ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м.Дніпро Справа № 908/665/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на рішення господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 року (повний текст складено 02.08.2018 року) у справі №908/665/18 (суддя Зінченко Н.Г.)

за позовом ОСОБА_1 підприємства "Елін-2007", м.Кам'янське, Дніпропетровська область

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м.Запоріжжя

про стягнення 50 000,00 грн. основного боргу, 16 320,33 грн. інфляційних втрат та 3 456,72 грн 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 року у справі №908/665/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на користь ОСОБА_1 підприємства Елін-2007 50 000,00 грн. основного боргу, 16320, 33 грн. інфляційних втрат, 3 456, 72 грн. 3 % річних та 1 046,65 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано порушенням відповідачем умов договору поставки №150248 від 07.10.2015 року в частині оплати отриманого товару, наявністю заборгованості в розмірі 50 000,00 грн., правом позивача стягнути інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд зазначив, що:

- факт поставки товару на загальну суму 119 700,00 грн. підтверджується видатковою накладною від 13.10.2015 року №257, товарно-транспортною накладною від 13.10.2015 року №Р257, не заперечується сторонами;

- позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 342 від 13.10.2015 року за договором від №150248 від 07.10.15 на загальну суму 119 700,00 грн.;

- відповідач здійснив часткову оплату в сумі 69 700,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №9563 від 23.10.2015 року на суму 50 000, 00 грн. та №11491 від 26.11.2015 грн. на суму 19 700, 00 грн., решту боргу відповідач не сплатив.

Суд спростував твердження відповідача щодо не настання передбаченого п.4.2 договору 90-денного строку оплати товару з причин відсутності складання та направлення постачальником замовнику акту приймання-передачі товару, послався на положення Інструкції П-6 від 15.06.1965 року, з п.26 якої вбачається покладення саме на замовника (яким є відповідач у цій справі) обов'язку складання та затвердження актів приймання-передачі товару не пізніше наступного дня від дня поставки товару.

Зазначив, що перебіг строку оплати продукції, отриманої за видатковою накладною № 257 від 13.10.2015 року розпочався 14.10.2015 року і закінчився 19.02.2016 року включно. Тобто, на момент звернення постачальника з позовом строк виконання замовником грошового зобов'язання настав.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що обовязок скласти акт приймання-передачі товару передбачений п. 4.2 договору. Саме наявність такого акту є підставою для відповідача протягом 90- банківських днів оплатити товар. За відсутності такого акта строк оплати, на думку апелянта, не настав.

Скаржник просить рішення господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 року у справі №908/665/18 скасувати, в задоволені позову відмовити.

Також скаржник заявив клопотання про витребування доказів з ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49061 м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд.25), засвідчені належним чином копії документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпро у справі №200/8052/17 від 17.05.2017 у кримінальному провадженні №0000008 від 26.01.2017, а саме: договір № 150248 від 07.10.2015 року та усі документи на його виконання (накладні, рахунку, картки, тощо).

В обґрунтування клопотання зазначає на те, що на виконання ухвали слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпро у справі №200/8052/17 від 17.05.2017 року у кримінальному провадженні №0000008 від 26.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, 16.06.2017 рокуу приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» (69095 м.Запоріжжя, вул.Залізнична, 2, ) вилучені усі оригінали первинних документів, договори, бухгалтерські документи, тощо по взаємовідносинам приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" з ПП "Елін -2007" (код 35577263) за весь період взаємовідносин вказаних осіб. Вказані документи вилучені для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000008 від 26.01.2017 року у ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує її доводи, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Акцентує увагу на обовязку відповідача сплатити товар згідно п.4.2 договору після отримання оригіналу рахунку на оплату, а також посилається на приписи ст.692 Цивільного кодексу України.

Також позивач надав заперечення на клопотання про витребування доказів, мотивуючи його тим, що при розгляді справи по суті, судом першої інстанції надано відповідачу можливість для ознайомлення з оригіналами документів, копії яких додані до позовної заяви.

Після ознайомлення з оригіналами документів в судовому засіданні, відповідачем не висловлено зауважень або сумнівів щодо зазначених документів.

Оригінали відповідачем порівняні з копіями на відповідність.

Судом першої інстанції також вивчено оригінали документів та не виявлено розбіжностей або неточностей з копіями, що додані до позовної заяви.

Вважає, що жодних підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів не має.

Частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.09.2018 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі, запропоновано учасникам справи до 03.10.2018 року надати відзив на апеляційну скаргу та інші документи.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 року розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 року було прийнято справу № 908/665/18 до свого провадження. Відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на рішення господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 року у справі №908/665/18 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні вимоги встановлено і статтею 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір поставки №150248 від 07.10.2015 року, за умовами якого позивач зобов'язується у 2015 році поставити (передати у власність) відповідачу товари, зазначені в специфікації (ях) - додатку(ах) до цього договору, а відповідач - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору (п.1.1).

Відповідно до п. 4.2. договору замовник (відповідач) здійснює оплату поставленого товару протягом 90 (дев'яносто) банківських днів з дня підписання сторонами за цим договором акту приймання-передачі товару та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. В актах приймання-передачі товару сторони за цим договором повинні зазначити найменування, асортимент, кількість та ціну товарів, номер та дату договору, номер та дату заявки на постачання товару, дату отримання постачальником заявки на постачання товару, реквізити видаткової накладної за якою отриманий товар, інші відомості при необхідності. Акт приймання-передачі товару повинен бути скріплений печатками сторін за договором, у разі якщо акт приймання-передачі товару не скріплений печатками сторін за договором, він вважається не підписаний.

Відповідно до п. 4.3. договору до рахунка на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що на виконання умов договору поставки №150248 від 07.10.2015 року та специфікації № 1 до нього, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 119 700,00 грн.

Факт здійснення поставки товару підтверджується видатковою накладною від 13.10.2015 року № 257 на загальну суму 119 700,00 грн., товарно-транспортною накладною від 13.10.2015 року № Р257 на загальну суму 119 700,00 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 342 від 13.10.2015 року на загальну суму 119 700,00 грн., який оплачено відповідачем частково, на суму 69700, 00 грн.

В звязку з встановленим є безпідставними доводи апелянта про те, що строк на оплату товару не настав, оскільки відсутній акт приймання-передачі, передбачений пунктом 4.2 договору. Вказані положення пункту 4.2 не повязують настання початку відліку 90 днів на оплату саме з підписанням акту приймання-передачі, а містять також умови щодо необхідності отримання відповідачем рахунку на оплату.

Обовязок відповідача сплатити товар також закріплено положеннями ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, згідно якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції надав належну оцінку умовам договору, правовідносинам сторін, правовим підставам позовних вимог та дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Також є правомірним стягнення на користь позивача інфляційних втрат та 35 річних, право на яке має позивач відповідно до положень ст.625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, висновки оскаржуваного рішення відповідач не спростував. Апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає. Судові витрати за її розгляд слід віднести на скаржника згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заявленого апелянтом клопотання про витребування доказів, то правові підстави для розгляду такого клопотання колегією суддів, відповідно до повноважень, передбачених ст.269 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 року у справі №908/665/18 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Н.В. Пархоменко

Суддя: Ю.Б. Парусніков