ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3380/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України, місто Харків
до Акціонерної компанії "Харківобленерго", місто Харків
про стягнення 45 942,43 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 01.01.2018;

відповідача - ОСОБА_2 довіреність № 01-26/5839 від 19.10.2018;

ВСТАНОВИВ:

Інститут радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (відповідач) про стягнення 45 942,43 грн., з яких: 42 961,38 грн. - сума основного боргу за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 0911 від 17 липня 2014 року, 2 100,99 грн. - 3% річних та 880,06 грн. - інфляційні втрати.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2018 позовну заяву Інститут радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3380/18; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22 січня 2019 року.

17 січня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшов відзив Акціонерної компанії "Харківобленерго" на позовну заяву (вх. № 1347), який досліджено та долучено судом до матеріалів справи, як такий, що подано у строк та відповідає вимогам статті 165 ГПК України.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 22.01.2019, додаткових доказів в обґрунтування своєї правової позиції не надав, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.01.2019 суму визнав суму основної заборгованості за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 0911 від 17.07.2014; проти 3% річних та інфляційних втрат заперечував.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що несвоєчасні розрахунки Акціонерної компанії "Харківобленерго" за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 0911 від 17.07.2014 сталися не з вини енергокомпанії, а були викликані відсутністю належної і своєчасної оплати від споживачів електричної енергії та великою кількістю боржників АК "Харківобленерго", попри вжиття відповідачем всіх можливих заходів щодо виконання умов договору належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача та заперечень відповідача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

17 липня 2014 року між Інститутом радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (власник мереж) та Акціонерною компанією "Харківобленерго" (користувач) було укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 0911 (далі - Договір), відповідно до умов якого власник мереж зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільно використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору.

Згідно до п. 2.4. Договору власник мереж до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне користування технологічних електричних мереж, два примірники "Акта про обсяги переданої електричної енергії" та два примірники "Акта прийому - передачі наданих послуг", оформлених власником мереж.

Пунктом 4.1. Договору сторонами визначено обов'язок користувача здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних мереж".

Відповідно до п. 7.3. даного Договору, оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі наданих послуг" у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором № 0911 від 17.07.2014, що підтверджується підписаними представниками та скріпленими печатками сторін Актами прийому-здачі виконаних робіт на загальну суму 42 961,38 грн.:

- від 05 червня 2018 року - за травень 2018 року на суму 6 949,02 грн.;

- від 03 липня 2018 року - за червень 2018 року на суму 7 633,96 грн.;

- від 03 серпня 2018 року - за липень 2018 року на суму 7 389,29 грн.;

- від 06 вересня 2018 року - за серпень 2018 року на суму 7 794,68 грн.;

- від 03 жовтня 2018 року - за вересень 2018 року на суму 7 289,22 грн.;

- від 05 листопада 2018 року - за жовтень 2018 року на суму 5 905,21 грн.

До кожного із зазначених Актів прийому-здачі виконаних робіт позивачем також подано копії рахунків - фактури та рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень Укрпошти, в якості доказів, що підтверджують своєчасне отримання вищезазначених актів АК "Харківобленерго".

Однак, оплата відповідачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання за Договором № 0911 від 17.07.2014 проведена не була, чим порушені майнові інтереси Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України.

Як зазначає позивач та вбачається з наданих до матеріалів справи доказів, позивачем на адресу АТ "Харківобленерго" було направлено претензію № 65-716/1 від 08.10.2018 з вимогою в добровільному порядку сплатити заборгованість за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 0911. Разом з тим, у відповіді на вищевказану претензію від 08.11.2018 (вих. № 01-26/6348) відповідач зазначив, що заборгованість викликана чинниками, на які товариство не може вплинути, а саме несплата заборгованості контрагентами АТ "Харківобленерго".

Таким чином, жодних розрахунків за Актами прийому-здачі виконаних робіт в період з травня 2018 року по жовтень 2018 року відповідачем проведено не було. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 42 961,38 грн., на яку позивачем нараховано три проценти річних в сумі 2 100,99 грн. та інфляційні збитки в сумі 880,06 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Враховуючи зазначені норми законодавства, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що несвоєчасні розрахунки за Договором сталися не з вини енергокомпанії. Так, згідно з частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України та статтею 617 Цивільного кодексу України також прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в судовому засіданні визнав наявність заборгованості за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 0911 від 17.07.2014, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України в частині стягнення з Акціонерної компанії "Харківобленерго" 42 961,38 грн. основної заборгованості - обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно також до приписів статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Враховуючи те, що за приписами частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, перевіривши періоди та кожне нарахування окремо, суд встановив, що наданий позивачем розрахунок збитків з урахуванням індексу інфляції не суперечить вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, в зв'язку з чим позовні вимоги Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 880,06 грн. є обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що за різні періоди виникнення заборгованості (Акти прийому-здачі виконаних робіт за кожний місяць з травня 2018 року по жовтень 2018 року) позивачем нараховано три проценти річних від загальної суми простроченого зобов'язання - 42 961,38 грн. Крім того, позивачем неправильно визначено строк виконання зобов'язання та не враховано частину п'яту статті 254 ЦК України, якою визначено: якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Здійснивши самостійний розрахунок 3% річних, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, суд зазначає, що арифметично правильними є такі нарахування: за травень 2018 року - 99,95 грн., за червень 2018 року - 92,23 грн., за липень 2018 року -70,45 грн., за серпень 2018 року - 53,82 грн., за вересень 2018 року - 31,15 грн. та за жовтень 2018 року -11,65 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 359,25 грн. В решті позову суд відмовляє, у зв'язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судовий збір покладається на Акціонерну компанію "Харківобленерго" пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 1 695,20 грн.

З огляду на наведене, керуючись статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України до Акціонерної компанії "Харківобленерго" задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (місцезнаходження: 61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 149; ) на користь Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (місцезнаходження: 61085, місто Харків, вулиця Академіка Проскури, будинок 12; ) основну заборгованість в розмірі 42 961,38 грн., 3 % річних в розмірі 359,25 грн., інфляційні втрати в розмірі 880,06 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 695,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 25.01.2019 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3380/18