ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2596/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича, м. Харків
до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" в особі Відділення "Харківське №1", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

позивача - Уваров В.М., договір від 30.07.2018 року

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець Крамаренко Володимир Миколайович, м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" в особі Відділення "Харківське №1", м. Харків про визнання дії Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" () в накладенні арешту на поточні розрахункові рахунки №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, які належать фізичній особі - підприємцю Крамаренко Володимиру Миколайовичу, неправомірними та зобов'язати Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" () зняти арешт з розрахункових рахунків №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, які належать фізичній особі - підприємцю Крамаренко Володимиру Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_1).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 вересня 2018 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича, м. Харків до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" в особі Відділення "Харківське №1", м. Харків про визнання дії неправомірними та зобов'язання зняти арешт було залишено без руху; надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі та доказів доплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

28 вересня 2018 року Фізичною особою - підприємцем Крамаренко Володимиром Миколайовичем було усунено недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі та доказів доплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 31 жовтня 2018 року на 12 годин 20 хвилин.

22 жовтня 2018 року через канцелярію господарського суду Харківської області від відповідача надійшло клопотання (30268) про зміну підсудності.

Протокольною ухвалою від 31 жовтня 2018 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче засідання на 12 листопада 2018 року на 12 годин 40 хвилин.

Протокольною ухвалою від 12 листопада 2018 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче засідання на 22 листопада 2018 року на 10 годин 40 хвилин.

12 листопада 2018 року, через канцелярію суду, від відповідача надійшов відзив (вхідний № 32095) на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 листопада 2018 року було продовжено відповідачу процесуальний строк на подання до суду відзиву (вхідний № 32095) на позовну заяву до 22 листопада 2018 року та приєднано відзив до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 22 листопада 2018 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче засідання на 03 грудня 2018 року на 15 годин.

03 грудня 2018 року позивачем подано суду відповідь на відзив, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 грудня 2018 року на 10:00 годин.

Протокольною ухвалою від 17 грудня 2018 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу у судовому засіданні було оголошено перерву до 09 січня 2019 року до 10:40 годин.

Щодо клопотання відповідача про зміну підсудності, суд зазанчає наступне.

Згідно вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов предявляється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Відповідно до статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення. Передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд господарського суду, найбільш територіально наближеного до цього суду. У разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Справа, у якій однією із сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше пяти днів з дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання відповідача про зміну підсудності необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

Представник позивача у судовому засіданні та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

17 жовтня 2016 року між Фізичною особою - підприємцем Крамаренко Володимиром Миколайовичем (позивачем) та Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" в особі Відділення "Харківське №1" (відповідачем), було укладено договір на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання №.

Згідно договору № Фізичною особою - підприємцем Крамаренко Володимиром Миколайовичем були відкриті поточні рахунки НОМЕР_2, НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, в акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК".

05 липня 2018 року Фізична особа-нідприємець Крамаренко Володимир Миколайович дізнався, про арешт своїх розрахункових рахунків в акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК".

05 липня 2018 року Фізична особа-підприємець Крамаренко Володимир Миколайович звернувся до акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" з запитом №14 для отримання інформації про підстави арешту розрахункових рахунків.

05 липня 2018 року акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" листом №57157 було повідомлено Фізичну особу-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича, що 04 липня 2018 року поточні рахунки НОМЕР_2, НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, арештовані згідно Постанови про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

З матеріалів справи вбачається, що для захисту своїх прав, фізична особа - підприємець Крамаренко Володями Миколайович звертався до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (справа №2040/5440/18) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року в задоволені позовних вимог Фізичної особи-пїдприємця Крамаренко Володимира Миколайовича до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940, було відмовлено. Свою відмову суд мотивував тим, що постанова про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940 винесена відносно фізичної особи Крамаренко Володимира Миколайовича, а не Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича. Постанова набрала законної сили.

Також при розгляді даної справи представником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, неодноразое зазначалось, що постанову про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940 було винесено відносно боржника фізичної особи Крамаренко Володямира Миколайовича, та в постанові не зазначено, перелік рахунків боржника фізичної особи Крамаренко Володимира Миколайовича на які саме необхідно накласти арешт.

В рішенні суду також зазначено, що при розгляді адміністративної справи за позовом Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940, у суду відсутні правові підстави надавати оцінку діям банківських установ, щодо накладення арешту на розрахункові рахунки Фізичної особіи - ідприємця Крамаренко Володимира Миколайовича.

Представник позивача зазначає, що під час розгляду справи в Харківському окружному адміністративному суді, ознайомившись з постановою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року Крамаренко Володимир Миколайович дізнався, що вона винесена на підставі, рішення Борівського райсуду Харківської області від 10 березня 2010 року.

Боржником за рішенням Борівського райсуду Харківської області від 10 березня 2010 року є фізична особа Крамаренко Володимир Миколайович.

Постанова про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП №18638940 Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесена відносно фізичної особи Крамаренко Володимира Миколайовича, в постанові також не вказаний перелік рахунків на які необхідно накласти арешт.

Представник позивача вказує, що Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" при накладені арешту на розрахункові рахунки фізичної особи - підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича не було враховано, що фізична особа - підприємець Крамаренко Володимир Миколайович не є стороною у виконавчому проваджені №18638940.

Таким чином в позовній заяві позивач просить суд зобов'язати відповідача зняти арешт з розрахункових рахунків, які належать Фізичній особі - підприємцю Крамаренко Володимиру Миколайовичу мотивуючи це тим, що фізична особа - підприємець не відповідає своїм майном за зобов'язаннями та боргами фізичної особи, а лише за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Згідно частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини 1 статті 50, статі 51, частини 1 статті 52 Цивільного кодексу України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З цього слідує, що ніяких особливих правил виконання стосовно фізичних осіб - підприємців у виконавчому провадженні та їх майна немає.

Згідно роз'яснень Міністерства Юстиції України від 14 січня 2011 року "Статус фізичної особи - підприємця: проблеми застосування законодавства" визначено наступну позицію у підходах до статусу майна фізичної особи-гіідприємця: "Враховуючи наведене, слід відмітити, що чинне законодавство не виділяє такого суб'єкт права власності як фізична особа - підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи - підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Отже, суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи - підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності".

З даних роз'яснень можна зробити висновок, що у випадку виконання рішень судів про стягнення боргів з фізичної особи-підприємця стягнення можна звертати на будь-яке майно, що належить фізичній особі, яка зареєстрована як підприємець.

Крім того, відповідно до статті 325 Цивільного кодексу України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. При цьому, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями).

Між тим, суб'єктами господарювання визнаються, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці, та здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (стаття 55 Господарського кодексу України).

Враховуючи наведене, слід відмітити, що чинне законодавство не виділяє такого суб'єкт права власності як фізична особа - підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи - підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Вище наведено пункти та статті нормативно-правових актів, які встановлюють відсутність такого суб'єкта права власності на майно, як фізична особа - підприємець, а тому державний виконавець повинен ігнорувати посилання боржників на неможливість звернення стягнення на майно у зв'язку з перебуванням такого у власності фізичної особи - підприємця.

Також згідно статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Тобто даною статтею також не виділено окремий суб'єкт як фізична особа - підприємець. Мається на увазі, що арешт може накладатися на всі рахунки, що належать фізичній особі, в тому числі і фізичній особі - підприємцю.

Матеріали справи свідчать про те, що на адресу Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" надійшла постанова про арешт коштів боржника від 25 червня 2018 року ВП 18638940, відповідно до якої державний виконавець просить накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в Акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК" та належать Крамаренко Володимиру Миколайовичу.

Згідно пункту 9.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні №22 від 21 січня 2004 року якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Таким чином відповідачем при накледенні арешту дотримані положення діючого законодавства.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21.01.2019 р.

Суддя П.В. Хотенець