номер провадження справи 17/154/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 Справа № 908/2673/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/2673/18

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком, 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133

до відповідача: управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, 71001, Запорізька область, смт Більмак, вул. Суворова, 1

про стягнення 9 114,40 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.12.18 № 3947

ОСОБА_2, довіреність від 17.12.18 № 3947

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

10.12.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 10.12.18 № 12/481 з вимогами публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком (далі ПАТ Укртелеком в особі ЗФ ПАТ Укртелеком) про стягнення з управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (надалі УСЗН Більмацької РДА) 9 114,40 грн., а саме 906,59 грн. 3 % річних та 8 207,81 грн. інфляційних втрат.

10.12.18 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 14.12.18 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2673/18 за правилами спрощеного позовного провадження, якій присвоєно № провадження 17/154/18. Судове засідання призначено на 14.01.19.

Ухвалою від 14.01.19 судом оголошено перерву у розгляді справи до 04.02.19.

04.02.19 до суду надійшло клопотання за вих. від 29.01.19 № 12/17, в якій представник позивача просить суд змінити в прохальній частині позовної заяви за вих. від 10.12.18 № 12/481 банківські реквізити позивача, а саме зазначити поточний рахунок ПАТ «Укртелеком» № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, .

В судовому засіданні 04.02.19 представник позивача підтримав клопотання за вих. від 29.01.19 № 12/17 та просить суд задовольнити вказане клопотання.

З огляду на викладене, суд у відповідності до ч. 5 ст. 161 ГПК України, задовольнив вказане клопотання позивача за вих. від 29.01.19 № 12/17.

Також, 04.02.19 до суду надійшло клопотання за вих. від 28.01.19 № 12/14, в якому представник позивача просить суд долучити до матеріалів справи № 908/2673/18 копії платіжних доручень (витяг-роздруківка з електронного банкінгу), які свідчать про повне фактичне виконання судового рішення від 18.07.17 по справі № 908/1259/17.

В судовому засіданні 04.02.19 представник позивача підтримав клопотання за вих. від 28.01.19 № 12/14 та просить суд задовольнити вказане клопотання.

Розглядаючи клопотання позивача за вих. від 28.01.19 № 12/14 про долучення платіжних доручень до матеріалів справи судом враховано наступне.

Положеннями ст. 207 ГПК України визначено порядок розгляду заяв і клопотань після відкриття судом розгляду справи по суті. Так, зокрема, згідно із ч. 2 вказаної статті суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах ін. осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання (ч. 2). … Перше судове засідання проводиться не пізніше 30 днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 4 ст. 252).

Судом враховано, що ухвалою господарського суду від 14.12.18 (про відкриття провадження у справі № 908/2673/18) розгляд справи призначено на 14.01.19 та саме в цей день було судове засідання, то розгляд справи по суті розпочався саме з 14.01.19.

Поряд з цим, клопотання ПАТ Укртелеком в особі ЗФ ПАТ Укртелеком від 28.01.19 № 12/14 про долучення платіжних доручень до матеріалів справи разом з додатковими документами надійшли до суду 04.02.19, тобто після того як 14.01.19 судом вже було відкрито перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження.

А тому, як наслідок, вказане клопотання про долучення платіжних доручень до матеріалів справи судом залишено без розгляду з підстав визначених ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

У засіданні суду 04.02.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноважених представників, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 10.12.18 № 12/481 та просили суд стягнути з відповідача на свою користь 9 114,40 грн., а саме 906,59 грн. 3 % річних та 8 207,81 грн. інфляційних втрат.

Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав. Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином.

Так, зокрема, згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/2673/18, станом на час прийняття справи до свого провадження головуючим суддею у цій справі місцезнаходженням управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області є: 71001, Запорізька область, смт Більмак, вул. Суворова, 1.

З метою повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/2673/18 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 234, 247, 250, 252 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 14.12.18 про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідачу направлено ухвалу від 14.01.19 в порядку ст. 42, 46, 216, 234, 235, 252 ГПК України.

Відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення (рекомендованого), оригінали яких знаходяться у справі, уповноваженою особою управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області отримано 21.12.18 ухвалу суду від 14.12.18 (про відкриття провадження у справі) та 18.01.19 ухвалу суду від 14.01.19 (про оголошення перерви в розгляді справи).

Вбачається, що відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/2673/18.

28.12.18 до суду надійшли пояснення у справі за вих. від 26.12.18 № 01-11/2343, в яких відповідач вважає, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. Крім того зазначив, що забезпечення виконання рішень суду, боржниками за якими є державні органи, за рахунок програм соціального захисту населення суперечить вимогам Бюджетного кодексу України. Погашення заборгованості із соціальних виплат за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, здійснюється Казначейством у межах бюджетних асигнувань, визначених Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Отже, на думку відповідача позивач повинен позиватися до держави в особі Казначейства, оскільки виплати по справі № 908/2673/18 можливо лише на підставі ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а саме за заявою позивача про виконання такого рішення, оригіналу або копії розрахункових документів поданих до державної казначейської служби України. Також, відповідач просить суд розглянути справу без участі представника відповідача у відповідності до ч. 2 ст. 158 ГПК України.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.07.17 у справі № 908/1259/17 (суддя Смірнов О.Г.) позовні вимоги публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії публічного акціонерного товариства Укртелеком до управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області про стягнення грошових коштів в сумі 83 516,18 грн. задоволені повністю та стягнуто з управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації на користь ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком заборгованість в сумі 83 516,18 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 600,00 грн.

В рішенні господарського суду Запорізької області від 18.07.17 у справі № 908/1259/17 судом встановлено (дослівно): «…Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком, далі позивач, є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України Про телекомунікації телекомунікаційні послуги (послуги звязку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

У відповідності до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Право певних категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг передбачено також, зокрема, Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Законом України Про жертви нацистських переслідувань, Законом України Про охорону дитинства, Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Підпунктом б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Типовим переліком бюджетних програм та результативних показників їх виконання для місцевих бюджетів у галузі Соціальний захист та соціальне забезпечення, затвердженим наказом Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України від 27.09.2010 року № 1097/290 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за № 949/18244, за рахунок місцевого бюджету фінансується надання пільг з оплати послуг зв'язку та інших передбачених законодавством пільг за КТКВК 090203, 090206, 090209, 090214, 170102, 170203, 170302, 170602.

Отже, відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, здійснювалось до 01.01.2017 року за рахунок державних субвенцій, а також за рахунок місцевих бюджетів.

Частиною 3 статті 142 Конституції України встановлено, що витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

Таким чином, норми матеріального права, на момент виникнення спірних правовідносин, не ставили фінансування відповідних пільг за послуги звязку в залежність виключно від наявності субвенцій з державного бюджету, а передбачали можливість їх фінансування за рахунок місцевих бюджетів та міжбюджетних трансфертів.

З 01.01.2017 року внесені зміни до Бюджетного кодексу України, а саме до приписів пункту 20-4 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України, якими визначено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг звязку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256, далі Постанова № 256, затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, далі - Порядок № 256, яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету. Зокрема, п. 2 Постанови № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення - є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у Більмацькому (Куйбишевському) районі Запорізької області є Управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, далі - відповідач. Отже, саме на відповідача згідно положень законодавства покладено обов'язок щодо здійснення розрахунків з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікацій, за послуги, надані особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 2 Постанови № 256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними місячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Матеріали справи свідчать про те, що в період з січня 2016 року по березень 2017 року Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком надало телекомунікаційні послуги споживачам, що проживають у Михайлівському районі Запорізької області і мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством, на загальну суму 83 516,18 грн.. Переліки споживачів-пільговиків за видами пільг складались позивачем за формою 2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 року № 535 Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг 2-пільга, та Інструкції про порядок її заповнення, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.10.2007 року за № 1172/14439, та направлялись відповідачу електронною поштою та рекомендованою кореспонденцією листами № 32/2-3-73 від 10.02.2016 року, №32/2-3-112 від 10.03.2016 року, № 32/2-3-169 від 11.05.2016 року, № 32/2-3-195 від 08.06.2016 року, № 32/2-3-215 від 15.07.2016 року, № 32/2-3-263 від 08.08.2016 року, №32/2-3-334 від 12.09.2016 року, №32/2-3-405 від 07.10.2016 року, 32/2-3-434 від 09.11.2016 року, № 32/2-3-478 від 06.12.2016 року, № 32/2-3-16 від 10.01.2017 року, № 32/2-3-117 від 06.02.2017 року, №32/2-3-167 від 06.03.2017 року, №32/2-3-231 від 06.04.2017 року, з пропозицією провести звірку кількості пільговиків, які мають право на пільги з послуг звязку та з вимогою погашення заборгованості .

Також, на адресу Управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, листом № 32/2-3-117 від 06.02.2017 року, позивач направляв акт звіряння розрахунків за телекомунікаційні послуги надані пільговим категоріям громадян в 2016 році, що був вручений представнику відповідача 07.02.2017 року. Крім того, 14.07.2017 року листом № 32/2-3-372 від 14.07.2017 року позивач направляв акт звіряння розрахунків за телекомунікаційні послуги надані пільговим категоріям громадян в 2016 році та січні березень 2017 році.

Зауважень та розбіжностей, коригувань до розрахунків актів форми 2-пільга за період з січня 2016 року по січень 2017 року позивачу відповідачем не надано, акти звіряння розрахунків за формою 3-пільга відповідачем не складались, акти звіряння розрахунків за телекомунікаційні послуги надані пільговим категоріям громадян в 2016 році та період з січня 2017 року по березень 2017 року, також не підписувався.

25.05.2017 року позивач листом № 12/230 звернувся до відповідача з вимогою погашення заборгованості, що утворилась внаслідок надання позивачем телекомунікаційних послуг населенню на пільгових умовах, у розмірі 83 516,18 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач листом № 01-11/923 від 06.06.2017 року повідомив позивача про те, що Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік субвенція з державного бюджету на надання послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на житлово-комунальні послуги, одержання ліків і зубопротезування) не передбачена, у звязку з чим виділити кошти на погашення заборгованості за період з січня 2016 року по квітень 2017 року та надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг з районного бюджету відповідач не має можливості (т. 1, а.с. 165).

У відзиві на позову заяву відповідач також зазначає, що Управління соціального захисту населення Більмацької (Куйбишевської) районної державної адміністрації Запорізької області повідомляло, що з 01.01.2016 року у Державному бюджеті України не передбачено фінансування з державного бюджету субвенції на надання пільг з послуг звязку, інших пільг та компенсацію за пільгове перевезення окремих категорій громадян, тому відшкодування у 2016 році та 2017 році структурними підрозділами з питань соціального захисту населення витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян не може здійснюватися.

Так, відповідно до розрахунків за формою 2-пільга, за період з січня 2016 року по березень 2017 року сума видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, склала 83 516,18 грн., а саме:

- за січень 2016 року 5773,88 грн.;

- за лютий 2016 року 6084,96 грн.;

- за березень 2016 року 5924,94 грн.;

- за квітень 2016 року 5823,20 грн.;

- за травень 2016 року 5906,69 грн.;

- за червень 2016 року 5722,52 грн.;

- за липень 2016 року 5341,98 грн.;

- за серпень 2016 року 5294,35 грн.;

- за вересень 2016 року 5232,81 грн.;

- за жовтень 2016 року 5148,75 грн.;

- за листопад 2016 року 5135,64 грн.;

- за грудень 2016 року 5558,06 грн.;

- за січень 2017 року 5404,07 грн.;

- за лютого 2017 року 5922,00 грн.;

- за березня 2017 року 5242,33 грн..

Втім, відповідачем компенсація витрат, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг населенню на пільгових умовах за період з січня 2016 року по березень 2017 року в розмірі 83 516,18 грн. не здійснена, у звязку з чим Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком звернулося до суду з позовом».

07.08.17 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.07.17 у справі № 908/1259/17, яке набрало законної сили, видано накази.

10.10.17 позивач звернувся до управління Державної казначейської служби України у Більмацькому районі Запорізької області із заявами № 90 та № 91 про виконання наказів господарського суду Запорізької області від 07.08.17 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.07.17 у справі № 908/1259/17.

У відповідності до інформаційного листа за вих. від 10.04.18 № 02-08/146-427 управління Державної казначейської служби України у Більмацькому районі Запорізької області повідомило ПАТ «Укртелеком», що управлінням Державної казначейської служби України у Більмацькому районі проведено стягнення з відповідача, а саме:

- 04.12.17 перераховано на користь позивача суму для оплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн. та суму для оплати основного боргу у розмірі 3 394,00 грн.;

- 28.12.17 перераховано на користь позивача суму для оплати основного боргу у розмірі 26 620,00 грн.

Згідно із інформаційним листом за вих. від 21.08.18 №9-08/1160-13722 Державна казначейська служба України повідомила ПАТ «Укртелеком», що (дослівно): «… питання щодо перерахування коштів на користь Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» буде розглянуто Казначейством після погашення заборгованості за рахунок бюджетної програми для забезпечення виконання рішення суду за першою та другою чергами, відповідно до черговості надходження документів.

Як вбачається за матеріалів справи № 908/1259/17, органом Казначейства проведено часткове безспірне списання коштів з рахунку Боржника на загальну суму 31 614 грн.

Щодо нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів за несвоєчасне виконання судового рішення повідомляємо наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 4901-VІ, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Так, відповідно до пункту 50 Постанови у № 845 компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявами стягувачів. Абзацом четвертим вказаної Постанови передбачено, що компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4901-VI.

Отже, після повного виконання вищевказаного рішення суду за заявою стягувача, Казначейством буде нарахована компенсація у розмірі трьох відсотків річних від несплачених сум, оскільки, розрахунок залежить від строку прострочення платежу».

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), вислухавши пояснення представників позивача, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини справи встановлені рішення суду в господарській … справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа стосовно якої встановлено ці обставини (якщо інше не встановлено законом).

Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду.

Нормами ст. 509 цього ж Кодексу встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Запорізької області від 18.07.17 по справі № 908/1259/17 з управління соціального захисту населення Більмацької РДА Запорізької області на користь ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком заборгованість в сумі 83 516,18 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 600,00 грн.

Обовязковість судових рішень до виконання закріплена Конституцією України та іншими законодавчими актами.

Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень ч.ч. 2-4 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В силу приписів ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобовязання, згідно статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що свої зобовязання щодо сплати на користь ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком грошових коштів, стягнутих рішенням господарського суду Запорізької області від 18.07.17 по справі № 908/1259/17, відповідачем не виконано.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в т.ч. передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, передбачені ст. 625 ЦК відсотки річних та інфляційні втрати можуть нараховуватись кредитором до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання боржником.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення зобовязань, зобовязання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконане у встановленому законом порядку, не припиняє зобовязальних відносин сторін і не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобовязання.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт не виконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього суми 906,59 грн. 3 % річних (нарахованих за період з 04.08.17 по 04.12.17 на суму заборгованості 85 116,18 грн. та з 05.12.17 по 11.12.17 на суму заборгованості 80 122,18 грн.) та суми 8 207,81 грн. втрат від інфляції (нарахованих за період серпень-листопад 2017 року на суму заборгованості 85 116,18 грн., за грудень 2017 р. на суму заборгованості 80 122,18 грн. та з січня по листопад 2018 р. включно на суму заборгованості 53 502,18 грн.), є правомірними.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та визнано вірним.

За таких обставин, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Наведене вище у тексті цього рішення спростовує твердження відповідача викладені у його поясненнях у справі за вих. від 26.12.18 № 01-11/2343 про те, що відповідач не є прибутковою організацією, фінансується за рахунок державного бюджету. А тому, як наслідок, на думку відповідача, позивач повинен позиватись до Держави в особі казначейства.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 75, 123, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241, ст. ст. 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (71001, Запорізька область, смт Більмак, вул. Суворова, 1, ) на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133, ) 8 207 (вісім тисяч двісті сім) грн. 81 коп. інфляційних втрат, 906 (девятсот шість) грн. 59 коп. 3 % річних та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.02.19

Суддя В.Л. Корсун