ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р., м. Київ Справа№ 910/7105/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 07.02.2019

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 (повний текст складено 25.10.2018)

у справі №910/7105/18 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК»

до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Хмельницького відділення №880

про стягнення 734 862,57 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення стягнення 734862,57 грн, з яких: 625846,73 грн - інфляційні втрати, 109015,84 грн - 3% річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно володів грошовими коштами позивача у період з 01.10.2016 по 12.10.2017.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, а тому, на його думку, до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають відповідальність за невиконання грошового зобов'язання, визначені ст.625 Господарського процесуального кодексу України.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017: визнано наказ Господарського суду міста Києва №52/136 від 13.04.2011 таким, що не підлягає виконанню на суму 3520541,86 грн, з яких: 2987585,45 грн - заборгованість за кредитом (за період з 28.11.2008 по 29.04.2009), 299022,92 грн - заборгованість за відсотками (за період з 28.11.2008 по 29.04.2009), 220568,99 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 03.11.2008 по 30.04.2009), 13364,5 грн пені за несвоєчасне повернення відсотків (за період з 06.11.2008 по 29.04.2009); стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» 3520541,86 грн безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за наказом №52/136 від 13.04.2011.

2.2. У вказаній ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, судом встановлено, що стягувачем АКБ «Укрсоцбанк» було двічі стягнуто заборгованість на суму 3520541,86 грн (3789767,44 грн заборгованість стягнута за виконавчим написом - 269 225,58 грн інфляційних втрат, які були стягнуті за виконавчим написом, проте, не стягувались за судовим наказом) за кредитним договором №880/148-НКЛ23 від 06.10.2005 за аналогічний період.

2.3. 21.04.2017 на примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 у справі №52/136 Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» 3520541,86 грн безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за наказом №52/136 від 13.04.2011.

04.10.2017 приватним виконавцем Авторговим А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54836645 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.04.2017 №52/136.

12.10.2017 приватним виконавцем Авторговим А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54836645.

2.4. Згідно довідки АБ «Укргазбанк» вказані кошти у сумі 3520541,86 грн (на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136) надійшли на поточний рахунок позивача 11.10.2018.

2.5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18218/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018, задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КІН-ТАК" та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІН-ТАК" 14139,88 грн 3% річних, 52618,02 грн інфляційних втрат за період з 12.08.2016 по 30.09.2016 у зв'язку з простроченням виконання Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136 щодо оплати заборгованості.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 у справі №910/7105/18 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 108509,83 грн, інфляційне збільшення боргу у сумі 576680,79 грн та судовий збір у розмірі 10277,86 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 у справі №910/7105/18 виправлено в тексті мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва 23.10.2018 у справі №910/7105/18 допущену описку, а саме - зазначено "01.10.2016" початком періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

3.3. Рішення місцевого суду від 23.10.2018 у справі №910/7105/18 обґрунтоване тим, що, оскільки згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, зобов'язання відповідача повернути позивачу безпідставно одержані грошові кошти за наказом №52/136 від 13.04.2011 у сумі 3520541,86 грн повторного доведення не потребують, а відповідачем, як стягувачем за наказом №52/136 від 13.04.2011, прострочено виконання зазначеного зобов'язання, тому, з урахуванням приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, стягненню з останнього підлягають 3% річних у сумі 108509,83 грн та інфляційне збільшення боргу у сумі 576680,79 грн за період з 01.10.2016 по 10.10.2017.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду від 23.10.2018 в частині задоволених позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення помилково застосовано положення ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки між сторонами спору виникли не зобов'язальні правовідносини, а відносини з приводу виконання судового рішення, а тому, на переконання відповідача, вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення боргу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач вказує, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15.

4.3. Крім того, на думку відповідача, місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

4.4. Також відповідач зазначає, що місцевим судом не враховано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18218/17 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІН-ТАК" 14139,88 грн 3% річних, 52618,02 грн інфляційних втрат за період з 12.08.2016 по 30.09.2016 у зв'язку з простроченням виконання Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136 щодо оплати заборгованості. При цьому, за твердженням відповідача, оскаржуваним рішенням суд вдруге стягнув 3% річних та інфляційні втрати за період з 12.08.2016 по 30.09.2016.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач зазначив, що місцевим судом правомірно застосовано до спірних правовідносин положення ст.625 Цивільного кодексу України.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 28.11.2018 відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 23.10.2018 у справі №910/7105/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, надавши останньому строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у зв'язку із усуненням відповідачем недоліків вказаної вище апеляційної скарги, поновлено відповідачу пропущений строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі №910/7105/18, розгляд справи призначено на 07.02.2019.

6.4. У судове засідання 07.02.2019 з'явилися уповноважені представники сторін.

6.5. Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення у місцевого суду від 23.10.2018 у справі №910/7105/18 скасувати.

6.6. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду від 23.10.2018 у справі №910/7105/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

7. Застосоване законодавство

7.1. Згідно з ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

7.2. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.3. Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

7.4. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

7.5. Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

7.6. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

7.7. Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017, встановлено наявність у відповідача обов'язку повернення позивачу 3520541,86 грн безпідставно одержаних грошових коштів за наказом №52/136 від 13.04.2011.

При цьому, зазначені вище обставини щодо наявності у відповідача зобов'язання повернути позивачу безпідставно одержані грошові кошти за наказом №52/136 від 13.04.2011 у сумі 3520541,86 грн, відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

8.3. З матеріалів справи вбачається, що сплата відповідачем заборгованості у сумі 3520541,86 грн, на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136, здійснена лише 11.10.2017, що підтверджується випискою по рахунку позивача та довідкою АБ «Укргазбанк» №5-82/22/49/2017 від 13.11.2017.

8.4. Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18218/17 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІН-ТАК" 14139,88 грн 3% річних, 52618,02 грн інфляційних втрат за період з 12.08.2016 по 30.09.2016 у зв'язку з простроченням виконання Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №52/136 щодо оплати заборгованості.

8.5. За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що відповідачем прострочено виконання зобов'язання щодо повернення позивачу безпідставно одержаних грошових коштів за наказом №52/136 від 13.04.2011 у сумі 3520541,86 грн, а тому позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на корить позивача, з урахуванням приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, 3% річних у сумі 108509,83 грн та інфляційного збільшення боргу у сумі 576680,79 грн за період з 01.10.2016 по 10.10.2017.

8.6. Щодо доводів відповідача, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення помилково застосовано положення ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки між сторонами спору виникли не зобов'язальні правовідносини, а відносини з приводу виконання судових рішень, а також наведеної відповідачем позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15, апеляційний суд зазначає наступне.

Місцевим судом, з урахуванням характеру спірних правовідносин та ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, вірно враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17, у якій Верховний Суд зазначив, що приписи ст.625 Цивільного кодексу України поширюються на всі види грошових зобов'язань, та погодився з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Також аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. При цьому, у вказаній постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного суду України, викладених у постанові від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15, на яку посилається відповідач, обґрунтовуючи апеляційну скаргу.

8.7. Щодо твердження відповідача, що місцевий суд вдруге стягнув 3% річних та інфляційні втрати за період з 12.08.2016 по 30.09.2016, апеляційний суд зазначає, що здійснений місцевим судом розрахунок зазначених сум та період нарахування є арифметично вірним. Проте, місцевим судом в тексті мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва 23.10.2018 у справі №910/7105/18 допущену описку, а саме - зазначено "01.01.2016" початком періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних, що не впливає на правильність прийнятого рішення.

При цьому, зазначена описка виправлена ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 у справі №910/7105/18, у якій зазначено, що початком періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних є "01.10.2016".

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Враховуючи доведеність факту прострочення відповідачем виконання зобов'язання щодо повернення позивачу безпідставно одержаних грошових коштів за наказом №52/136 від 13.04.2011 у сумі 3520541,86 грн, стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, підлягають 3% річних у сумі 108509,83 грн та інфляційне збільшення боргу у сумі 576680,79 грн за період з 01.10.2016 по 10.10.2017.

9.2. На підставі викладеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду від 23.10.2018 згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 у справі №910/7105/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 у справі №910/7105/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

4. Матеріали справи №910/7105/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 15.02.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко