ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

29.01.2019                     № 905/207/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,

розглянувши матеріали судової справи

за позовом          Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області

до          Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ

про          - визнання договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. поновленим на строк з 01.12.2018р. до 30.04.2019р. включно;

- визнання додаткової угоди №4 до договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 укладеною в редакції позивача на строк з 01.12.2018р. до 30.04.2019р. включно,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, про:

- визнання договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. поновленим на строк з 01.12.2018р. до 30.04.2019р. включно;

- визнання додаткової угоди №4 до договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. укладеною в редакції позивача на строк з 01.12.2018р. до 30.04.2019р. включно.

Відповідно до ч.2 ст.27 Господарського процесуального кодексу (далі – ГПК) України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За змістом зробленого судом Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 25.01.2019р. місцезнаходженням відповідача у справі є: 01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6.

В обґрунтування правильності визначення територіальної підсудності справи позивач посилається на приписи ч.5 ст.29 ГПК України, а також на те, що «місця виконання договорів визначено як Донецька область».

Згідно з ч.5 ст.29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред’являтися також за місцем виконання цих договорів.

Договором постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р., який позивач просить визнати поновленим, передбачено, що:

- Постачальник зобов’язується поставити Споживачеві у 2018 році природний газ, а Споживач зобов’язується оплатити його на умовах цього договору (п.1.1. договору);

- Постачальник передає Споживачу у загальному потоці імпортований газ – у пунктах приймання-передачі на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему (п.3.1. договору).

Запропонованою позивачем редакцією додаткової угоди №4 до договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р., яку позивач просить визнати укладеною, передбачено, що:

- Постачальник зобов’язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов’язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п.1.1. договору в редакції додаткової угоди №4);

- Постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці: у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи (у разі передачі природного газу власного видобутку) або у пунктах приймання-передачі природного газу на газових і газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи (у разі передачі імпортованого природного газу) (п.3.1. договору в редакції додаткової угоди №4).

Договір №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. та додаткова угода №4 до нього в редакції позивача інших посилань на місце їх виконання не містять.

При цьому з урахуванням специфіки постачання природного газу як товару місцем виконання договору №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. та додаткової угоди №4 до нього не є місцезнаходження Споживача природного газу.

Судом встановлено, що за текстом договору №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. та запропонованої позивачем редакції додаткової угоди №4 до нього Донецька область не визначена як місце їх виконання.

Таким чином, відсутні умови, за яких підсудність даного позову може бути визначена за приписами ч.5 ст.29 ГПК України. Позов мав бути пред’явлений до господарського суду за місцезнаходженням відповідача (ч.1 ст.27 ГПК України).

Встановивши, що спір підлягає розгляду в господарському суді міста Києва, керуючись ст.ст.27, 29, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, про:

- визнання договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. поновленим на строк з 01.12.2018р. до 30.04.2019р. включно;

- визнання додаткової угоди №4 до договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018р. укладеною в редакції позивача на строк з 01.12.2018р. до 30.04.2019р. включно

передати за територіальною юрисдикцією на розгляд господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили 29.01.2019р. та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Шилова

Надруковано 4 примірники:

1 – господарському суду Донецької області,

2 – сторонам у справі,

1 – господарському суду м.Києва