ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"28" січня 2019 р.Справа № 922/208/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Талино", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос", с. Гоптівка
про стягнення коштів у розмірі 1 667 914,90 грн.
ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Талино", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос", про стягнення 772 261,20 заборгованості за договором поставки; 61 696,25 грн. пені; 61 696,25 грн. процентів за користування коштами та 772 261,20 грн. штрафу. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Тобто, реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником (вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/23346/16, від 21 березня 2018 року у справі № 916/3283/16). При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана представником ТОВ "Талино" - ОСОБА_1, на підтвердження повноважень якого надано довіреність № б/н від 09 січня 2019 року.

Водночас, суд зазначає, що 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)". Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (у редакції Закону № 1401 від 02.06.2016 р.) відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції представництво адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року. За вимогами частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Отже, в господарському судочинстві, згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України, допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що позовну заяву, є виключно довіреність або ордер. За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину. Зі змісту довіреності № б/н від 09 січня 2019 року не вбачається, що повноваження з представництва позивачем надано саме адвокату ОСОБА_1, тобто довіреність сама по собі не є доказом, який підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_1, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем (позивачем) ОСОБА_1, як представник за довіреність, виступає у статусі адвоката. Отже, позивачем не додано доказів стосовно того, що ОСОБА_1 уповноважена за довіреністю представляти інтереси позивача як адвокат. Також, з доданої довіреності № б/н від 09 січня 2019 року не вбачається укладення договору про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом ОСОБА_1.

Додана до матеріалів позовної заяви копія свідоцтва № 357 про право на зайняття адвокатською діяльністю не усуває зазначеного недоліку, оскільки за змістом частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України слід дійти висновку, що саме довіреність повинна давати вичерпну інформацію про надання повноважень на представництво саме адвокату, а не громадянину. Дана правова позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в ухвалі № 910/15163/17 від 18 червня 2018 року.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Талино" підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись ст.ст. 2-4, 12, 162, п. 1 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи товариству з обмеженою відповідальністю "Талино", м. Київ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Копію ухвали надіслати ТОВ "Талино".

Повний текст ухвали складено 28 січня 2019 року.

Суддя Н.В. Калініченко

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).