ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/1316/17

Суддя Конюх О.В., розглянувши матеріали заяви від 23.01.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 911/1316/17

за позовом Міністерства охорони здоровя України, м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм», м. Вишгород,

про стягнення 2 339 405,56 грн.

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 03.05.2018 № 14.2/28;

від відповідача (заявника): ОСОБА_2, ордер від 04.01.2019 серія АА № 027767;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 10.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 911/1316/17 позов Міністерства охорони здоровя України задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» на користь Міністерства охорони здоровя України 1 212 029,10 грн. пені, 1 125 457,20 грн. штрафу, 35 062,29 грн. судового збору.

24.01.2019 до господарського суду Київської області від товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» надійшла заява від 23.01.2019, в якій заявник просить суд відстрочити боржникові виконання рішення господарського суду Київської області від 10.07.2017 на 12 місяців.

Заява обґрунтована тим, що існують обєктивні обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду без надання відстрочки, заявник знаходиться в складному матеріальному становищі, сплата заборгованості за рішенням суду може призвести до банкрутства відповідача та неспроможності відповідача виконати зобовязання перед усіма кредиторами, в тому числі і перед Міністерством охорони здоров'я України.

На думку відповідача відстрочення виконання рішення суду сприятиме фінансовій стабільності для ТОВ «Гемофарм», що в свою чергу сприятиме безумовному виконанню рішення суду.

З огляду на викладене, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 10.07.2017 у справі № 911/1316/17 на 12 місяців.

Ухвалою господарського суду від 24.01.2019 розгляд заяви від 23.01.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 911/1316/17 призначено на 04.02.2019.

25.01.2019 до господарського суду від відповідача (заявник) надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судове засідання 04.02.2019 зявилися представники позивача (стягувача) та відповідача (заявника).

Представник відповідача в усних поясненнях просив суд заяву задовольнити та відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 10.07.2017 у справі № 911/1316/17 на 12 місяців.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви та просив суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши подану заяву від 23.01.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 911/1316/17, вислухавши доводи учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України.

В рішенні від 20.06.2004 у справі «Півень проти України» Європейський суд зокрема зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ЕСНR 2002-ІII, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

Крім того, відповідно до частини 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно частини 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Днем ухвалення судового рішення у справі № 911/1316/17, яке проголошувалось за участю представників обох сторін, є 10.07.2017, відповідно граничний термін можливого відстрочення сплив. Суд звертає увагу на те, що дане рішення набрало законної сили 23.11.2017 відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017, відтак на дату подання відповідачем заяви про відстрочення рішення (24.01.2019) сплив річний строк також і з дати набрання рішенням законної сили.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст.2 ГПК України), а не звільнення або зменшення відповідальності осіб, які ці права інтереси порушили.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви від 23.01.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.07.2017 у справі № 911/1316/17.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 23.01.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.07.2017 у справі № 911/1316/17 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку частини 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до пункту 24 частини 1 ст. 255 ГПК України протягом строків, передбачених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 08.02.2019

Суддя О.В. Конюх