ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 р. Справа № 917/1484/18

За позовом Полтавського обласного центру зайнятості, вул. Сінна, 45, м. Полтава, 36039, в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, 36022, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 91,

до ОСОБА_1 підприємства "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця", вул. Гончарова, 17, м. Полтава, 36002,

про стягнення грошових коштів

Суддя Білоусов С. М.

Секретар судового засідання Кльопова І.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть справи: розглядається позовна заява Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця" про стягнення 37 853,15 грн. допомоги по безробіттю виплаченої гр. ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 247 ГПК України суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження у зв'язку з її малозначністю.

Ухвала від 07.12.2018 р. повернулась до суду з відміткою пошти на конверті про закінчення терміну зберігання, яка була направлена на адресу відповідача, зазначену у позові та перевірена судом по безкоштовному пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на неявку відповідача та не подання ним відзиву на позов у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Від позивача до суду надійшли клопотання від 24.01.2019 року (вх. № 669 від 23.01.2019 року) та від 05.02.2019 року (вх. № 1011 від 05.02.2019 року) про розгляд справи без участі їх представника та повідомив. що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Рішення приймається з врахуванням вимог ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01.12.2016 року гр. ОСОБА_2 був зареєстрований в Полтавському міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. На підставі поданої заяви від 01.12.2016 року та у відповідності до ч. 2, 4 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 01.12.2016 р. по 03.12.2017 р.

04.12.2017 р. було припинено реєстрацію гр. ОСОБА_2 як безробітного у зв'язку з поданням ним заяви про припинення реєстрації (а.с. 29).

У період перебування на обліку в Полтавському міському центрі зайнятості з 01.12.2016 року по 03.12.2017 року гр. ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю в сумі 37 853,15 грн., що підтверджується довідкою від 12.03.2018 року № 538 про дохід гр. ОСОБА_2 (а.с. 34).

12.03.2018 року Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості отримала заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2017 року по справі № 554/10253/16-ц про поновлення гр. ОСОБА_2 на посаді водія у ОСОБА_1 підприємстві "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця" Полтавської міської ради.

Позивач у своєму позові вказує на те, що отримана гр. ОСОБА_2 допомога по безробіттю в сумі 37 853,15 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 підприємством "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця" Полтавської міської ради на користь Полтавського обласного центру зайнятості, який є правонаступником Полтавського міського центру зайнятості.

Наказ про повернення ОСОБА_1 підприємством "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця" Полтавської міської ради коштів на суму в розмірі 37 853,15 грн. було прийнято Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості 12.03.2018 р. за № 31 (а.с. 35).

15.03.2018 р. вищевказаний наказ був наравлений відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено відповідачу (а.с. 37).

17.04.2018 року вказаний рекомендований лист повернувся до Філії у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 38).

Відповідач коштів позивачу не відшкодував.

В зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача 37 853,15 грн. відшкодування виплаченої гр. ОСОБА_2 допомоги по безробіттю.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (Закон) визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Згідно пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року. № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем фонду про прийняття його на роботу.

Згідно ч. 4 ст. 35 Закону із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Тобто, вказаними нормами передбачено право фонду стягувати з роботодавця суму виплачених грошових коштів (допомоги) безробітному, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

У період перебування (реєстрації) на обліку в центрі зайнятості з 01.12.2016. по 03.12.2017. гр. ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю в розмірі 37 853,15 грн.

Відповідач жодних заперечень стосовно виплати фондом вказаної суми допомоги по безробіттю суду не надав.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-240, 247-252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця" (вул. Гончарова, 17, м. Полтава, 36002, ) на користь Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, 36039, ) - 38 853,15 грн. сплачених коштів та 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 07.02.2019 року.

Суддя Білоусов С. М.