Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. м. Рівне Справа № 918/841/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Волинського військового лісгоспу Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Експо-Ліс"

про стягнення в сумі 14 471 грн. 94 коп.

Секретар судового засідання: Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Волинський військовий лісгосп Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Експо-Ліс" про стягнення в сумі 14 471 грн. 94 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу необробленої деревини №1623/1623/л/2017 від 05.07.2017 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 02 січня 2018 року відкрито провадження у справі №918/841/18, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання в засіданні на 22 січня 2018 року.

22 січня 2019 року від позивача надійшла заява, якою останній підтверджує те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

22 січня 2019 року розгляд справи було відкладено на 07 лютого 2019 року.

В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися, про місце дату та час розгляду справи сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями.

Від позивача 05 лютого 2019 року на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Волинського військового лісгоспу Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат".

При цьому, конверти, у яких направлялися відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи (на юридичну адресу, що вказана у витязі з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) повернуті відділеннями поштового зв'язку із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". Таким чином, судом вжито заходи щодо повідомлення у встановленому порядку відповідача у справі про призначене судове засідання. Крім того, явка представників сторін у судові засідання не визнавалася судом обов'язковою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін за наявними у справі доказами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

05 липня 2017 року між Волинським військовим лісгоспом Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід-Експо-Ліс" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №1623/1623/л/2017 (надалі договір; арк.с. 13).

Згідно з п. 1.1. договору за результатами проведення аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2017 року, який відбувся 05.07.2017 продавець передає у власність на умовах франко-склад продавця необроблену деревину, за номерами лотів (п. 4.1), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Пунктом 3.1. договору сторони визначили, що ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб.м на умовах франко-склад продавця згідно аукціонного свідоцтва про результати проведення аукціону від 05.07.2017. Загальна сума договору 227 550 грн. 00 коп. з врахуванням ПДВ (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. договору поставка товару за договором здійснюється згідно щомісячного подекадного графіку поставок, який є невід'ємною частиною даного договору на умовах франко-склад продавця.

За умовами п. 5.3. договору датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

Згідно п. 6.1. договору платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати.

Відповідно до п. 7.1. договору покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Даний договір діє з 05.07.2017 по 31 грудня 2017 року (п.п. 12.1, 12.2. Договору).

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу деревину на загальну суму 14 471 грн. 94 коп., що підтверджується товарно-транспортною накладною ВВЛ №0634 від 26.07.2017, підписаною представниками сторін та скріпленою печатками підприємств (арк.с. 10).

Доказів оплати поставленого товару в сумі, що заявлена позивачем до стягнення та становить 14 471 грн. 94 коп. відповідач суду не надав.

07 червня 2018 року позивач направив відповідачу претензію про сплату наявної заборгованості (арк.с. 15-16). Відповідь на останню у матеріалах справи відсутня.

16 серпня 2018 року позивач повторно направив відповідачу претензію №15-Т про сплату наявної заборгованості (арк.с. 17-18). Відповідь на останню у матеріалах справи відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними договір купівлі-продажу необробленої деревини №1623/1623/л/2017 від 05.07.2017 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався.

Частина 1 статті 662 ЦК України встановлює, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Водночас, стаття 689 ЦК України встановлює, що покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку про те, що Договір купівлі-продажу необробленої деревини №1623/1623/л/2017 від 05.07.2017 був укладений саме на умовах попередньої оплати, оскільки в п.п. 6.1., 7.1. договору сторони погодили, що платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5-ти календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати; покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати, однак товар в порушення п.п. 6.1. та 7.1. договору передано відповідачу без проведення останнім 100% попередньої оплати.

За таких умов застосовуються положення ст. 538 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Таким чином, незважаючи на те, що товар було передано відповідачу без виконання його обов'язку здійснити 100% передоплату, останній не звільняється від обов'язку здійснити оплату поставленого товару.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що в частині проведення оплати за отриманий товар слід керуватися положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України, за якими покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник або уповноважений орган, який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Враховуючи умови Договору №1623/1623/л/2017 від 05.07.2017, отримання відповідачем товару у встановленому даним договором порядку згідно товарно-транспортної накладної, яка оформлена у відповідності до вимог ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", останнім фактично своїми діями було підтверджено, що передано товар було позивачем належним чином, а тому позовна вимога про стягнення із відповідача заборгованості по договору в сумі 14 471 грн. 94 коп. підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, підставна та підлягає до задоволення з врахуванням ч.1 ст.692 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, враховуючи усе викладене вище у сукупності, суд прийшов до висновку що позов Волинського військового лісгоспу Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в сумі 1 762 грн. 00 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Експо-Ліс" (33023, АДРЕСА_1, ) на користь Волинського військового лісгоспу Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" (43006, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Героїв УПА, буд. 5, ) - 14 471 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 94 коп. основного боргу та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08 лютого 2019 року.

Суддя Горплюк А.М.