УХВАЛА

21.01.2019Справа № 922/2606/18

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича

до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Романов Ігор Юрійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича передано за підсудністю на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №922/2606/18 (суддя Зеленіна Н.І.) відмовлено у відкритті провадження за позовом Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України №65348, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди та повернуто заявнику позовні матеріали.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.01.2019 апеляційну скаргу ФОП Романова Ігоря Юрійовича задоволено; ухвалу господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №922/2606/18 скасовано, а справу скеровано до Господарського суду міста Києва для розгляду позовної заяви ФОП Романова Ігоря Юрійовича до ФОП Кутєпова Валерія Миколайовича, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України №65348, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 15.01.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича передано судді Картавцевій Ю.В.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, ч. 1, 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не надано належного викладу обставин заявлених ним позовних вимог, а також не зазначено правових підстав позову.

Так, позивач вказує на те, що свідоцтво України №65348 підлягає визнанню недійсним, оскільки зареєстроване за відповідачем 1 позначення є схожим настільки, що його можна сплутати з фірмовим найменуванням, яке належить позивачу, а також через те, що знак є твором, права на який належать позивачу.

Однак, позивачем не зазначено, якими доказами підтверджуються його твердження про наявність у нього комерційного найменування, зокрема, «Панна» (не надано ці докази та не зазначено про неможливість надання цих доказів), а також не зазначено правових підстав позову (не надано нормативно-правового обгрунтування) щодо визнання недійсним свідоцтва з підстав того, що знак є твором, права на який належать позивачу.

Крім того, текст позовної заяви містить посилання норми ч.2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» щодо неможливості одержання правової охорони позначеннями, які є оманливими, або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, а також на те, що в діях відповідача вбачаються ознаки недобросовісної конкуренції, що призвела до змішування діяльності позивача та відповідача тощо.

З огляду на наведене, позивачем не систематизовано правові підстави позову в частині визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг, у зв'язку з чим наразі суд позбавлений можливості чітко визначити правові підстави позову.

Крім того, позивачем не надано жодного обгрунтування щодо позовних вимог в частині визнання незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою від 03.06.2005 №m200506093 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «Панна» за Кутєповим Валерієм Миколайовичем.

Також відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1762 гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем у позові заявлено наступні вимоги:

визнати незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою від 03.06.2005 №m200506093 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «Панна» за Кутєповим Валерієм Миколайовичем;

визнати свідоцтво України на знак для товарів і послуг №65348 від 15.08.2006 недійсним;

зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва України на знаки для товарів і послуг №65348 від 15.08.2006 та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

стягнути з Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича моральну (немайнову) шкоду у розмірі 150000,00 грн.

Відтак, на момент звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання позовної заяви із 3 вимогами немайнового характеру та вимогою майнового характеру про стягнення 150000,00 грн. становить 7536,00 грн.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано документ платіжне доручення № 835 від 28.08.2018 на суму 4012,00 грн., однак вказаний документ містить відбиток печатки позивача та не містить підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку.

Відповідно до п. 2.14, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Списання коштів (і в повній, і в частковій сумі) з рахунку платника здійснюється на підставі примірника розрахункового документа, який залишається на зберіганні в банку платника. На вимогу клієнта банк надає довідку про виконання (часткове виконання) платіжної вимоги, що підписується уповноваженою/ими особою/ами, або примірник підписаної нею/ними платіжної вимоги, на підставі якої здійснено оплату. Інші примірники розрахункового документа, але не менше ніж один (за винятком розрахункових чеків), банк передає платнику.

Суд зазначає, що докази сплати судового збору подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відтак, додане до матеріалів позовної заяви платіжне доручення без підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку не приймається судом у якості належного та допустимого доказу сплати судового збору, крім того, суд зазначає, що розмір судового збору за подання даного позову складає 7536,00 грн., а не 4012,00 грн., як зазначено у платіжному дорученні, відтак, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164, Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За вимогами частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з поданих матеріалів, позовну заяву ФОП Романова І.Ю. підписано адвокатом ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.11.2016, відповідно до якої Романов І.Ю. уповноважує зокрема ОСОБА_3 представляти інтереси довірителя у суді.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_3 діяти в інтересах саме Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має чітко зазначити правові підстави позову в частині визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг (із посиланням на норми законодавства); зазначити, якими доказами підтверджуються твердження про наявність у нього комерційного найменування, зокрема, «Панна» (надати ці докази чи зазначити про неможливість надання цих доказів); надати нормативно-правове обгрунтування щодо позовних вимог в частині такого способу захисту як визнання незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою від 03.06.2005 №m200506093 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «Панна» за Кутєповим Валерієм Миколайовичем; надати докази сплати судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного документа) та розмірі (7536,00 грн.); надати документ (документи), що підтверджують повноваження ОСОБА_3 як представника Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича.

За таких обставин, позовна заява Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- чіткого зазначення правових підстав позову в частині визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг (із посиланням на норми законодавства);

- зазначення, якими доказами підтверджуються твердження позивача про наявність у нього комерційного найменування, зокрема, «Панна» (надати ці докази чи зазначити про неможливість надання цих доказів);

- надання нормативно-правового обгрунтування щодо позовних вимог в частині такого способу захисту як визнання незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою від 03.06.2005 №m200506093 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «Панна» за Кутєповим Валерієм Миколайовичем;

- надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного документа) та розмірі (7536,00 грн.);

надання документа (документів), що підтверджують повноваження ОСОБА_3 як представника Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Картавцева