Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1104/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця Кузів Світлани Миколаївни,

АДРЕСА_1;

до відповідача: Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради,

вул.Кардинала Любомира Гузара, 15, м. Івано-Франківськ,76019;

про стягнення 40 750,00грн,

за участю:

від позивача: Кузів С.М. - фізична особа-підприємець, (витяг з ЄДР ЮО, ФО-П та НОМЕР_2 від 25.01.2016);

від відповідача: Мазурик О.Д. - спеціаліст 1-ої категорії з юридичних питань, (довіреність №1451/48.2-17/06в від 26.11.2018).

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кузів Світлана Миколаївна звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради 40 750,00грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема цивільного характеру. Одночасно реалізація "права на суд" передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" від 09.12.2010, "Чуйкіна проти України"від 13.01.2011).

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами договору про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти №14/18/107 від 12.02.2018 з додатковою угодою №1 від 26.06.2018, на виконання умов яких, позивач надав відповідачу згідно актів №7/18/10/1 від 01.10-26.10.2018, №7/18/10/2 від 01.10-26.10.2018, №7/18/10/3 від 23.10-26.10.2018 послуги з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 на загальну суму 40 750,00грн;

- невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань щодо здійснення розрахунків за надані послуги, внаслідок чого неоплаченою залишилась їх вартість в розмірі 40 750,00грн;

- звернення до відповідача з вимогою №17 від 14.12.2018 про оплату коштів за надані послуги, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- приписи статей 526, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 224 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позов №71/48-16/14в від 21.01.2019 (вх№1132/19 від 21.01.2019).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між Департаментом освіти та науки Івано-Франківської міської ради (замовник/ відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Кузів Світланою Миколаївною (учасник/ позивач) укладено договір про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти №14/18/107 від 12.02.2018 з додатковою угодою №1 від 26.06.2018.

Згідно пунктів 1.1.,1.2. договору учасник зобов"язався протягом 2018 року надати замовнику послуги з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктами 5.1., 5.3., 5.4. договору встановлено, що організація гарячого харчування учнів проводиться щоденно два рази на день: сніданок і обід під час навчального періоду. Продуктами харчування для приготування страв учасник-переможець забезпечується самостійно. Послуги з організації гарячого харчування учнів надаються безпосередньо на базі їдальні навчального закладу з використанням власного обладнання учасника-переможця та обладнання навчального закладу, в тому числі технологічного обладнання, підсобних приміщень та приміщень буфету навчального закладу.

У відповідності до пункту 3.1. договору у редакції додаткової угоди №1 від 26.06.2018

ціна договору становить 220 500,00грн без ПДВ і складається із суми вартості наданих послуг учасником протягом строку дії договору, про що зазначається у відповідних документах.

Розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок учасника-переможця, який зазначений у договорі, відповідно до актів надання послуг. Форма акту надання послуг погоджується з замовником. Плата за надані послуги здійснюється з відтермінуванням платежу на 30 календарних днів з моменту подання замовнику акту про надання послуг. Акти про надання послуг подаються учасником-переможцем замовнику з 20 числа поточного місяця по 19 число наступного місяця (пункти 4.1. - 4.4. договору).

На виконання умов договірних відносин позивач надав відповідачу згідно актів №7/18/10/1 від 01.10-26.10.2018, №7/18/10/2 від 01.10-26.10.2018, №7/18/10/3 від 23.10-26.10.2018 (а.с.15-17) послуги з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 на загальну суму 40 750,00грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою №17 від 14.12.2018 (а.с.19) про оплату коштів за надані послуги в сумі 40 750,00грн. Однак доказів належного реагування відповідачем суду не пред"явлено.

Наявність неоплаченої вартості наданих послуг з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 обумовлених договором №14/18/107 від 12.02.2018 в сумі 40 750,00грн визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків від 17.12.2018 (а.с.18).

Станом на 24.01.2019 в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтвердили сплату відповідачем вище зазначеної суми коштів.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг з організації гарячого харчування учнів в сумі 40 750,00грн.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договір про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти №14/18/107 від 12.02.2018 з додатковою угодою №1 від 26.06.2018 укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (стаття 204 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (статті 901, 903 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 стаття 193 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1 статті 612 Цивільного кодексу України).

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України). Позивачем доведено та документально підтверджено обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Отже вимога позивача про стягнення з відповідача 40 750,00грн визнається судом правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950, статтями 11, 204, 509, 525, 526, 599, 610, 612, 901, 903 Цивільного кодексу України, cтаттями 173, 193 Господарського кодексу України, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи-підприємця Кузів Світлани Миколаївни до відповідача Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 40 750,00грн - задовольнити.

Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради, вул. Кардинала Любомира Гузара, 15, м. Івано-Франківськ,76019 (ідентифікаційний код 40312499) на користь Фізичної особи-підприємця Кузів Світлани Миколаївни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 40 750,00грн (сорок тисяч сімсот п"ятдесят грн 00коп.) - заборгованості, 1 762,00грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн 00коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 31.01.2019

Суддя С.Кобецька