ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа №909/500/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Мирутенка О.Л.

ОСОБА_1

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2- адвокат;

відповідача: ОСОБА_3 - адвокат; ОСОБА_4 - адвокат;

третьої особи: ОСОБА_5 - адвокат; ОСОБА_6 адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Компані-Бал, м. Івано-Франківськ

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2018 (суддя Михайлишин В.В., повний текст рішення складено 10.10.2018)

за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Компані-Бал, м. Івано-Франківськ

до відповідача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Нова Пошта, м. Полтава

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо

предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_8 акціонерного товариства Одяг, м. Івано-Франківськ

про дострокове розірвання договору суборенди та звільнення нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

ТОВ «Компані-Бал» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ТОВ «Нова Пошта» про дострокове розірвання договору суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 та звільнення нежитлового приміщення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, 8.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2017 між сторонами по справі укладено договір суборенди № Т31-03/17, на підставі якого ТОВ «Компані-Бал» (орендар) передало в суборенду ТОВ «Нова Пошта» нежитлове приміщення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, 8. При цьому, в подальшому відповідач у зв'язку з отриманням від власника приміщення - ПАТ «Одяг» листа про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.04.2017 № 20/17 (укладеного між ПАТ «Одяг» та ТОВ «Компані-Бал», що слугував підставою для укладення договору суборенди між ТОВ «Компані-Бал» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта») повідомив позивача про дострокове припинення укладеного договору суборенди. Позивач вказує, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.09.2017 у справі № 909/741/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та постановою Верховного Суду від 30.05.2018, договір оренди нежитлового приміщення від 01.04.2017 № 20/17 визнано дійсним. А тому, договір суборенди є також дійсним, оскільки у встановленому законом та договором порядку розірваним не був. Позивач стверджує, що ТОВ «ОСОБА_6 пошта» продовжує користуватися орендованим приміщенням, однак обов'язок по сплаті орендних платежів не виконує. У зв'язку із цим, позивач просить суд достроково розірвати вказаний договір суборенди та зобов'язати відповідача звільнити орендоване приміщення.

Рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем не доведено факту порушення його прав станом на день подання позову до суду, оскільки спірний договір суборенди, який позивач просить розірвати вже припинив свою дію, так як було укладено новий договір оренди.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Цивільний кодекс України не ототожнює поняття «момент укладення договору» і з моментом початку дії «строку договору». А відтак, суд при розгляді даної справи зобовязаний був в першу чергу, виходячи із змісту самого договору суборенди №Т31-03/17 та вимог ст.ст. 631, 638 ЦК України, визначити, з якого часу у сторін за цим договором виникли права та обовязки щодо майна, яке передається в суборенду. Крім цього скаржник зазначає, що з метою виконання взятого на себе зобовязання за договором суборенди від 31.03.2017, ТОВ «Компані-Бал» під час дії договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2016, підписало з ПАТ «Одяг» 01.04.2017 договір оренди нежитлового приміщення з правом передання цього приміщення в суборенду. Після отримання майнових прав на приміщення, пл. 5400 кв.м, ТОВ «Компані-Бал» передало 01.04.2017 це приміщення ТОВ «ОСОБА_6 пошта» в суборенду, про що складено акт приймання передачі від 01.04.2017. Вказані дії повністю узгоджуються з приписами ч.1 ст.761 ЦК України. Окрім цього позивач зазначає, що згідно рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.2018 у справі №909/194/18 суд дійшов висновку про дійсність договору суборенди №Т31-03/17.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що передача приміщень в користування на основі договору суборенди, укладеного всупереч змісту договору оренди та повноваженням орендаря є порушенням прав та законних інтересів ПрАТ «Одяг» як власника приміщень. Так, станом на 31.03.2017 (дата укладення договору суборенди) ТОВ «Компані-Бал» не мало права укладати договір суборенди з ТОВ «ОСОБА_6 пошта» на умовах, що передбачали площу 5400 кв.м.

Третьою особою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що договір суборенди між сторонами по справі укладено 31.03.2017, а тому позивач станом на 31.03.2017 не міг укладати спірний договір суборенди на підставі договору оренди від 01.04.2017. Таким чином, станом на 31.03.2017 позивач мав права лише на частину приміщення, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, 8, площею 549 кв.м. Отже, укладаючи 31.03.2017 договір суборенди з ТОВ «ОСОБА_6 пошта», позивач міг передати в суборенду лише приміщення площею 549 кв.м. А відтак у позивача були відсутні правові підстави вимагати за договором суборенди № Т31-03/17 від 31.03.2017 сплати суборендної плати від ТОВ «ОСОБА_6 пошта» за приміщення площею 5400 кв.м.

В судовому засіданні позивачем підтримано подане клопотання б/н від 11.12.2018 про долучення додаткових доказів.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на таке.

Згідно ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому відповідно до ч. 2 ст.164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами ч.ч.1. 3 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Необхідно зазначити, що предмет та підстава позову у даному спорі є: дострокове розірвання договору суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 та звільнення нежитлового приміщення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, 8 у звязку з прострочення суборендної плати по ньому відповідачем.

А отже, твердження апелянта про долучення додаткових доказів, покликаючись на те, що суд апеляційної інстанції вийшов за межі доводів апеляційної скарги, досліджуючи правомірність укладення договору суборенди від 31.03.2017 між ТОВ «Компані - Бал» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта», а також оплату по зазначеному договорі, є безпідставними та необґрунтованими.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 01.09.2016 між ПАТ «Одяг» (орендодавець) та ТОВ «Компані-Бал» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 20/16.

Згідно п.п.1.4, 5.1 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме: приміщення для зберігання товару площею 549 кв. м., яке знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Максимовича, 8.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом всього строку оренди. Строк оренди становить 2 роки 11 місяців з дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 31.03.2017 між ТОВ «Компані-Бал» (орендар) та ТОВ «ОСОБА_6 пошта» (суборендар) укладено договір суборенди № Т31-03/17.

Відповідно до п.п. 1.2-1.2.3, 1.3, 1.4, 3.1, 3.2, 4.2, 4.1.2, 4.2.2, 4.4, 4.5, 8.1, 8.2, 8.5-8.7, 12.3 зазначеного договору суборенди, орендар зобов'язується передати суборендареві, а суборендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 5 400 кв. м., розташованого за адресою: вул. Максимовича, 8 в м. Івано-Франківськ.

Орендар підтверджує, що приміщення, що передається суборендареві, на момент укладення даного договору нікому не відчужене, не перебуває у заставі (зокрема, в податковій), не перебуває під арештом, не є предметом судових спорів між орендарем і будь-якою третьою особою, не передано в оренду/піднайм/статутний капітал третім особам, нікому не подароване, в будь-якому іншому обтяженні не перебуває, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди суборендарем даного приміщення.

Орендар гарантує, що він користується об'єктом суборенди на праві договору оренди між ТОВ «Компані-Бал» та ПАТ «Одяг».

Передача приміщення орендарем і його прийняття суборендарем, а також повернення приміщення суборендарем та прийняття його орендарем здійснюється згідно акту приймання-передачі.

Об'єкт суборенди вважається фактично переданим в суборенду з моменту підписання акту приймання-передачі.

Розмір щомісячної орендної плати складає 459 000, 00 гривень з урахуванням передбачених законодавством податків. Індексація до орендної плати не застосовується.

Суборендарем було сплачено на рахунок орендаря авансові платежі за суборенду у розмірі 2 000 000, 00 гривень.

Загальна сума авансових платежів по орендній платі, що надійшла орендарю від суборендаря на підставі п. 4.2.1. договору буде зарахована в рахунок оплати орендної плати суборендарем за користування приміщенням по договору суборенди виходячи із погодженого сторонами в договорі суборенди розміру орендної плати, наступним чином: з 1 (першого) місяця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення, місячний розмір орендної плати, передбачений договором суборенди, відраховується від загальної суми авансового платежу, сплаченого суборендарем. Авансовий платіж, сплачений суборендарем, підлягає зарахуванню у розмірі, визначеному в п. 4.2. договору за другий, третій, п'ятий, шостий місяць суборенди. Виставляючи рахунок за восьмий місяць суборенди, орендар повинен врахувати отримання авансу від суборендаря в сумі 164 000, 00 гривень.

Орендна плата по даному договору нараховується з моменту підписання акту приймання-передачі та сплачується суборендарем по день фактичного повернення об'єкта суборенди орендарю згідно акту приймання-передачі.

Орендні платежі за цим договором протягом усього строку суборенди здійснюються суборендарем щомісяця до 10-го числа місяця, за який здійснюється такий платіж, на підставі виставленого орендарем рахунку, на розрахунковий рахунок орендаря. В кінці кожного місяця сторони підписують акт виконаних робіт (надання послуг), яким засвідчується факт здійснення (надання) суборенди за вказаний період. Одночасно з наданням акту наданих послуг за попередній місяць орендар надає рахунок-фактуру на наступний місяць.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку оренди. Строк оренди за договором становить 35 (тридцять п'ять) календарних місяців та починається з дати підписання акта передачі-приймання приміщення.

Дія даного договору припиняється: внаслідок закінчення строку, на який його було укладено; внаслідок загибелі суборендованих приміщень; внаслідок банкрутства суборендаря або орендодавця; достроково у випадках, передбачених чинним законодавством та/або даним договором.

Сторони мають право на дострокове припинення даного договору за умови письмового повідомлення іншої сторони про це не менше ніж за 1 (один) місяць до дати такого припинення.

Суборендар має право на дострокове припинення цього договору в односторонньому порядку у випадку якщо орендар своєчасно не здійснює капітальний ремонт приміщення. Договір вважатиметься припиненим (розірваним) через 10 днів з дати надіслання суборендарем письмового повідомлення про припинення (розірвання) договору.

Після підписання цього договору усі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

В подальшому як встановлено місцевим господарським судом, 01.04.2017 між ПАТ «Одяг» (орендодавець) та ТОВ «Компані-Бал» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 20/17.

Згідно п.п. 1.1, 1.3, 1.4, 2.1, 5.1, 6.3 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме: приміщення для зберігання товару площею 5 400 кв. м., що знаходиться по вул. Максимовича, 8 в м. Івано-Франківську.

Нежитлове приміщення, що передається в оренду за цим договором, належить ПАТ «Одяг» на праві власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 2328442 від 12.04.2013.

Строк оренди становить 2 роки 11 місяців з дня підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання нежитлового приміщення по даному договору.

За користування нежитловим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату з розрахунку 34, 0 грн. з ПДВ за 1 кв. м. приміщення.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом всього строку оренди.

Даний договір може бути розірвано на вимогу орендодавця у наступних випадках: орендар користується об'єктом оренди всупереч його призначенню чи умовам цього договору; орендар не сплачує орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором, протягом трьох місяців підряд; орендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження об'єкту оренди.

На виконання зазначеного договору, 01.04.2017 між ТОВ «Компані-Бал» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта» підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення загальною площею 5 400 кв. м., розташованого за адресою: вул. Максимовича, 8 в м. Івано-Франківську.

Окрім цього, судом першої інстанції встановлено, що листом від 30.06.2017 № 1 ПАТ «Одяг» повідомило ТОВ «Компані-Бал», що 30.06.2017 в односторонньому порядку здійснює розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.04.2017 № 20/17, укладеного з ТОВ «Компані-Бал», відповідно до п. 6.3 договору, у зв'язку із неналежним виконанням грошових зобов'язань (несплатою в повному обсязі протягом трьох місяців орендної плати).

Листом від 30.06.2017 № 27 ПАТ «Одяг» повідомило ТОВ «ОСОБА_6 пошта» про те, що ПАТ «Одяг» надало ТОВ «Компані-Бал» повідомлення про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.04.2017 № 20/17, яким здійснюється одностороннє розірвання такого договору з 30.06.2017. Вказало, що даним договором були врегульовані орендні відносини між ПАТ «Одяг» та ТОВ «Компані-Бал», а сам договір слугував правовою підставою для укладення ТОВ «Компані-Бал» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта» договору суборенди.

В подальшому, 01.07.2017 між ПАТ «Одяг» (орендодавець) та ТОВ «ОСОБА_6 пошта» (орендар) укладено договір оренди № , за умовами якого орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар зобов'язався прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 5 220, 92 кв. м., розташоване за адресою: вул. Максимовича, 8, м. Івано-Франківськ; 01.07.2017 підписано акт приймання-передачі приміщення.

31.08.2018 між ПАТ «Одяг» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта» підписано додаткову угоду № 2 до вказаного договору оренди, відповідно до п. 1. якої сторони дійшли згоди розірвати договір за взаємною згодою сторін з 31.08.2018. Цього ж дня, 31.08.2018, між ПАТ «Одяг» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта» підписано акт приймання-передачі (повернення) приміщення.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач вважає договір суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 дійсним, а відповідач договір таким, що припинив свою дію.

Предметом позову є вимога ТОВ «Компані-Бал» про дострокове розірвання договору суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17, укладеного з ТОВ «ОСОБА_6 пошта», у зв'язку з несплатою останнім орендної плати за користування майном. Також позивач просить суд зобов'язати відповідача звільнити орендоване приміщення.

Оцінка суду.

Предметом дослідження у цьому спорі є наявність правових підстав для дострокового розірвання договору суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 у зв'язку з несплатою орендної плати, а отже необхідно дослідити чинність договору оренди, на підставі якого було укладено спірний договір суборенди.

Необхідно зазначити також таке.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.09.2017 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Компані-Бал» до ПрАТ «Одяг» про визнання права оренди нежитлових приміщень згідно договору оренди нежитлових приміщень № 20/17 від 01.04.2017, усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями та зобовязання не чинити перешкод в користуванні цими нежитловими приміщеннями.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційні скарги ПрАТ «Одяг» та ТОВ «Компані-Бал» без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2018 вищезазначені рішення та постанову залишено без змін, а касаційну скаргу ПрАТ «Одяг» без задоволення.

Судами встановлено, що договір оренди нежитлового приміщення №20/17 від 01.04.2017 р. є дійсним.

Сторонами у справі № 909/741/17 були ТОВ «Компані-Бал» та ПАТ «Одяг», тобто сторони договору оренди від 01.04.2017 № 20/17, щодо якого судом встановлені дані обставини.

Інших доказів одностороннього розірвання договору оренди від 01.04.2017 № 20/17, ніж ті, що були предметом дослідження у справі № 909/741/17, чи розірвання договору в судовому порядку матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, факт дійсності договору оренди від 01.04.2017 № 20/17, укладений між ТОВ «Компані-Бал» та ПАТ «Одяг», в силу ч.4 ст.75 ГПК України не доводиться.

Суд апеляційної інстанції зазначає також таке.

Відповідно до ст. ст.761, 774 Цивільного кодексу України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зазначив, що повноваження орендаря щодо користування майном, в тому числі і шляхом передачі його в суборенду, та передбачають наявність двох умов: 1) знаходження майна у правомірному, на підставі договору оренди, користуванні; 2) наявність згоди орендодавця на передачу майна в суборенду третім особам.

Так, відповідно до умов договору суборенди від 31.03.2017, ТОВ «Компані-Бал» зобов'язалось передати ТОВ «ОСОБА_6 пошта» частину нежитлового приміщення загальною площею 5 400 кв. м., розташованого за адресою вул. Максимовича, 8 в м. Івано-Франківськ (п. 1.1. договору), орендар (ТОВ «ОСОБА_6 пошта») гарантує, що він користується об'єктом суборенди на праві договору оренди між ТОВ «Компані-Бал» та ПАТ «Одяг» (п. 1.4. договору), договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (п. 8.1. договору).

Як підтверджується матеріалами справи, на момент укладення зазначеного договору суборенди, тобто станом на 31.03.2017, ТОВ «Компані-Бал» був користувачем приміщення площею 549 кв. м. по вул. Максимовича в м. Івано-Франківськ на підставі договору оренди від 01.09.2016 № 20/16 та мав згоду на передачу майна в суборенду третім особам.

З огляду на наведене, спірний договір суборенди № Т31-03/17 не міг бути укладений 31.03.2017 на підставі договору оренди № 20/17, оскільки останній укладено лише 01.04.2017.

А отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що договір суборенди від 31.03.2017 Т31-03/17 укладений на підставі договору оренди від 01.09.2016 № 20/16.

Щодо чинності договору оренди від 01.09.2016 № 20/16, то необхідно зазначити, що об'єкт оренди договору від 01.09.2016 № 20/16 (нежитлове приміщення площею 549 кв. м) увійшов до об'єкту оренди договору від 01.04.2017 № 20/17, тобто відбулось збільшення площ орендованого приміщення.

А тому суд дійшов висновку, що у зв'язку з укладенням 01.04.2017 договору оренди № 20/17, 31.03.2017 припинив свою дію договір оренди № 20/16 від 01.09.2016, оскільки частково площі, адреса та інші ознаки якого є тотожними предмету нового договору оренди.

Необхідно також зазначити, що з аналізу норм ст.ст. 761, 774 ЦК України випливає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договору оренди, припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема право передання його в суборенду. А тому договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору оренди, незалежно від підстав його припинення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.03.2018 у справі № 910/17082/17.

З огляду на вищевикладене, твердження позивача про те, що укладення договору суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 відбулось на підставі договору оренди від 01.04.2017 № 20/17 спростовується тим, що на момент укладення спірного договору суборенди та набрання ним чинності, тобто станом на 31.03.2017, договору оренди № 20/17 не існувало. Дія договору суборенди поза межами договору оренди суперечить правовій природі договору суборенди.

При цьому дата підписання акту приймання-передачі нежитлового приміщення (підписано 01.04.2017 ТОВ «Компані-Бал» та ТОВ «ОСОБА_6 пошта»), на яку посилався позивач, відповідно до умов спірного договору суборенди є моментом з якого нараховується орендна плата та визначається строк оренди, закінчення якого є закінченням дії договору суборенди, однак для набрання чинності самого договору значення немає, оскільки останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами, тобто 31.03.2017. Саме з 31.03.2017 у сторін договору суборенди виникли права та обов'язки, визначені умовами договору.

А отже, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду про те, що оскільки договір оренди від 01.09.2016 № 20/16 припинив свою дію 31.03.2017, договір суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 автоматично припинив свою дію 31.03.2017.

При цьому суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що невідповідність площі переданої в оренду приміщення згідно договору оренди № 20/16 від 01.09.2016, площі переданої в суборенду згідно із договором суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17, на яку посилалися учасники справи, могли бути підставою для визнання договору суборенди від 31.03.2017 № Т31-03/17 недійсним відповідно до приписів ч. 2 ст. ст. 203 та 215 ЦК України. Однак, така обставина не може впливати на чинність спірного договору суборенди.

За викладених обставин, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про те, що позивачем не доведено факту порушення його прав станом на день подання позову до суду, оскільки спірний договір, який позивач просить розірвати вже припинив свою дію.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (позивачем).

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2018 у справі № 909/500/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Компані-Бал» без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за позивачем.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.01.2019

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

ОСОБА_1