ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019. Справа № 917/1354/18

м. Полтава

За позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. П.Орлика, 40а, м. Полтава, 36020

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022

про визнання недійсним правочину.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін від 27.12.18.

від позивача: Мальцев О.С. (довіреність № 61 від 19.10.18.);

від відповідача: Крат А.В. (довіреність № 10-75/1875 від 08.02.18.).

Представники сторін від 15.01.19 (після перерви)

від позивача: Купріян К.І. (довіреність № 59 від 10.10.18.);

від відповідача: Фурайда Н.І. (довіреність № 10-75/1909 від 08.02.18.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі - позивач/ КП "Полтававодоканал") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - ПАТ "Полтаваобленерго") про визнання недійсним правочину - заяви ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-75/15775 від 26.10.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за вимогою відповідача, яку він зарахував у вказаній заяві, строк виконання на момент вчинення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог не настав.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.11.2018 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання у справі на 05.12.2018.

Ухвалою від 05.12.2018 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів і оголосив перерву в підготовчому засіданні до 27.12.2018.

В судовому засіданні 27.12.2018 суд за письмовим клопотанням обох сторін закрив підготовче провадження, розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву в судовому засіданні до 15.01.2019.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що позовна заява не узгоджується з нормами матеріального права, зокрема ст. 203 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні 15.01.2019 представник позивача наполягає на задоволенні позову у повному обсязі, представник відповідача позов заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 на адресу позивача надійшла заява відповідача № 10-75/15775 від 26.10.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої припиняються зобов'язання ПАТ "Полтаваобленерго" перед КП "Полтававодоканал" за послуги з водопостачання та водовідведення на суму 37999,72 грн. та припиняються зобов'язання КП "Полтававодоканал" перед ПАТ "Полтаваобленерго" з інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов'язань по сплаті за активну електричну енергію в сумі 37999,72 грн., згідно наказу Господарського суду Полтавської області від 28.09.2009. № 13/91.

Позивач вважає, що дана заява не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає визнанню недійсною, з огляду на наступне.

Так за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог припиняються зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 37999,72 грн., що випливають: з угоди № 42-6 від 01.02.2006 та рахунку № 899-10 від 22.10.2018 (на суму 37260,02 грн.), угоди № 44-16 від 01.07.2011 та рахунку № 2951-10 від 19.10.2018 (на суму 339,86 грн.), угоди № 32-8 від 01.03.2003 та рахунку № 2220-10 від 19.10.2018 (на суму 399,84 грн.)

Позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено угоди № 42-6 від 01.02.2006, № 44-16 від 01.07.2011 та № 32-8 від 01.03.2003 про надання послуг з водопостачання та водовідведення. На підставі даних угод позивач зобов'язується надавати послуги з водопостачання та водовідведення відповідачу, а останній зобов'язується сплачувати за надані послуги на умовах, які визначені вказаними угодами.

Також за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог припиняються зобов'язання позивача перед відповідачем на суму 37999,72 грн. згідно наказу Господарського суду Полтавської області від 28.09.2009 по справі № 13/91.

Дані зобов'язання виникли на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 15.09.2009 по справі № 13/91, яким з КП "Полтаваодоканал" на користь ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" стягнуто суму заборгованості у загальному розмірі 7754906,61 грн., в тому числі: 4160913,64 грн. - сума боргу за використану електроенергію, 13620,60 грн. - сума боргу за перетоки реактивної енергії, 697801,86 грн. - сума пені, 2477597,88 грн. - сума інфляційних, 379157,63 грн. - сума 3 % річних, 25500,00 грн. - сума держмита; 315,00 грн. - сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеного рішення 28.09.2009 судом було видано відповідний наказ, який пред'явлено відповідачем для виконання до органу державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - ДВС), відкрито виконавче провадження № 48305346.

03.11.2016. прийнято Закон України № 1730-VIII "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон № 1730). Даним законом визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, а також внесено відповідні зміни до Закону України «Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016. (далі - Закон № 1404).

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Позивач зазначає, що на момент подання відповідачем заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог та на даний час виконавчі дії за виконавчим провадженням № 48305346 щодо виконання наказу № 13/91 було зупинено постановою органу ДВС від 27.04.2018 року, яка, в свою чергу, винесена на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 у справі № 13/91 (з урахуванням приписів п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження").

На підтвердження вказаного позивачем надано копію постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27.04.2018 ВП № 48305346 про зупинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 13/91 від 28.09.2009 та копію ухвали Господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 по справі № 13/91 про задоволення скарги КП "Полтававодоканал" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по справі № 13/91, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця від 12.01.2018 про поновлення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 48305346.

На думку позивача, за даним виконавчим провадженням, ні орган ДВС, ні ПАТ "Полтаваобленерго" не мають права вчиняти будь-які дії, направлені на виконання рішення суду у справі № 13/91.

Враховуючи зупинення органом ДВС вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 48305346 щодо виконання наказу № 13/91, позивач стверджує, що строк виконання за ним на момент подання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог не настав. Дана обставина виключає можливість зарахування вимог за наказом № 13/91, оскільки не можливе пред'явлення до зарахування вимоги за зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

Таким чином, позивач вважає, що спірна заява не містить всіх необхідних ознак для її правомірності та законності, тобто є такою, що вчинена відповідачем без врахування положень діючого законодавства, і, відповідно, може бути визнана недійсною.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати недійсним правочин - заяву ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-75/15775 від 26.10.2018. про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що правочин, який оскаржується позивачем, вчинений ПАТ "Полтаваобленерго" у відповідності до ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України.

Також відповідач заперечує твердження позивача про те, що ПАТ "Полтаваобленерго" не має права вчиняти будь-які дії, направлені на виконання рішення суду у справі № 13/91, посилаючи на те, що зарахуванням можуть бути припинені зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань. Добровільне виконання зобов'язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог.

Відповідач зазначає, що зупинене ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.02.2018 у справі № 13/91 виконавче провадження стосується виключно примусового виконання рішення. Зупинене виконавче провадження, на думку відповідача, не зупиняє наявність зобов'язання зі сплати грошових коштів. Крім того, Закон № 1730 не забороняє вчиняти суб'єктам господарських відносин правочини на погашення існуючої заборгованості, а тому оскаржуваний правочин - заява про зарахування однорідних грошових вимог не підпадає під його дію.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у позові КП "Полтававодоканал" повністю.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Положеннями ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства:

2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

6) правочин. що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується із ст. 601 ЦК України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Спірний правочин - заява ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-75/15775 від 26.10.2018. про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, внаслідок якого припиняються господарські зобов'язання, а саме:

- зобов'язання ПАТ "Полтаваобленерго" перед КП "Полтававодоканал" за послуги з водопостачання та водовідведення на суму 37999,72 грн. (за договорами та рахунками вказаними вище) та

- зобов'язання КП "Полтававодоканал" перед ПАТ "Полтаваобленерго" зі сплати інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов'язань по сплаті за активну електричну енергію в сумі 37999,72 грн., згідно наказу Господарського суду Полтавської області від 28.09.2009. № 13/91.

Позивач не заперечує факту існування вказаних зобов'язань чи сум таких зобов'язань.

При вчинені оскаржуваного правочину додержані вимоги встановлені ст. 203 ЦК України.

Натомість позивач вважає, що оскільки органом ДВС вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 48305346 щодо виконання наказу № 13/91 зупинено, то строк виконання за ним на момент вчинення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог не настав.

Проте, суд не погоджується з вказаним висновком позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

При цьому за змістом ст. 203 Господарського кодексу України для зарахуванням зустрічних однорідних вимог достатньо заяви однієї сторони.

Ця заява є одностороннім правочином, який вчиняється однією стороною та створює обов'язки для іншої сторони без згоди на то останьої.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей); 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо). Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.02.2016 у справі № 6-2784цс15.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Висновок позивача про те, що зарахуванню зустрічних однорідних вимог перешкоджає те, що виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 28.09.2009. № 13/91. зупинено органом ДВС не відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 24.02.2016 у справі № 6-2784цс15.

Так, Верховний Суд України вказав про те, що зарахуванням можуть бути припинені зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань.

Добровільне виконання зобов'язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог.

Таким чином, висновки позивача щодо відсутності підстав для припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, суперечать правовим позиціям Верховного Суду України.

Вказані зобов'язання є однорідними (сплата грошових коштів) та такими, строк виконання яких настав або строк яких не зазначений чи визначений моментом витребування.

Також суд зазначає, що підстави недопустимості зарахування зустрічних вимог передбачені ст. 602 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4-1) за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Позивач не навів жодних встановлених договором або законом підстав, які б перешкоджали (забороняли) зарахуванню зустрічних вимог викладених у спірній заяві відповідача № 10-75/15775 від 26.10.2018. про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, підстави для визнання недійсним правочину - заяви ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-75/15775 від 26.10.2018. про зарахування зустрічних однорідних вимог, відсутні.

При прийнятті рішення судом врахована правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-2784цс15 та постанові Верховного Суду від 16.03.2018 у справі № 904/10149/16.

Враховуючи викладене, позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 22.01.2019.

Суддя О.С. Семчук