ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" січня 2019 р.Справа № 922/2202/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на дії приватного виконавця за вих. №03 від 08.01.2019 (за вх. № 316 від 08.01.2019)

суб'єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 (61003, м. Харків, пров. Подільський, 5 оф. 011)

по справі №922/2202/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигнтек", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Залізничавтоматика", м. Харків
про стягнення 389603,47 грн.
за участю представників:

від стягувача - адвокат ОСОБА_2

від боржника (скаржника) - в.о. директора ОСОБА_3

приватний виконавець - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Харківської області подано скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на дії приватного виконавця за вих. №03 від 08.01.2019 (за вх. № 316 від 08.01.2019), згідно вимог якої, скаржник просить суд:

- зупинити дію постанови про арешт грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика", на розрахунковому рахунку 5637 до вирішення справи, з метою не допущення порушення Конституційних прав працівників підприємства в частині отримання заробітної платні та обовязків боржника перед Державою в частині несвоєчасної сплати податків та зборів, в тому числі ЄСВ;

- скасувати арешт, накладений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок 5637;

- допустити негайне виконання рішення суду з метою не допущення порушення Конституційних прав працівників підприємства в частині отримання заробітної платні та обовязків Боржника перед Державою в частині несвоєчасної сплати податків та зборів, в тому числі ЄСВ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на дії приватного виконавця за вих. №03 від 08.01.2019 (за вх. № 316 від 08.01.2019) прийнято до розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 28.01.2019 о 10:00год.

25.01.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від стягувача надійшло клопотання про огляд доказів (вх. №2215).

25.01.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від стягувача надійшли пояснення щодо скарги боржника (вх. №2214) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

28.01.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від приватного виконавця ОСОБА_1 надійшов відзив на скаргу за вих. №297/01-29 від 25.01.2019 (вх. №2248), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Стягувач в судовому засіданні проти скарги на дії приватного виконавця заперечив повністю з підстав, викладених у поясненнях, натомість підтримав подане 25.01.2019 клопотання про огляд доказів (вх. №2215), яке просить задовольнити та провести у судовому засіданні у справі № 922/2202/17 огляд наступних веб-сайтів (як джерело доказів): https://claritv-proiect.info/about/; https://claritv-proiect.info/tenderer/30655683; https://claritv-proiect.info/tenders/tenderer=30655683&tenderer status=supplier.

Боржник (скаржник) вимоги скарги на дії приватного виконавця підтримав повністю та наполягав на задоволенні скарги.

Приватний виконавець в судовому засіданні проти скарги на дії приватного виконавця заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

В судовому засіданні приватним виконавцем, на вимогу ухвали господарського суду Харківської області від 16.01.2019 для огляду в судовому засіданні надано матеріали виконавчого провадження № 57976563 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 21.09.2017 по справі №922/2202/17, копії вказаних матеріалів ВП № 57976563 приватним виконавцем надано супровідним листом (вх. №2392 від 28.01.19) для приєднання до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання стягувача про огляд доказів (вх. №2215), суд зазначає про наступне.

У своєму клопотанні стягувачем наголошено про те, що у 2018 році підприємство боржника (скаржника) був переможцем у 4 відкритих тендерах, а саме, боржником, як переможцем у вказаних 4 тендерів у 2018 році, укладено наступні договори: на суму 67188,00 грн. від 05.07.2018, на суму 912003, 82 грн. від 29.05.2018, на суму 7412538,00 грн. від 12.10.2018, на суму 149040,00 грн. від 20.12.2018. При цьому, стягувачем наголошено про те, що у згаданих вище договорах вказаний саме той банківський рахунок боржника, який останнім визначено у своїй скарзі як зарплатний, та з якого просить суд зняти арешт.

З урахуванням наведеного, для підтвердження вищевказаних обставин, стягувач просить провести у судовому засіданні у справі № 922/2202/17 огляд наступних веб-сайтів (як джерело доказів):

https://claritv-proiect.info/about/;

https://claritv-proiect.info/tenderer/30655683;

https://claritv-proiect.info/tenders/tenderer=30655683&tenderer status=supplier.

Однак суд не може погодитися із доцільністю у даному разі задоволення вказаного клопотання, з огляду на таке.

Предметом даного провадження є розгляд скарги на дії приватного виконавця.

Розділ VI Господарського процесуального кодексу України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" регулює питання реалізації сторонами виконавчого провадження права на звернення до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339, частина перша статті 340 цього Кодексу відповідно).

Таким чином, право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов'язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами Господарського процесуального кодексу України, та діями відповідної посадової особи під час примусового виконання цього рішення.

Тобто, у даному разі вирішується питання щодо правомірності дій приватного виконавця під час примусового виконання рішення, яке було постановлено господарським судом Харківської області 04.09.2017 по справі № 922/2202/17, зокрема дій щодо накладення арешту на кошти, що міститься на рахунку боржника.

З урахуванням наведеного, клопотання позивача про огляд доказів (вх. №2215), судом відхиляється, як необґрунтоване.

Розглянувши доводи та аргументи разом з матеріалами скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, у судовому засіданні 28.01.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обставини скарги.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.09.2017 по справі №922/2202/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - Виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигнтек" 270000,00 грн. заборгованості за договором про поворотну фінансову допомогу №12/11-14 від 12.11.2014; 14313,70 грн. 3 % річних; 59400,00 грн. індексу інфляції; 30000,00 грн. безпідставно отриманих коштів; 15889,77 грн. процентів за користування безпідставно отриманими коштами; 5844,05 грн. судового збору.

На примусове виконання вказаного вище рішення, господарським судом було видано відповідний наказ від 21.09.2017.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Науково-Виробниче підприємство "Залізничавтоматика" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 04.09.2017 у справі № 922/2202/17 залишено без змін.

Згідно заяви ТОВ «Сигнтек» від 26.12.2018 про примусове виконання наказу Господарського суду Харківської області від 21.09.2017, 26.12.2018 приватним виконавцем, згідно ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57976563 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 21.09.2017 по справі №922/2202/17.

Так, згідно оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника, приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

р/р 6625 у Харківське ГРУ АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533

р/р 3865 у Харківське ГРУ АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533

р/р 9222 у Харківське ГРУ АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533

р/р 1529 у Харківське ГРУ АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533

р/р 5637 у Харківське ГРУ АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533

р/р 4281 у Харківське ГРУ АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533

р/р 4998 у ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023 (т.с. ІІІ а.с. 14015).

Боржник із вказаною постановою про арешт коштів боржника не погодився та 08.01.2019 звернувся до господарського суду Харківської області з даною скаргою, в якій просив зупинити дію постанови про арешт грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика", на розрахунковому рахунку 5637 до вирішення справи, з метою не допущення порушення Конституційних прав працівників підприємства в частині отримання заробітної платні та обовязків боржника перед Державою в частині несвоєчасної сплати податків та зборів, в тому числі ЄСВ; скасувати арешт, накладений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок 5637; допустити негайне виконання рішення суду з метою не допущення порушення Конституційних прав працівників підприємства в частині отримання заробітної платні та обовязків Боржника перед Державою в частині несвоєчасної сплати податків та зборів, в тому числі ЄСВ.

Аргументи скаржника.

Розрахунковий рахунок боржника № 5637 використовується останнім для виплати заробітної плати працівникам підприємства та для сплати єдиного соціального внеску та інших обов'язкових зборів та платежів, на підтвердження чого, скаржник посилається на банківську виписку із розрахункового рахунку (т.с. ІІІ а.с. 7-12).

При цьому, скаржником наголошено про те, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення коштів, направлених на виплату заробітної плати працівникам підприємства та для сплати єдиного соціального внеску та інших обов'язкових зборів та платежів, відсутні підстави для застосування арешту коштів, які знаходяться на таких рахунках, та які в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем.

Таким чином, скаржником наголошено про те, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Крім того, скаржником вказано про те, що факт накладення арешту на такі кошти, суперечить положенням частини дванадцятої статті 9 Закону України «Про збір та/облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та частини шостої статті 24 Закону України «Про оплату праці» в частині пріоритетності зобов'язань з оплати праці та сплати єдиного внеску перед іншими зобов'язаннями.

Скаржником наведено приписи частин 3, 4, 5 ст. 59 Закону "Про виконавче провадження", якими передбачені порядок та підстави зняття арешту з майна у разі виявлення порушення порядку його накладення, встановленого цим Законом. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням наведеного, скаржником зауважено, що оскільки у спірних правовідносинах не виникає спору щодо належності грошових коштів, на які накладено арешт, та не встановлено порушень порядку накладення такого арешту, на думку скаржника, має бути застосована норма ч. 5 ст. 59 Закону "Про виконавче провадження", тобто арешт з коштів має зніматися за рішенням суду.

Скаржником вказано на приписи ч. 2 ст. 59 Закону "Про виконавче провадження", згідно якої у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Також, скаржником вказано про те, що сума яку боржник зобовязаний перерахувати зі свого поточного рахунку 5637) на свій рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ складає 74000,00 грн.

Окрім того, скаржником наголошено про те, що виплата заробітної плати здійснюється боржником до 07.01.2019 одночасно зі сплатою ЄСВ. Оплаті підлягають грошові кошти в загальній сумі 252100,62 грн.

Таким чином, скаржником наголошено про те, що на даний час існують обставини, які можуть передувати порушенню прав працівників підприємства боржника в частині отримання заробітної платні та обовязків підприємства боржника перед Державою в частині несвоєчасної сплати податків та зборів, в тому числі ЄСВ, що також приведе до нарахування штрафних санкцій та пені з боку ДФС України.

Оцінка суду.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом а) частини 1 статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Враховуючи встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків, очевидним є обрахування зазначеного десятиденного строку у календарних днях.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами абз. 2, ч. 2, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 і Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Вимогами частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №57976563 вбачається, що розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Залізничавтоматика" № 5637 не є спеціальним або рахунком із спеціальним режимом використання. Також, зазначений рахунок не відноситься до інших рахунків з переліку, на які законом заборонено накладення арешту.

Крім того, як було зазначено вище, банківські установи у випадку надходження постанови виконавця про арешт коштів боржника на окремі рахунки, на які зараховуються страхові кошти, надають відповідь про неможливість стягнення грошових коштів з зазначених рахунків у відповідності до вимог статті 34 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування".

Натомість, з матеріалів виконавчого провадження ВП №57976563 вбачається, що розрахунковий рахунок № 3101 відкритий у АТ "Альфа - Банк" є спеціальним, у зв'язку із чим, банківська установа відмовила приватному виконавцю у виконанні постанови в частині арешту грошових коштів на зазначеному рахунку.

Однак банківською установою, де відкрито розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Залізничавтоматика" № 5637 було прийнято оскаржувану постанову про арешт коштів до виконання, що може свідчити про те, що зазначений рахунок є загальним, а виплата заробітної плати працівникам підприємства, як наведено скаржником у скарзі, з загального рахунку не є підставою для зняття арешту.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про залишення без задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на дії приватного виконавця за вих. №03 від 08.01.2019 (за вх. № 316 від 08.01.2019).

Окремо суд зауважує про невідповідність прохальної частини скарги рішенню, яке може бути постановлено господарським судом у разі можливого задоволення скарги (ч. 2 ст. 343 ГПК України).

Керуючись статтями 4, 18, 234, 339, 340, 341, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на дії приватного виконавця за вих. №03 від 08.01.2019 (за вх. № 316 від 08.01.2019) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя ОСОБА_4