ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2019 р. Cправа № 902/737/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця Довгалюка Василя Степановича (АДРЕСА_1)

до: Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації (Площа Пам"яті, б.17, м.Бар, Вінницька область, 23000)

про стягнення 16 579, 82 грн.

За участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.

Представники сторін

позивача: не з"явився;

відповідача: не з"явився.

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець Довгалюк Василь Степанович звернувся в Господарський суд Вінницької області із позовом до Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації про стягнення 16 579, 82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань в частині здійснення компенсаційних виплат за надані позивачем послуги з перевезення пільгових категорій населення.

Ухвалою від 19.11.2018 р. було відкрито провадження у справі № 902/737/18; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі було призначено на 17.12.2018 р.

Ухвалою від 17.12.2018 р. було продовжено строк підготовчого провадження по справі №902/737/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07 лютого 2019 р.

На визначену судом дату - 07.02.2019 р. в підготовче засідання представники сторін не з"явилися. Про дату, час та місце підготовчого засідання сторони повідомлялися належним чином - ухвалою суду від 17.12.2018 року, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Копію ухвали від 17.12.2018 р. відповідач отримав, що стверджується поштовим повідомленням вх.№ 246 від 09.01.2019 р.

Про належне повідомлення позивача про дату, час підготовчого засідання свідчить розписка від 17.12.2018 р.

Окрім того, в клопотанні про відкладення підготовчого засідання (поданого 17.12.2018 р.) позивач підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в заяві № 1848 від 12.12.2018 р., яка прийнята судом до розгляду, усі вимоги позовної заяви підтримав та просив розглянути справу без участі представника відповідача.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, але останні не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників позивача та відповідача.

Заяву № 1848 від 12.12.2018 р. відповідача судом розцінено, як заяву про визнання позовних вимог та прийнято до розгляду.

При визнанні відповідачем позову суд зважає на наступне.

Пунктом 1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник в повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши в підготовчому засіданні подані документи і матеріали даної справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору судом встановлено наступне.

18.02.2015 р. між позивачем (в договорі - "Перевізник") та відповідачем (в договорі - "Платник") був укладений договір № 11 про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Предметом цього Договору є відносини Сторiн щодо компенсації за пiльговий проїзд окремих категорiй громадян автомобiльним транспортом примiського сполучення на автобусному маршруті:

- Каришкiв - Лiсове - Копайгород - Бар АС

- оборотні рейси - 211 а - 214 а

- довжина маршруту - 50 км.

- тариф на маршруті - вiдповiдно до розпорядження Вiнницької облдержадмiнiстрацiї № 694 вiд 20.11.2014р. (п.1.1. Договору).

За даним Договором ФОП Довгалюк Василь Степанович надає послуги з перевезення окремих категорій громадян, якi вiдповiдно до чинного законодавства мають право на пiльговий проїзд в примiському сполученнi, а Управлiння соцiальної полiтики здійснює компенсацiйнi виплати за перевезення пiльгових категорій громадян за рахунок субвенцiї з державного бюджету мiсцевому бюджету в межах суми бюджетних асигнувань на пiдставi наданих Перевiзником документів, передбачених цим Договором, керуючись чинним законодавством України (п.1.2. Договору).

Згідно п. 2.1., підп. 2.1.1. Договору перевізник зобов"язується до 10 числа мiсяця, наступного за звiтним, подавати Платнику розрахунки за наданi послуги пільговим категорiям згiдно Порядку розрахунків компенсацiйних виплат за пiльговий проїзд окремих категорiй громадян, затвердженого розпорядженням голови Барської райдержадмiнiстрацiї вiд 01.04.2013р. №73 з урахуванням затвердженого рішенням кoмiciї з питань розрахункiв обсягiв вiдшкодування пасажирським перевiзникам збиткiв вiд безкоштовних перевезень окремих категорiй громадян у примiському автомобiльному транспорті загального користування вiд 16.02.2015p. № 1 коефіцієнта співвідношення кiлькостi пасажирiв, якi мають право на безплатний проїзд, i платних пасажирів у загальному обсязi перевезень пасажирiв у транспорті примiського сполучення на 20l5 piк (Кпр) - 0, 28 в межах кошторисних призначень (додаток № l до Договору).

Відповідно до п. 2.3, підп. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3. Договору платник зобов"язується на підставі наданих перевізником документів, передбачених п. 2.1.1. Договору по мірі надходження коштів з державного бюджету здійснювати компенсаційні виплати за пільгові перевезення окремих категорій громадян в межах кошторисних призначень.

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі даних про фактичну оплату Управлінням соціальної політики компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян до 15 числа місяця, наступного за звітним. Вказана звірка оформляється актом звірки взаємних розрахунків за формою № 3- пільга.

Розрахунки з перевізником здійснювати в межах бюджетних асигнувань, передбачених кошторисом видатків, не пізніше 5 робочих днів після фактичних надходжень субвенцій з державного бюджету.

В п. 3.1. Договору сторони домовилися, що цiна Договору на 2015 рiк складає 96 539, 47 грн.

Даний Договiр набирає чинностi з 01 сiчня 2015 року, i дiє в частинi надання послуг - по 31 грудня 2015 року, а в частинi проведення розрахункiв за наданi послуги - до їх повного погашення (п. 8.1. Договору).

06.04.2015 р. сторони підписали Додаткову угоду № 1 до Договору № 11 від 18.02.2015 р., в якій дійшли згоди викласти п.п.1.1. вказаного договору в слідуючій редакції:

"1.1. Предметом цього Договору є відносини Сторiн щодо компенсації за пiльговий проїзд окремих категорiй громадян автомобiльним транспортом примiського сполучення на автобусному маршруті:

- Каришкiв - Лiсове - Копайгород - Бар АС

- оборотні рейси - 211 а - 214 а

- довжина маршруту - 50 км.

- тариф на маршруті - вiдповiдно до розпорядження Вiнницької облдержадмiнiстрацiї № 196 вiд 30.03.2015р.

09.09.2015 р. сторони підписали Додаткову угоду № 2 до Договору № 11 від 18.02.2015 р., в якій дійшли згоди викласти п.п.3.1. вказаного договору в слідуючій редакції:

"3.1. Цiна Договору на 2015 рiк складає 103 339, 47 грн.".

07.12.2015 р. між позивачем (в договорі - "Перевізник") та відповідачем (в договорі - "Платник") був укладений договір № 12 про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Предметом цього Договору є відносини Сторiн щодо компенсації за пiльговий проїзд окремих категорiй громадян автомобiльним транспортом примiського сполучення на автобусному маршруті:

- Каришкiв - Лiсове - Копайгород - Бар АС

- оборотні рейси - 211 а - 214 а

- довжина маршруту - 50 км.

- тариф на маршруті - вiдповiдно до розпорядження Вiнницької облдержадмiнiстрацiї № 196 вiд 30.03.2015р. (п.1.1. Договору).

За даним Договором ФОП Довгалюк Василь Степанович надає послуги з перевезення окремих категорій громадян, якi вiдповiдно до чинного законодавства мають право на пiльговий проїзд в примiському сполученнi, а Управлiння соцiальної полiтики здійснює компенсацiйнi виплати за перевезення пiльгових категорій громадян за рахунок субвенцiї з державного бюджету мiсцевому бюджету в межах суми бюджетних асигнувань на пiдставi наданих Перевiзником документів, передбачених цим Договором, керуючись чинним законодавством України (п.1.2. Договору).

Згідно п. 2.1., підп. 2.1.1. Договору перевізник зобов"язується до 10 числа мiсяця, наступного за звiтним, подавати Платнику розрахунки за наданi послуги пільговим категорiям згiдно Порядку розрахунків компенсацiйних виплат за пiльговий проїзд окремих категорiй громадян, затвердженого розпорядженням голови Барської райдержадмiнiстрацiї вiд 01.04.2013р. №73 з урахуванням затвердженого рішенням кoмiciї з питань розрахункiв обсягiв вiдшкодування пасажирським перевiзникам збиткiв вiд безкоштовних перевезень окремих категорiй громадян у примiському автомобiльному транспорті загального користування вiд 16.02.2015p. № 1 коефіцієнта співвідношення кiлькостi пасажирiв, якi мають право на безплатний проїзд, i платних пасажирів у загальному обсязi перевезень пасажирiв у транспорті примiського сполучення на 20l5 piк (Кпр) - 0, 28 в межах кошторисних призначень (додаток № l до Договору).

Відповідно до п. 2.3, підп. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3. Договору платник зобов"язується на підставі наданих перевізником документів, передбачених п. 2.1.1. Договору по мірі надходження коштів з державного бюджету здійснювати компенсаційні виплати за пільгові перевезення окремих категорій громадян в межах кошторисних призначень.

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі даних про фактичну оплату Управлінням соціальної політики компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян до 15 числа місяця, наступного за звітним. Вказана звірка оформляється актом звірки взаємних розрахунків за формою № 3- пільга.

Розрахунки з перевізником здійснювати в межах бюджетних асигнувань, передбачених кошторисом видатків, не пізніше 5 робочих днів після фактичних надходжень субвенцій з державного бюджету.

В п. 3.1. Договору сторони домовилися, що цiна Договору на 2015 рiк складає 22 148, 80 грн.

Даний Договiр набирає чинностi з 07 грудня 2015 року, i дiє в частинi надання послуг - по 31 грудня 2015 року, а в частинi проведення розрахункiв за наданi послуги - до їх повного погашення (п. 8.1. Договору).

На виконання умов договорів позивачем за період жовтень - листопад 2015 р. надано послуги з перевезення пільгових категорій громадян на суму 22 148, 80 грн., що підтверджується розрахунками № 10, № 11 сум відшкодування втрат за перевезення громадян, які мають право на пільги, автотранспортом приміського сполучення.

Відповідачем свої зобов"язання взяті в договорі виконано частково, по розрахунку № 10 згідно якого надано відповідачу послуг на суму 11 510, 40 грн., відповідач 30.12.2015 р. сплатив позивачеві 5568, 98 грн. Решту суми по розрахунку № 10 - 5941, 42 грн. - відповідач не сплатив.

По розрахунку № 11, згідно якого надано послуг позивачем на суму 10 638,40 грн., оплата відповідачем не була проведена.

Внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 16 579, 82 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 16579,82 грн. стверджується обопільно підписаним сторонами актом звіряння розрахунків за надані населенню послуги, станом на 06.08.2018 р. і визнається відповідачем в заявах № 1848 від 12.12.2018 р., № 227 від 05.02.2019 р.

25.09.2018 р. позивач надіслав відповідачу претензію № 21-09/01 від 21.09.2018 р. з вимогою виконати свої зобов"язання за договором та перерахувати відповідачу суму заборгованості в розмірі 16 579, 82 грн.

У відповіді № 1475 від 03.10.2018 р. на претензію відповідач повідомив, що заборгованість станом на 01.01.2016 р. в сумі 16 579, 82 грн. зареєстрована в органах державної казначейської служби України і буде погашена за умови виділення коштів.

Зміст договорів № 11 від 18.02.2015 р., № 12 від 07.12.2015 р. свідчить, що між сторонами виникли правовідносини з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Відповідно до ч. 6 ст. 306 ГК України відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Зокрема, відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Частиною 2 статті 916 ЦК України передбачено, що плата за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти, що здійснюється транспортом загального користування, визначається за домовленістю сторін, якщо вона не встановлена тарифами, затвердженими у встановленому порядку. Пільгові умови перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти транспортом загального користування можуть встановлюватися організацією, підприємством транспорту за їх рахунок або за рахунок відповідного бюджету у випадках, встановлених законом та іншими нормативно-правовими актами.

Умови відшкодування компенсацій, зокрема, за пільгові перевезення пасажирів автомобільним транспортом перевізникам визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 (далі - Порядок).

Як зазначено у п. 1 Порядку, в ньому відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України визначається механізм фінансування компенсаційних виплат також й за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення проводиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міста Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення термінів оплати, визначених умовами договору, установа чи підприємство, що фінансуються з Державного бюджету України, несуть відповідальність відповідно до законодавства і укладеного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання по виплаті позивачу компенсації витрат за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян.

Враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позовних вимог, приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань в частині компенсації позивачу витрат за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян на підставі договорів № 11 від 18.02.2015 р., № 12 від 07.12.2015 р., позовні вимоги про стягнення суми 16 579, 82 грн. за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян підлягають задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч.1 ст.130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на наведене вище, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову з розподілом судових витрат за правилами ст. 129, ч.1 ст.130 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 46, 73 - 79, 86, 91, 120, 123, 129, 130, 185, 191, 202, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 - 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації (Площа Пам"яті, б.17, м.Бар, Вінницька область, 23000, ) на користь Фізичної особи - підприємця Довгалюка Василя Степановича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) борг в сумі 16 579, 82 грн. та 881, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути з Державного бюджету України Фізичній особі - підприємцю Довгалюку Василю Степановичу (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 881, 00 грн. судового збору сплаченого згідно платіжного доручення № 35 від 14.11.2018 р., яке знаходиться в матеріалах справи № 902/737/18.

5. Примірник рішення, скріплений гербовою печаткою суду, є підставою для повернення Фізичній особі - підприємцю Довгалюку Василю Степановичу (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) із Державного бюджету 881, 00 грн. судового збору.

6. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Згідно з положеннями ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, окрім того, позивачу надіслати примірник рішення, скріплений гербовою печаткою суду.

Повне рішення складено 12 лютого 2019 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (Площа Пам"яті, б.17, м.Бар, Вінницька область, 23000)