РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 м. Київ Справа № 910/15330/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ АІК";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО";

про: стягнення 98.704,60 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ АІК" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО" (далі - відповідач) про стягнення 98.704,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором охорони від 01.07.2015 № 09, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 98.704,60 грн., з яких: 65.000,00 грн. - основна заборгованість та 33.704,60 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15330/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як охоронцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір охорони від 01.07.2015 № 09 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язаний своїми силами забезпечити громадський порядок, охорону, безпеку та недоторканість майна та працівників відповідача, а відповідач зобов'язується прийняти надані послуги та щомісячно сплачувати позивачу встановлену даним Договором плату (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість послуг за один місяць визначається на підставі протоколу узгодження договірної ціни (додаток № 3 (115.000,00 грн.), який підписується уповноваженими представниками сторін на термін дії Договору і є невід'ємною частиною Договору.

Положеннями п. 3.2 Договору передбачено, що платежі за надані послуги здійснюються відповідачем шляхом перерахування коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок позивача до 5 числа поточного місяця на підставі рахунку-фактури та акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.6.1 Договору, у випадку несвоєчасної чи неповної оплати позивача, відповідно до чинного законодавства України, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості на дату нарахування пені, за кожен день прострочення платежу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 115.000,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2017 № ОБ-0000012, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії

Проте, відповідачем здійснено погашення заборгованості 05.09.2017 частково в сумі 50.000,00 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 65.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором на суму 115.000,00 грн. підтверджена первинними документами та приймаючи до уваги часткову оплату відповідачем такої заборгованості в сумі 50.000,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості підлягають задоволенню повністю в сумі 65.000,00 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені за порушення грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору Договором суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи положення пунктів 3.2 та 6.6.1 Договору та дату часткової оплати заборгованості відповідачем (05.09.2017 на суму 50.000,00 грн.) строк нарахування пені за прострочення грошового зобов'язанні відповідача почався з 06.05.2017 та закінчився 03.11.2017, тобто, 182 дні.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 12.309,32 грн., за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня:

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2017 № ОБ-0000012Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУ (%)Дата оплатиСума оплати (грн.)Сума пені за період прострочення (грн.)
115.000,0006.05.2017-04.09.201712225 9.609,59
65.000,0005.09.2017-26.10..09.201750.000,002.315,07
65.000,0027.10.2017-03.11.2017827 384,66
Загальна сума пені складає12.309.32

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО" (04053, м.Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 6, ідентифікаційний код: 37535022) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ АІК" (01013, м.Київ, ПРОВУЛОК ДЕРЕВООБРОБНИЙ, будинок 3, ідентифікаційний код: 38888039) основну заборгованість в сумі 65.000 (шістдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп.; пеню в сумі 12.309 (дванадцять тисяч триста дев'ять) грн. 32 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац