М» (Перевізник), керуючись укладеним договором перевезення вантажів №201 від 01.02.2018, що підтверджується договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 101 від 12 лютого 2018 року;

Згідно з товарно-транспортною накладною №УТ-006756 від 12.02.2018 перевезення вантажу здійснювалось автомобілем DAF XF95.430, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, напівпричіп CHEREAU CD-382G, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що є співробітником ТОВ «MAЛBI ТРАНС». Відповідно до товарно-транспортної накладної №УТ-006756 від 12.02.2018 здійснено опломбування причіпу державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

14.02.2018 після прибуття вантажу на склад покупця товару ТОВ «Флора» (вантажоотримувача), підчас розвантаження було виявлено недостачу вантажу, про що був складений Акт про недостачу вантажу та зроблено відмітку в товарно-транспортній накладній №УТ-006756 від 12.02.2018.

15.03.2018 позивачем було повідомлено Шевченківський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій обл. про зникнення вантажу, у зв'язку з чим було порушено кримінальне провадження №0001188.

Загальна вартість втраченого вантажу становить 1 160 961,46 грн., що підтверджується довідкою про балансову вартість товару Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» від 16.02.2018.

23.02.2018 позивач отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» (замовник) претензію за вих. №1 від 20.02.2018 про компенсацію вартості втраченого вантажу.

Згідно Акту про недостачу вантажу від 14 лютого 2018 року повідомляється, що при прийнятті товару завідувачем складу по Акту зняття товарів з відповідального зберігання № 000052244 від 13 лютого 2018 року до ТТН № УТ-006756 від 12 лютого 2018 року, було виявлено недостачу товару. При відкритті автомобіля три палети знаходились з лівої сторони, в них було по пів палети та з правої строни три палети були відсутні. Також в даному акті завідувачем складу зазначено, що автомобіль був опломбований, пломба підозр не викликала.

Відповідно до пояснення водія ОСОБА_4 від 14.02.2018 року повідомляється, що 13 лютого 2018 року орієнтовно в 11 год. 30 хв. на складі ТОВ «РЕМ ТРАНС», який знаходиться за адресою вул. Промислова, 20/2, м. Обухів, Київська обл., він подав транспортний засіб на завантаження вантажу. Однак, водій при завантаженні вантажу не був присутній. В 15 год 15 хв. закінчилося завантаження вантажу, водій від'їхав в місце, яке зазначили співробітники ТОВ «РЕМ ТРАНС», після чого пішов оформлювати документи на перевезення вантажу. В 15 год. 40 хв. отримавши документи, він відправився на КПП, де охоронник опломбував напівпричіп CHEREAU CD-382G, д.р.н. НОМЕР_2. Під час слідування маршруту м. Обухів- м. Сміла- м. Олександрія- м. П'ятихатки - м. Запоріжжя, водій здійснив три зупинки. Першу зупинку він здійснив після м. Олександрія, після чого перевірив технічний стан автомобіля та цілісність пломби. Другу зупинку він здійснив в селі Дніпрові Хвилі перед Нікопольською розв'язкою, після чого знову перевірив технічний стан автомобіля та цілісність пломби. Третю зупинку він здійснив в м. Запоріжжя в 300 метрах від складу ТОВ «ФЛОРА». До складу водій під'їхав в 9 год. 30 хв., а на територію складу заїхав в 10 год. 15 хв. Орієнтовно в 10 год. 35 хв. прийшов комірник, провірив пломбу на цілісність та відкрив ворота для вивантаження вантажу. При вивантаженні вантажу було виявлено недостачу товару. Також в даному поясненні водій зазначає, що при вивантаженні вантажу не був присутній (копія пояснень водія ОСОБА_4 від 14.02.2018 наявна в матеріалах справи).

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 4.1. договору страховий випадок - раптова, непередбачувана і ненавмисна для страхувальника та потерпілої третьої особи (осіб) подія. Яка відбулася в процесі перевезення (експедирування) вантажу страхувальником у строк дії цього договору та на території страхування, яка зазначена в п.1.4. частини І цього договору, і з настанням якої виникає зобов'язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування (страхувальнику були пред'явлені претензії та/або позови від третіх осіб).

Згідно з п. 4.2. договору, передбачено, що відповідно до умов цього договору страхувальник має право вибрати одну або декілька подій (страхових ризиків), з настанням яких виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування, про що робиться відповідна відмітка («Так» або «Ні») в п. 1.2 частини 1 цього договору а саме, зокрема, відповідно до п. 4.2.1.2 відповідальність за знищення, втрату та/або пошкодження вантажу - обов'язок особи, відповідальної за вантаж, щодо відшкодування завданого нею збитку через власні дії або бездіяльність, який виник внаслідок таємного викрадення частини або всього вантажу під час зупинки або стоянки транспортного засобу. При цьому, не вважається страховими випадками: а) грабіж, розбій та вимагання згідно визнання Кримінального кодексу України; б) події, які призвели до збитків, що сталися через залишення особою, відповідальною за вантаж, транспортного засобу без приведення в закритий стан всіх його замків та вікон та без приведення в режим охорони всіх встановлених пристроїв від викрадення; залишення без нагляду ключі від транспортного засобу або ключів від них.

Згідно з п. 9.4.4 договору страхування, передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити відшкодування третім особам в розмірах і в строки, визначені умовами цього договору.

Страховик протягом 15 робочих днів з дати отримання від страхувальника всіх необхідних документів, передбачених розділом 11 цього договору, приймає рішення (складає страховий акт) про виплату страхового відшкодування (або відмову у виплаті), про що протягом 10 робочих днів письмово повідомляє страхувальника з обґрунтуванням причин (п. 12.5 договору).

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про страхування" умовами договору страхування можуть бути передбачені підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до Договору, не всі збитки Страхувальника внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу є страховими випадками.

Так, відповідно до підпункту 5.2.25. пункту 5.2. розділу 5 Частини 2 Договору страхування не підлягають відшкодуванню збитки (витрати) якщо вони відбулися внаслідок або під час недостачі і вантажу, що прибув у пункт призначення в справному транспортному засобі/вагоні/контейнері, без слідів проникнення та з непорушеною пломбою /замком/печаткою вантажовідправника або митних органів; або доставленого вантажоодержувачу в цілій зовнішній упаковці без слідів її розкриття.

Як встановлено судом, автомобіль прибув в пункт призначення без будь-яких пошкоджень, слідів проникнення не встановлено, про що свідчить акт про недостачу вантажу від 14.02.2018, а також вбачається з письмових пояснень водія застрахованого транспортного засобу, окрім того, автомобіль прибув при наявній та справній пломбі, що відноситься до передбачених Договором страхування виключень для сплати страхового відшкодування.

Таким чином, відповідно до підпункту 5.2.25. пункту 5.2. розділу 5 частини 2 Договору страхування, вищевказаний випадок є винятком зі страхових випадків і обмеженням страхування.

Позивачем не доведено суду, що подія (викрадення вантажу) сталася в процесі перевезення (експедирування) вантажу страхувальником.

За встановлених судом обставин справи, позивачем не доведено суду факту настання страхового випадку згідно з умовами Договору добровільного страхування, внаслідок якого згідно з договором страхування у відповідача виникло зобов'язання виплатити позивачу страхову виплату.

Посилання позивача з приводу відсутності жодного товаросупровідного бухгалтерського документу, який би підтверджував нестачу вантажу внаслідок недовантаження, не спростовує відсутність факту настання страхового випадку, зважаючи на те, що транспортний засіб прибув у місце його призначення без слідів проникнення та з не порушеною пломбою.

Посилання позивача на те, що ТОВ «ТК КОСАТКА» зобов'язувалось при прийомі вантажу до перевезення перевіряти цілісність його упаковки та бути присутнім при завантаженні та прийманні вантажу, розвантаженні і здачі вантажу, суд не бере до уваги, оскільки ТОВ «ТК КОСАТКА» не є стороною договору № 028П/16 транспортного експедирування, ні договору № 201 перевезення вантажу, а тому не може нести відповідальність за виконання чи невиконання перевізником їх умов.

За встановлених обставин справи, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 1 160 961,46 грн.

У задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 175 957,22 грн. та 3% річних в розмірі 15 267,44 грн. суд також відмовляє, оскільки вказані вимоги є похідними від основної (виплата страхового відшкодування), у задоволенні якої суд відмовив.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 126, 236-237 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Рем Транс" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.02.2019

Суддя І.І. Борисенко