УХВАЛА

м. Київ

28.01.2019Справа № 910/622/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Міністерства оборони України

до відповідача-1: Міністерства інфраструктури України, відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА"

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства інфраструктури України, Публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА" про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та повернення майна.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н, б/д (вх. № 622/18 від 18.01.2019), суд дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 статті 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Приписами ст. 237 Цивільного кодексу України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов'язковою умовою будь - якого представництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

З поданої позовної заяви Міністерства оборони України вбачається, що вона підписана представником Міністерства оборони України ОСОБА_1.

До позовної заяви додано копію довіреності від 03.12.2018 № 220/528/д, якою Міністерство оборони України в особі Міністра оборони України ОСОБА_2, уповноважує офіцера Південного територіального юридичного відділу майора юстиції ОСОБА_1 "представляти інтереси Міністра (Міністерства) оборони України в судових установах і органах виконання судових рішень: у справах про адміністративні правопорушення, у кримінальних, цивільних, господарських справах/провадженнях, у справах адміністративного судочинства, а також у виконавчому провадженні з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, заінтересованій особі, потерпілому, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, стороні у справах про адміністративні правопорушення, стороні у виконавчому провадженні". Отже, представнику надано всі права, які надано законом, зокрема, позивачу.

Водночас суд відзначає наступне.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження суд постановляє ухвалу, в якій зазначається найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб).

Отже, особи набувають статусу учасників справи лише після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За змістом статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивачі і відповідачі.

Права та обов'язки учасників справи (сторін та третіх осіб) визначено статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Враховуючи наведені норми у сукупності, суд зазначає, що право на підписання позовної заяви не входить до переліку прав, наданих чинним законодавством учаснику справи (позивачу), оскільки на час підписання позовної заяви та її подання до суду особа ще не має процесуального статусу учасника справи (позивача) і набуває його лише після відкриття провадження у справі.

Разом з тим, зі змісту довіреності від 03.12.2018 № 220/528/д не вбачається, що Міністерство оборони України уповноважило ОСОБА_1 на підписання позовної заяви.

За таких обставин, суду не доведено, що позовну заяву Міністерства оборони України підписано особою, яка має право її підписувати від імені позивача.

З огляду на наведене, оскільки позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що є імперативними нормами, стосовно підписання позовної заяви особою, яка має права її підписувати, вказане є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути Міністерству оборони України.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.01.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега