СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р. справа №905/1234/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача не зявився;
від відповідача ОСОБА_5 (адвокат, довіреність від 21.08.2018р.);
від третьої особи не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 11.10.2018р. (повний текст підписано 22.10.2018р.) у м. Харкові
у справі №905/1234/18 (суддя Фурсова С.М.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані», м.Донецьк
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні Відповідача Публічного акціонерного товариства «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд», м. Донецьк
про визнання правочину недійсним

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані», м. Донецьк (далі Відповідач) з вимогами про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р. на підставі приписів ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки за цим договором було здійснено відчуження права вимоги Позивача на значно гірших умовах в порівнянні з ринковими умовами та штучно виведено активи Позивача, внаслідок чого останній отримав збитки.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.07.2018р. відкрито провадження у справі №905/1234/18, визначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - Публічне акціонерне товариство «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд», м. Донецьк (Третя особа).

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.10.2018р. (повний текст підписано 22.10.2018р.) у справі №905/1234/18 у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» відмовлено в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване недоведеністю Позивачем наявності підстав, з якими ст.215 Цивільного кодексу України повязує визнання правочинів недійсними, зокрема підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так, суд першої інстанції зазначив, що:

- Позивач не довів, що вартість права вимоги, переданого за спірним договором відступлення прав вимоги, є нижчою за звичайні ціни, що діяли на момент укладення спірного договору відступлення права вимоги, оскільки банком не проводились будь-які експерті дослідження (оцінка майна) з метою встановлення ринкової вартості майнових прав за кредитним договором, що свідчить про безпідставність припущень про нікчемність оскаржуваного договору на підставі ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- виходячи з положень ст.ст.626, 627 Цивільного кодексу України сторони договору відступлення прав вимоги на власний розсуд визначили умови щодо порядку проведення розрахунків, враховуючи також, що в результаті здійснення часткового зарахування зустрічних однорідних вимог (строк виконання грошових вимоги Відповідача до Позивача, що виникли на підставі договору поруки у розмірі 5781331,73грн. настав, як і грошових вимог Позивача до Відповідача, що виникли на підставі оскаржуваного договору відступлення прав вимог у розмірі 5781331,73грн.) заборгованість Відповідача перед банком за договором про відступлення прав вимоги становила 2218668,27грн. та була оплачена в повному обсязі останнім (Відповідачем) відповідно до платіжного доручення №1 від 08.07.2014р.

ІІ. ОСОБА_6 зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 11.10.2018р. у справі №905/1234/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- залишення судом поза увагою, що спірний договір про відступлення прав вимоги є недійсним в силу п.п.1,3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки за цим договором було здійснено відчуження права вимоги Позивача на значно гірших умовах в порівнянні з ринковими умовами та в результаті було штучно виведено активи Позивача, внаслідок чого останній отримав збитки у розмірі 7757845,47грн. (різниця між розміром заборгованості Відповідача перед Позивачем (15757845,47грн.) та сумою, за яку Позивачем було відступлено Відповідачу право вимоги щодо вказаної заборгованості (8000000,00грн.);

- ухвалюючи оскаржуване рішення судом не було взято до уваги та не надано оцінки тій обставині, що виконання зобовязання за кредитним договором №2 забезпечувалося ОСОБА_7 «Індустріальна спілка Донбасу», а отже посилання на незадовільний фінансовий стан основного боржника (Третьої особи), знаходження його та його майна в зоні проведення антитерористичної операції, що прямо впливає на зниження інвестиційної привабливості та вартості такого майна, за таким договором є безпідставним.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача та Третьої особи:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані», в межах визначеного апеляційним судом строку, наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду з підстав, викладених в останньому. Зокрема, Відповідач зазначає, що припущення Позивача про те, що оспорюваний договір відступлення права вимоги від 01.07.2014р. укладений на умовах, що значно гірше за звичайні ринкові умови укладання відповідних угод, не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, тоді як відступлення права вимоги здійснювалося на платній основі вартість прав вимоги на день укладення цього договору складала 8000000,00грн. та була повністю (враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 5781331,73грн.) сплачена Відповідачем.

8. Третьою особою в межах визначеного апеляційним судом строку в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відзив на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

9. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 04.12.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_3

10. Ухвалою від 07.12.2018р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №905/1234/18, а ухвалою від 21.12.2018р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» у судовому засіданні на 04.02.2019р. о 10:00 з повідомленням учасників справи (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 21.12.2018р.).

11. Враховуючи викладене в п.п.9, 10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

13. У судовому засіданні 04.02.2019р. уповноважений представник Відповідача підтримав свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники Позивача та Третьої особи у судове засідання 04.02.2019р., попри належне повідомлення (а.с.а.с.155-157 т.2) не зявилися, про причини неявки не повідомили, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

14. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

15. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 23.01.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_8» (наразі Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_8» (Кредитодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» (наразі Публічне акціонерне товариство «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» (Позичальник) було укладено кредитний договір №2 (а.с.а.с.154-163 т.1), у відповідності до п.1.1 якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору. Кредит надається у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 25625200,00грн.

В подальшому до означеного кредитного договору були укладені додаткові угоди (а.с.а.с.164-179 т.1).

16. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №2 між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_8» (Іпотекодержатель) та Відкритим акціонерним товариством «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» (Іпотекодавець) були укладені наступні договори іпотеки:

- іпотечний договір від 01.08.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №7899;

- іпотечний договір №2 від 23.01.2008р. (а.с.а.с.201-210 т.1), посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №261, до якого згодом внесені зміни шляхом укладення додаткових угод (а.с.а.с.211-218 т.1);

- договір іпотеки №3 від 08.05.2009р. (а.с.а.с.219-229 т.1), посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №2482, до якого згодом внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди (а.с.а.с.230-231 т.1).

Однак, як свідчать матеріали справи:

- правовідносини за іпотечним договором від 01.08.2008р. були визнані припиненими рішенням Господарського суду Донецької області від 14.01.2014р. (а.с.а.с.79-86 т.1) у справі №905/8384/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.04.2014р. (а.с.а.с.87-93 т.1) та постановою Вищого господарського суду України від 14.07.2014р. (а.с.а.с.94-101 т.1);

- іпотечний договір №2 від 23.01.2008р. було визнано недійсним рішенням Господарського суду Донецької області від 23.09.2013р. (а.с.а.с.102-108 т.1) у справі №905/2361/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.10.2013р. (а.с.а.с.109-114 т.1) та постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2014р. (а.с.а.с.115-118 т.1);

- договір іпотеки №3 від 08.05.2009р. було визнано недійсним рішенням Господарського суду Донецької області від 01.04.2014р. (а.с.а.с.119-130 т.1) у справі №905/8383/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. (а.с.а.с.131-143 т.1) та постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014р. (а.с.а.с.144-147 т.1).

Внаслідок фінансової неплатоспроможності, ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2010р. у справі №42/1676 було порушено справу про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд», а постановою Господарського суду Донецької області від 09.07.2013р. у справі №42/1676 (а.с.67-73 т.1) останнього визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Крім того, місцевим судом зауважено, що майно Боржника знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

17. На підставі протоколу №183 від 20.06.2014р. засідання Вищого Кредитного комітету Позивача (а.с.34 т.1), 01.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_8» (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані» (ОСОБА_9 кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги №36/07-14 (а.с.а.с.26-29 т.1), відповідно до п.1.1. якого Кредитор передає, а ОСОБА_9 кредитор приймає усі права вимоги щодо виконання зобовязань за наступними договорами:

- права вимоги до Боржника за кредитним договором №2 від 23.01.2008р., що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_8» та Відкритим акціонерним товариством «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд», з наступними змінами та доповненнями нього;

- права вимоги до ОСОБА_7 «Індустріальна спілка Донбасу», за Договором поруки №2/трест від 06.02.2009р.

18. Згідно з п.1.2. означеного договору встановлено, що заборгованість Боржника за Кредитним договором визнана у судовому порядку та відповідно до ухвал Господарського суду Донецької області у справі про банкрутство Боржника №42/1676 від 29.05.2013р. та від 06.11.2013р. включена до реєстру вимог кредиторів на загальну суму 15757845,47грн.

У п.1.4. договору сторонами погоджено, що у зв'язку з укладенням договору здійснюється відступлення прав за усіма договорами, що забезпечують виконання зобовязань за кредитним договором, в тому числі, але не виключно, за договором поруки №2/трест від 06.02.2009р., укладеним між Первісним кредитором та Поручителем ОСОБА_7 «Індустріальна спілка Донбасу».

Через припинення правовідносин за іпотечним договором від 01.08.2008р., а також через визнання недійсним іпотечного договору №2 від 23.01.2008р., договору іпотеки №3 від 08.05.2009р., відступлення права вимоги за вищевизначеними договорами іпотеки не відбувається. ОСОБА_9 кредитор набуває усіх прав Первісного кредитора щодо оскарження зазначених судових рішень, перегляду за нововиявленими обставинами, внесення змін щодо обтяжень у відповідних реєстрах, здійснення дій щодо реєстрації припинення за договорами іпотеки.

19. Відповідно до п.1.5. означеного договору, відступлення прав вимоги здійснюється на платній основі. Вартість прав вимоги на день укладення цього договору складає 8000000,00грн.

Права вимоги вважаються відступленими і переходять до ОСОБА_9 кредитора в момент оплат ним вартості прав вимоги, передбаченої цим пунктом, у повному обсязі та/або здійснення заліку (зарахування) зустрічних вимог. Датою відступлення (переходу до ОСОБА_9 кредитора) прав вимоги є дата здійснення ОСОБА_9 кредитором оплати вартості прав вимоги та/або дата здійснення заліку (зарахування) зустрічних вимог.

Згідно з п.1.6. означеного договору, відступлення прав вимоги за договорами, вказаними в п.1.1. цього договору, здійснюється у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення прав вимоги.

20. У п.2.1. договору сторони домовились, що сплата за відступлення прав вимоги в розмірі, встановленому в п.1.5. означеного договору, здійснюється ОСОБА_9 кредитором в наступному порядку:

- грошові кошти у розмірі 5781331,73грн. сплачуються ОСОБА_9 кредитором на поточний рахунок Первісного кредитора у строк до 08.07.2014р. (включно);

- грошові кошти у розмірі 2218668,27грн. у строк до 08.07.2014р. (включно).

08.07.2014р. сторонами було підписано акт приймання-передачі документів (а.с.а.с.30-33 т.1), які підтверджують дійсність та наявність прав вимоги.

21. З матеріалів справи також вбачається, що 01.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані» (Поручитель), Публічним акціонерним товариством «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» (Кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_8» (Боржник) було підписано договір поруки №37/07-14 (а.с.7 т.2), відповідно до умов п.1.1. якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань, які встановлені договором про спорудження №07-Ф/08 від 01.08.2008р., а також підтверджені рішенням Господарської суд Донецької області від 12.11.2013р. по справі №905/1713/13-г, що набрало законної сили. Своєю чергою, відповідно до п.1.2. договору поруки №37/07-14, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань встановлених договором про спорудження, зі сплати грошових коштів у розмірі 5781331,73грн.

Своєю чергою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані» заявою від 08.07.2014р. (а.с.35 т.1) повідомило Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, на суму 5781331,73грн., внаслідок чого зобовязання Позивача перед Відповідачем, що виникли на підставі договору поруки №37/07-14 від 01.07.2014р. щодо сплати грошових коштів у розмірі 5781331,73гр. є припиненими, як і зобовязання Відповідача перед Позивачем за договором відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р. є припиненими частково на суму 5781331,73грн.

Залишок несплаченої суми за договором відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р. в розмірі 2218668,27грн. було сплачено Відповідачем 08.07.2014р. за платіжним дорученням №1, що вбачається з банківської виписки (а.с.8 т.2) та сторона не заперечується.

22. Місцевим судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014р. №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №123 від 20.11.2014р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк», відповідно до якого з 21.11.2014р. розпочато процедуру виведення останнього з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

23.На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. АЧ 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015р. №63 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» (а.с.23 т.1), згідно якого з 20.03.2015р. розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноваженою особою Фонду па ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_10

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016р. №213 (а.с.24 т.1) продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та повноваження ліквідатора на два роки до 19.03.2018р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.02.2018р. №474 (а.с.25 т.1) продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та повноваження ліквідатора на два роки до 19.03.2020р. включно.

24. Вказані в п.п.15-23 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

25. Своєю чергою, здійснюючи повноваження, передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час проведення перевірки правочинів уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що договір відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р. є нікчемним з підстав визначених п.п.1, 3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що стало підставою для звернення з означеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані» про визнання договору відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р. недійсним.

26. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України, Податкового кодексу України, а також Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

27. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову за визначеними Позивачем вимогами.

28. Сутність розглядуваного спору полягає у доведенні Позивачем факту недодержання вимог ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України при укладенні договору про відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбізнескомпані», а саме його нікчемності на підставі приписів ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - здійснено відчуження права вимоги Позивача на значно гірших умовах в порівнянні з ринковими умовами та штучно виведено активи Позивача, внаслідок чого останній отримав збитки у розмірі 7757845,47грн. (різниця між розміром заборгованості Відповідача перед Позивачем (15757845,47грн.) та сумою, за яку Позивачем було відступлено Відповідачу право вимоги щодо вказаної заборгованості (8000000,00грн.).

29. Беручи до уваги правову природу укладеного договору про відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом, насамперед, з урахуванням положень Господарського та Цивільного кодексів України, а також норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент здійснення процедури ліквідації та виявлення спірного договору).

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

30. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, яким у розумінні ч.2 ст.202 Цивільного кодексу України є спірний договір, є недодержання в момент його вчинення вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України.

31. Своєю чергою, за змістом п.п.1, 3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент здійснення процедури ліквідації та виявлення спірного договору), в контексті визначених Позивачем підстав позову правочин (договір) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (1); банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору (2).

Апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду, що в контексті наведених в п.п.22, 23 цієї постанови обставин, Позивач цілком управнений ініціювати питання щодо недійсності спірного договору, проте його власна оцінка з цього приводу не є обовязковою та достатньою, а вимагає доведення належними доказами у визначеному процесуальним законодавством порядку.

32. Наразі, за встановленими обставинами, безплатність відчуження в даному випадку місяця не мала (п.21 цієї постанови), так само як відмови Банку від звернення стягнення на предмет іпотеки, що зумовлює оцінку правомірності заявлених вимог в контексті (2) підстави, вказаної в п.31 цієї постанови. При цьому, колегія суддів звертає увагу Скаржника на несумісність до одночасного використання цих двох підстав безоплатність відчуження та низька ціна такого відчуження.

33. Між тим, судом першої інстанції вірно, керуючись ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначено, що виключно на підставі звіту про оцінку майна можна стверджувати про відповідність або не відповідність ринковим цінам ціни відчуження майна, тоді як Позивачем всупереч ст.74 Господарського процесуального кодексу України не проводились будь-які експертні дослідження з метою встановлення ринкової вартості майнових прав за кредитним договором, що свідчить про необґрунтованість його посилання про відступлення прав вимоги за спірним договором на значно гірших умовах в порівнянні з ринковими умовами (п.3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач усвідомлював необхідність надання такої оцінки, проте в перебігу розгляду справи в суді першої інстанції до звершення підготовчого засідання не надав ані відповідних доказів, ані вмотивованого клопотання про призначення судової експертизи з цього приводу із наведенням неможливості самостійного її представлення в порядку ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

Підстав для ототожнення номінального розміру заборгованості, права вимоги якої було відступлене за спірним договором, із ринковою вартістю такого права вимоги як обєкту відчуження Позивачем не доведено, а апеляційним судом не вбачається з урахуванням принципу розумності, наведених у п.16 цієї постанови обставин та визначень, встановлених п.п.14.1.72 та 14.1.219 Податкового кодексу України.

34. Окрім того, приписами ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, колегія суддів зазначає, що зобовязання з оплати узгодженої суми оплати в п.1.5 договору про відступлення прав вимоги в розмірі 8000000,00грн. були повністю припинено Відповідачем шляхом:

- часткового зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 5781331,73грн. (строк виконання грошових вимоги Відповідача до Позивача, що виникли на підставі договору поруки у розмірі 5781331,73грн. настав, як і грошових вимог Позивача до Відповідача, що виникли на підставі оскаржуваного договору відступлення прав вимог у розмірі 5781331,73грн.), доказів незаконності якого в матеріалах справи не має та сторонами не доведено;

- оплати залишку суми Відповідачем в розмірі 2218668,27грн. платіжним дорученням №1 від 08.07.2014р., що свідчить про повне виконання зобовязання останнього перед банком.

35. Відтак, місцевим судом було вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №36/07-14 від 01.07.2014р. на підставі приписів п.п.1, 3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» через недоведеності зазначених в ній обставин (критеріїв), які зумовлюють нікчемність спірного договору.

36. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

37. За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ на рішення Господарського суду Донецької області від 11.10.2018р. (повний текст підписано 22.10.2018р.) у справі №905/1234/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 11.10.2018р. (повний текст підписано 22.10.2018р.) у справі №905/1234/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.02.2019р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.02.2019р.

Головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 05.02.2019р