Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/376/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., за участю секретаря судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи

за позовом Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром"

до відповідачів 1 Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, - 2 Державного підприємства "СЕТАМ", - 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Державне підприємство "Рівненський автомобільний ремонтний завод" 1, Фонд Державного майна України - 2

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради- 3

про визнання недійсними результатів електронних торгів арештованим майном від 31 березня 2016 року

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився;

Від прокуратури: ОСОБА_1, (посв. № 044150 від 19.09.2016 р.);

Від відповідача - 1: не з'явились;

Від відповідача - 2: не з'явився;

Від відповідача - 3: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 03.09.2018 р.);

Від третіх осіб - 1, 2, 3: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (надалі по тексту - Відповідач 1, ГТУЮ у Рівненській області) та Державного підприємства "СЕТАМ" (надалі по тексту Відповідач 2, ДП "СЕТАМ") , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (надалі по тексту ДП "РАРЗ", Завод, Підприємство), Фонду Державного майна України (надалі по тексту ФДМУ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" (надалі по тексту Товариство), Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (надалі по тексту Управління ЗНАП), в якому просить визнати недійсними результати електронних торгів арештованим майном від 31 березня 2016 року з продажу лоту № 132814 - будівлі ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364В, проведених ДП "СЕТАМ".

Позов мотивований тим, що під час виконання судових рішень, в межах зведених виконавчих проваджень №№37100395, 48080426, 48535902 про стягнення з Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" грошових коштів службовими особами відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з метою організації стягнення грошових коштів у вказаних виконавчих провадженнях виставлено на торги через систему електронних торгів арештованим майном, розпорядником якої є ДП "СЕТАМ" лот №132814 до складу якого входила будівля ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364-В, загальною площею 712,8 м.кв. 29.03.2016р. - 31.03.2016р. через вказану електронну систему проведено електронні торги, переможцем яких визнано учасника №4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" (вул. Клима Савури, 14А, м. Рівне, 33023, ), про що електронною системою "СЕТАМ" сформовано протокол №153742 про проведення електронних торгів. 18.04.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 складено Акт про проведені електронні торги відповідно до якого реалізовано Державним підприємством "СЕТАМ" в системі електронних торгів арештованим майном 31.03.2016 лот №132814 - будівлю ремонту коліс, літ. "Ш-1". що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В. Під час вивчення обставин організації та проведення електронних торгів, прокурором отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В. За результатами дослідження цієї інформаційної довідки військовим прокурором зясовано та встановлено, що реалізований на аукціоні 31.03.2016 р. об'єкт нерухомого майна станом на 31.03.2016р. перебував у власності Держави Україна в особі Державного Концерну "Укроборонпром". Будь-яких відомостей щодо державної реєстрації Підприємством або Концерном права господарського відання Підприємства на вказаний об'єкт нерухомого державного майна вивченням не встановлено. З огляду на ці обставини військовий прокурор прийшов до висновку, що на момент проведення електронних торгів 31.03.2016р. підприємство не набуло право господарського відання на реалізоване нерухоме державне майно, оскільки встановленим порядком у спосіб визначений законом не зареєструвало таке право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відтак, під час реалізації 31.03.2016р. об'єкту нерухомого державного майна службовими особами відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та ДП "СЕТАМ" допущені очевидні, чисельні порушення норм матеріального та процесуального права, які слугують підставою для визнання результатів вищезазначених електронних торгів від 31.03.2016р. недійсними. Адже за результатами електронних торгів, під час організації виконання зведених виконавчих проваджень №№ 37100395, 48080426, 48535902, реалізовано майно яке не належало боржнику ні на праві власності, ні на праві повного господарського відання. Військовий прокурор вважає, що у даному випадку організаторами торгів на аукціоні від 31.03.2016 р. продано нерухоме майно, яке належить Державі Україна, в особі уповноваженої особи на управління таким майном Державним Концерном «Укроборонпром», а не Підприємству. З метою захисту інтересів держави, Заступником військового прокурора подано позов в особі Державного концерну «Укроборонпром» у даній справі про визнання недійсними результатів електронних торгів.

У судовому засіданні 03 січня 2019 року прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізовану просив суд позов задовольнити в повному обсязі з урахуванням усіх пояснень та доказів.

12 липня 2017 року відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на необґрунтованість позову, наголошував, що позовна заява ґрунтується на вибірковому застосуванні норм Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та стосується оспорювання третьою особою права власності на реалізоване майно, питання про яке повинно було вирішуватися в спеціальному порядку, визначеному статтею 60 Закону України Про виконавче провадження; інтереси ДК Укроборонпром не були порушені продажем державного майна, закріпленого за ДП РАРЗ, оскільки Концерн не є власником майна; до матеріалів позову не додано документів, що підтверджують право власності Концерну; обґрунтування позову здійснено виключно на нормах законодавства, яке регулює правовідносини Концерну та його учасників та не застосовується у процедурі виконавчого провадження, а отже позивачем повністю проігноровано норми Закону України Про виконавче провадження, який є спеціальним для процедури, в межах якої проводилося звернення стягнення на майно, закріплене за боржником; Закон України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі не передбачає погодження щодо реалізації майна учасника ДК Укроборонпром з Фондом державного майна України, так само як і не передбачено необхідність отримання такого дозволу державним виконавцем в процедурі виконавчого провадження; зверненням стягнення на майно, яке закріплене за боржником не спричинено шкоди обороноздатності держави, оскільки було реалізовано майно, яке не задіяне у виробництві та перебувало в аварійному стані; обов'язкова реєстрація права господарського відання щодо майна, закріпленого за ДП РАРЗ не передбачена чинним законодавством, оскільки це право існувало до вступу в силу Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який вперше встановив обов'язковість; у відзиві відповідач-1 також вказує на наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки прокуратура не має повноважень здійснювати представництво інтересів держави в особі ДК Укроборонпром, правомірність та законність дій державних виконавців при зверненні стягнення на майно боржника ДП Рівненський автомобільний ремонтний завод та відсутність будь-яких порушень щодо процедури проведення реалізації арештованого майна, а саме проведення електронних торгів. Просить в позові відмовити.

14 липня 2017 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2, в якому останній вказав на необґрунтованість та безпідставність позову, наголошував, що інтереси ДК Укроборонпром не були порушені продажем державного майна, закріпленого за ДП РАРЗ, оскільки Концерн не є власником майна; до матеріалів позову не додано документів, що підтверджують право власності Концерну; обов'язкова реєстрація права господарського відання щодо майна, закріпленого за ДП РАРЗ не передбачена чинним законодавством, оскільки це право існувало до вступу в силу Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який вперше встановив обов'язковість; у відзиві відповідач-2 також вказує на наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки прокуратура не має повноважень здійснювати представництво інтересів держави в особі ДК Укроборонпром, правомірність та законність дій державних виконавців при зверненні стягнення на майно боржника ДП Рівненський автомобільний ремонтний завод та відсутність будь-яких порушень щодо процедури проведення реалізації арештованого майна, а саме проведення електронних торгів. Просить в позові відмовити.

03 грудня 2018 року відповідач-3 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність позову, наголошував, що інтереси ДК Укроборонпром не були порушені продажем державного майна, закріпленого за ДП РАРЗ, оскільки Концерн не є власником майна; до матеріалів позову не додано документів, що підтверджують право власності Концерну; обов'язкова реєстрація права господарського відання щодо майна, закріпленого за ДП РАРЗ не передбачена чинним законодавством, оскільки це право існувало до вступу в силу Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який вперше встановив обов'язковість; у відзиві відповідач-3 також вказує на наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки прокуратура не має повноважень здійснювати представництво інтересів держави в особі ДК Укроборонпром, правомірність та законність дій державних виконавців при зверненні стягнення на майно боржника ДП Рівненський автомобільний ремонтний завод та відсутність будь-яких порушень щодо процедури проведення реалізації арештованого майна, а саме проведення електронних торгів.

У судовому засіданні 03 січня 2019 року представники відповідачів підтримали викладені у відповідних відзивах на позовну заяву позиції, просили суд в задоволенні позову відмовити з урахуванням додаткових пояснень.

Заяви та клопотання у справі

13 червня 2017 року до канцелярії суду від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ДП РАРЗ надійшло клопотання в якому просить суд залишити позов без задоволення та розглянути справу без участі представників Підприємства.

14 червня 2017 року до канцелярії суду від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізовану ОСОБА_1 надійшли пояснення, додаткові пояснення та клопотання про долучення до матеріалів копій запиту вих. № 3221/24-2017 від 31.03.2017 та відповіді вих. № UOP3/01/4096.

14 червня 2017 року до канцелярії суду від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" надійшла заява в якій просить суд залишити позов без розгляду.

16 червня 2017 року до канцелярії суду від ДК Укроборонпром надійшли пояснення, в яких просить суд врахувати позицію ДП РАРЗ при розгляді справи по суті.

05 липня 2017 року до канцелярії суду від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління ЗНАП надійшли пояснення в яких просить суд в яких просить суд провести розгляд справи без участі представника Управління.

31 липня 2017 року до канцелярії суду Відповідача -1 надійшла заява в якій просить суд залишити позов без розгляду.

14 серпня 2017 року до канцелярії суду від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" надійшла клопотання, в якому просить суд долучити до матеріалів справи копії письмових доказів, що на переконання учасника процесу обґрунтовують його позицію.

15 серпня 2017 року до канцелярії суду від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізовану ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом України справи № 753/16787/15-ц.

04 вересня 2017 року до канцелярії суду від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізовану ОСОБА_1 надійшли заява про долучення до матеріалів справи листа ДК Укроборонпром від 26.05.2017 року та пояснення.

05 листопада 2018 року до канцелярії суду від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізовану ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить суд залучити як співвідповідача (відповідача 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест".

28 листопада 2018 року до канцелярії суду від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізовану ОСОБА_1 в порядку надійшла відповідь на відзиви на позовну заяву, в якій останній спростовує твердження відповідачів у відзивах на позовну заяву та просить суд задоволити позов у повному обсязі.

03 грудня 2018 року до канцелярії суду від Відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" надійшло клопотання в якому просить суд продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

17 грудня 2018 року до канцелярії суду від Відповідача 1 - ГТУЮ у Рівненській області надійшло клопотання, в якому просить суд долучити до матеріалів справи копій запитів і відповідей на запити, які на переконання відповідача обґрунтовують його позицію.

17 грудня 2018 року до канцелярії суду від Відповідача 1 - ГТУЮ у Рівненській області надійшло клопотання, в якому просить суд долучити до матеріалів справи копій публікацій, які на переконання відповідача обгрунтовують його позицію.

03 січня 2019 року до канцелярії суду від Відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

29 січня 2019 року до канцелярії суду від Відповідача - 1 Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01 червня 2017 року позовну заяву прокурора прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/376/17.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 04 вересня 2017 року у справі № 918/376/17 позов заступника військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними результатів електронних торгів арештованим майном від 31.03.2016 з продажу лоту № 132814 - будівлі ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364В, проведених Державним підприємством "СЕТАМ" - залишено без розгляду (суддя Марач В.В.).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 918/376/17 ухвалу господарського суду Рівненської області від 04 вересня 2017 року скасовано, справу № 918/376/17 передано на розгляд до господарського суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року справу № 918/376/17 призначено до розгляду у судовому засіданні (суддя Марач В.В.).

27 жовтня 2017 року до господарського суду Рівненської області надійшов запит Рівненського апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 918/376/17 до Рівненського апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11 листопада 2017 року провадження у справі № 918/367/17 зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Рівненської області.

Постановою Верховного суду від 08 травня 2018 року касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області залишено без задоволення, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 918/376/17 залишено без змін.

11 вересня 2018 року матеріали справи № 918/376/17 повернулись до господарського суду Рівненської області з Верховного суду.

09 жовтня 2018 року до початку розгляду справи по суті від судді Марача В.В. надійшла заява про самовідвід від розгляду даної справи.

Ухвалою господарського суду від 09 жовтня 2018 року задоволено самовідвід судді Марача В.В. від розгляду справи № 918/376/17, справу № 918/376/17 передано уповноваженій особі апарату суду, яка здійснює реєстрацію в автоматизованій системі документообігу Господарського суду Рівненської області, для автоматизованого розподілу вказаної справи в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2018 року, справу № 918/376/17 передано на розгляд судді Войтюку В.Р.

Ухвалою господарського суду від 10 жовтня 2018 року справу № 918/376/17 прийнято до свого провадження, поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 05 листопада 2018 року.

Ухвалою господарського суду від 05 листопада 2018 року залучено до участі у справі співвідповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю Рівнежитлобудінвест та розгляд справи відкладено в підготовчому засіданні на 19 листопада 2018 року.

Ухвалою господарського суду від 19 листопада 2018 року розгляд справи відкладено в підготовчому засіданні на 03 грудня 2018 року.

Ухвалою господарського суду від 03 грудня 2018 року розгляд справи відкладено в підготовчому засіданні на 17 грудня 2018 року.

Ухвалою господарського суду від 17 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 січня 2019 року.

Ухвалою господарського суду від 03 січня 2018 року відкладено розгляд справи по суті на 30 січня 2019 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин

29.03.2016р. - 31.03.2016р. Державним підприємством "СЕТАМ" проведено електронні торги в системі електронних торгів арештованим майном лоту №132814, до складу якого входила будівля ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364-В, загальною площею 712,8 м.кв. Переможцем вказаних торгів визнано учасника №4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнежитлобудінвест" (вул. Клима Савури, 14А, м. Рівне, 33023, ), про що електронною системою "СЕТАМ" сформовано протокол №153742 про проведення електронних торгів.

18.04.2016 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 складено Акт про проведені електронні торги відповідно до якого реалізовано Державним підприємством "СЕТАМ" в системі електронних торгів арештованим майном 31.03.2016 лот №132814 - будівлю ремонту коліс, літ. "Ш-1". що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В.

Згідно доданої до позову Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 67599373 від 08.09.2016 щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В 09.12.2015 р. державним реєстратором Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_4 здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364-В, загальною площею 712,8 м.кв. за Державою Україна в особі Державного Концерну "Укроборонпром", . 19.04.2016 р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364-В, загальною площею 712,8 м.кв. за Товариством з обмеженою відповідальністю Рівнежитлобудінвест, , адреса: 33023, Рівненська обл., м. Рівне, вулиця Клима Савури, будинок 14А.

Отже, реалізований на електронних торгах 31.03.2016 р. об'єкт нерухомого майна станом на 31.03.2016р. перебував у власності Держави Україна в особі Державного Концерну "Укроборонпром".

Докази відхилені судом

Докази надані сторонами для суду не відхилялися.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду

Щодо аргументів відповідачів про відсутність підстав для представництва прокурором ДК Укроборонпром та наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Державний концерн "Укроборонпром".

Відповідно до статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

15 липня 2015 року набрав чинність розділ IV Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, який визначає повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій, в тому числі, стаття 23 Закону встановлює підстави представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Так, частинами 3, 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Статтями 2, 29 ГПК України встановлено, що прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою 25 Закону України Про прокуратуру. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

З метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами Кабінет Міністрів України постановою від 29 грудня 2010 р. За № 1221 утворив Державний концерн "Укроборонпром" з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком до цієї постанови.

Законом України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, прийнятим 16.06.2011р. та який набрав чинності із дня опублікування - 09.07.2011р. визначено особливості та правові основи управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі до об'єктів управління державної власності в оборонно-промисловому комплексі належать: майно державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які входять до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Статтею 3 Закону України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі встановлено, що суб'єктами управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі є: Кабінет Міністрів України та Державний концерн "Укроборонпром".

Відповідно до ст. 4 Закону України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексіДержавний концерн "Укроборонпром" є уповноваженим суб'єктом господарювання з управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі. До складу Концерну входять державні підприємства оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенні підприємства (далі - учасники Концерну), на основі фінансової залежності від одного або групи учасників Концерну, який виконує функції із забезпечення науково-технічного і виробничого розвитку, а також провадить інвестиційну, фінансову, зовнішньоекономічну та інші види діяльності.

Учасники Концерну не перебувають в управлінні органів виконавчої влади.

Концерн діє на підставі цього Закону та Статуту, який затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Наглядової ради Концерну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. за № 993 затверджено Статут Державного концерну "Укроборонпром". В додатку до статуту також затверджено Перелік державних підприємств - учасників Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до пункту 1 Статуту Державного концерну "Укроборонпром", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. № 993 та зареєстрованого Державним реєстратором 07.10.2011 р., номер запису 0040740, встановлено, що Державний концерн "Укроборонпром" є державним господарським об'єднанням, утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1221 Про утворення Державного концерну Укроборонпром.

Функції з управління Концерном та контроль за його діяльністю здійснює Кабінет Міністрів України.

Права та обов'язки Концерну в процесі управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, яке здійснює Концерн, передбачені статтею 7 Закону України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Поряд із зазначеними повноваженнями, визначеними Законом України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, Державний концерн "Укроборонпром" наділений статутними повноваженнями.

Пунктом 17 Статуту Концерну визначений перелік основних (однак не вичерпних) предметів діяльності Концерну відповідно до покладених на нього завдань.

В силу зазначеного, Державний концерн "Укроборонпром" може як самостійно здійснювати господарську діяльність, так і залучати до статутної діяльності інших учасників Концерну для виготовлення продукції.

Одночасно Державний концерн "Укроборонпром" може здійснювати управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Саме ці повноваження є делегованими повноваженнями держави у сфері ефективного управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Здійснюючи повноваження з управління об'єктами державної власності в оборонно - промисловому комплексі, Державний концерн "Укроборонпром" є суб'єктом Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20 травня 2016 року, введеного в дію Указом Президента України від 2 серпня 2016 року № 323/2016 Про заходи з розвитку оборонно-промислового комплексу України.

Таким чином, враховуючи наявність делегованих державою повноважень у сфері управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, інтереси Держави Україна полягають у розвитку оборонно-промислового комплексу України, одним із спеціальних суб'єктів якого є Державний концерн "Укроборонпром", до компетенції якого віднесені повноваження, визначені у Законі України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Водночас, пред'явлення зазначеного позову прокурором в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" викликано саме захистом інтересів держави у суді, оскільки Державним концерном "Укроборонпром" як уповноваженим органом з управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі не вжито заходів щодо оскарження у суді та визнання недійсними результатів електронних торгів арештованим майном від 31.03.2016 р. з продажу лоту № 132814.

Державний концерн "Укроборонпром" є одним із спеціальних суб'єктів делегованих Законом України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексівладних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що військовий прокурор обґрунтовано звернувся з даним позовом в інтересах держави в особі Державного концерну.

Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного суду Касаційного господарського суду від 08.05.2018 року у даній справі.

Таким чином, твердження відповідачів про те, що поданий прокурором позов в інтересах держави в особі Концерну "Укроборонпром" не міг бути прийнятий судом до розгляду і його слід залишити без розгляду є безпідставними.

Щодо аргументів відповідачів про те, що, що інтереси ДК Укроборонпром не були порушені продажем державного майна, закріпленого за ДП РАРЗ; обов'язкова реєстрація права господарського відання щодо майна, закріпленого за ДП РАРЗ не передбачена чинним законодавством; правомірність та законність дій державних виконавців при зверненні стягнення на майно боржника ДП Рівненський автомобільний ремонтний завод та відсутність будь-яких порушень щодо процедури проведення реалізації арештованого майна, а саме проведення електронних торгів.

В позовній заяві від 31 травня 2017 року позивач просить суд визнати недійсними результати електронних торгів арештованим майном від 31 березня 2016 року з продажу лоту № 132814 - будівлі ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364В, проведених Державним підприємством "СЕТАМ".

Обґрунтовуючи свої вимоги, Прокурор посилався на те, що право власності на спірне нерухоме майно на момент проведення вищенаведених електронних торгів належало не Заводу, а Державі Україна в особі Концерну, і за боржником у встановленому законом порядку не було зареєстровано право господарського відання даною нерухомістю, а відтак Відділ та Підприємство не мали необхідного обсягу прав щодо цього майна і ця нерухомість не могла бути об'єктом продажу шляхом проведення електронних торгів з метою примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 73 Господарського кодексу України (далі ГК України) державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Згідно до ст. 74 ГК України державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Статтею 120 ГК України передбачено, що господарські об'єднання утворюються як асоціації, корпорації, консорціуми, концерни, інші об'єднання підприємств, передбачені законом. Концерном визнається статутне об'єднання підприємств, а також інших організацій, на основі їх фінансової залежності від одного або групи учасників об'єднання, з централізацією функцій науково-технічного і виробничого розвитку, інвестиційної, фінансової, зовнішньоекономічної та іншої діяльності. Учасники концерну наділяють його частиною своїх повноважень, у тому числі правом представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями. Учасники концерну не можуть бути одночасно учасниками іншого концерну.

У відповідності до ст. 123 ГК України учасники об'єднання підприємств можуть вносити на умовах і в порядку, передбачених його установчими документами, майнові внески (вступні, членські, цільові тощо). Майно передається об'єднанню його учасниками у господарське відання або в оперативне управління на основі установчого договору чи рішення про утворення об'єднання. Вартість майна об'єднання відображається у його балансі. Господарське об'єднання має право утворювати за рішенням його вищого органу управління унітарні підприємства, філії, представництва, а також бути учасником (засновником) господарських товариств. Утворені господарським об'єднанням підприємства діють відповідно до положень цього Кодексу, інших законів та статуту підприємства, затвердженого об'єднанням. Об'єднання підприємств не відповідає за зобов'язаннями його учасників, а підприємства-учасники не відповідають за зобов'язаннями об'єднання, якщо інше не передбачено установчим договором або статутом об'єднання.

29 грудня 2010 року Постановою Кабінету Міністрів України № 1221 Про утворення Державного концерну Укроборонпром утворено Державний концерн "Укроборонпром", до складу якого включено ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод".

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. № 933 затверджено Статут Державного концерну "Укроборонпром" (далі Статут).

Відповідно до п. 6 Статуту Концерн діє на принципах повної господарської самостійності та самоокупності, несе відповідальність за результати своєї діяльності та виконання зобов'язань.

Концерн не несе відповідальність за зобов'язаннями його учасників. Учасники не несуть відповідальності за зобов'язання Концерну (п. 8, п. 9 Статуту).

Згідно п. 13 Статуту учасники Концерну зберігають статус юридичної особи та профіль діяльності. Учасники Концерну зберігають господарську самостійність з урахуванням обмежень, передбачених законодавством та цим Статутом. Концерн відповідно до законодавства регулює провадження наукової, проектної, виробничої, фінансової, цінової, інвестиційної, інноваційної, зовнішньоекономічної та іншої діяльності його учасників, пов'язаної з розробленням, виготовленням, реалізацією та обслуговуванням товарів військового та спеціального призначення.

Пунктом 29 Статуту передбачено, що майно Концерну становлять відображені в його балансі оборотні та необоротні активи, що є державною власністю. Концерн володіє, користується та розпоряджається майном на праві господарського відання відповідно до мети своєї діяльності в установленому законодавством порядку.

03.10.2012 р. наказом Державного концерну "Укроборонпром" № 199 затверджено Статут Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (далі - Статут підприємства).

Відповідно до п. 3.1. Статуту підприємства, підприємство є юридичною особою. Підприємство набуває прав та обов'язків юридичної особи з дати включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно п. 3.6 Статуту підприємства, підприємство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями всіма належними йому коштами та іншим майном, на яке згідно із чинним законодавством України може бути, звернене стягнення.

У відповідності до п. 3.7 Статуту підприємства, Держава та Концерн не несуть відповідальності за зобов'язаннями підприємства, крім випадків передбачених Господарським кодексом України та іншими законами України.

Підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями держави та Концерну (п. 3.8. Статуту підприємства).

Пунктом 4.1 Статуту підприємства передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

У відповідності до п. 4.4 Статуту підприємства, підприємство в установленому законодавством порядку забезпечує оформлення та державну реєстрацію речових прав на об'єкти, права на які підлягають державній реєстрації.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства та Статутів Концерну і Заводу реалізоване через систему електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ" 31.03.2016 майно, лот №132814 - будівля ремонту коліс, літ. "Ш-1". що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В, на момент його продажу, а саме 31.03.2016 право господарського відання спірним майном за підприємством зареєстровано не було.

Судом встановлено, що на час примусового продажу шляхом електронних торгів право власності на об'єкти нерухомості, що становили предмет продажу, було зареєстровано як власність держави в особі Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до ст. 7 Закону України Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі та п. 4.7 Статуту підприємства, відчуження підприємством майнових об'єктів, що належать до основних фондів, здійснюється виключно на конкурентних засадах за погодженням з Концерном в порядку встановленому законодавством. Відчуження нерухомого майна підприємства здійснюється в установленому порядку за погодженням з Фондом державного майна України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 Цивільного кодексу України).

Так, Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції, яка діяла на момент проведення оспорюваних торгів) встановлює, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (чч.1 та 2 ст. 3 вищевказаного Закону).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном.

Таким чином, право господарського відання на нерухоме майно, яке використовується підприємством у своїй господарській діяльності підлягає державній реєстрації.

Однак, досліджуючи Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В, вбачається що реалізований 31.03.2016 об'єкт нерухомого майна станом на 31.03.2016 р. перебував у власності Держави Україна в особі Державного Концерну "Укроборонпром".

Відомостей щодо державної реєстрації підприємством або Концерном права господарського відання підприємства на вказані об'єкти нерухомого державного майна не встановлено.

В матеріалах справи відсутні як докази прийняття рішення про закріплення майна за ДП "РАРЗ" на праві господарського відання так і докази передачі майна Державним концерном "Укроборонпром" в господарське відання або оперативне управління ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" та Відповідачами не доведено факт передачі нерухомого державного майна, яке було предметом електронних торгів підприємству - ДП "РАРЗ".

Враховуючи вищевикладене, на момент проведення електронних торгів 29.03.2016 р. - 31.03.2016 р. ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" не набуло право господарського відання на реалізоване нерухоме державне майно, оскільки таке право не було зареєстровано у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме майно в господарське відання не передавалось.

Відповідно до частини 9 статті 11 Закону України Про управління об'єктами державної власності нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" (чинного на момент проведення вказаних електронних торгів) визначено, що під приватизацією державного майна слід розуміти платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 15 вищевказаного Закону, одним із способів приватизації державного майна є продаж об'єкта приватизації на аукціоні (у тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни) та через проведення електронних торгів як різновиду аукціону відповідно.

Загальними положеннями Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 р. № 2710/5 визначено, що арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, вилученого з обігу згідно із законом або обмежено обороноздатного, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; електронними торгами є продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

В свою чергу, частиною 2 статті 5 даного Закону встановлено, що приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства, зокрема, об'єкти та майно, які забезпечують обороноздатність держави.

Зазначені об'єкти державної власності не підлягають приватизації незалежно від їх включення до Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту а) частини 4 статті 5 Закону України Про приватизацію державного майна не підлягають приватизації державні підприємства та корпоративні права держави в акціонерних товариствах, які забезпечують національну безпеку України або приватизація яких створює істотні ризики для безпеки держави підприємства з виготовлення та ремонту всіх видів зброї, що перебуває на озброєнні Збройних Сил України, інших утворених відповідно до закону військових формувань, Служби безпеки України.

Згідно з пунктом 2.2 Статуту ДП "РАРЗ", затвердженого наказом Державного концерну "Укроборонпром" від 03.10.2012 р. № 199, діяльність у сфері оборони, виробництво зброї та боєприпасів, розробка, виробництво засобів технічного обслуговування для ремонту бронетехніки та іншого озброєння тощо є предметом діяльності Підприємства.

Відповідно до п. 17 Статуту Державного концерну "Укроборонпром", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. № 993, концерн утворений з метою забезпечення ефективного функціонування та управління суб'єктами господарювання державного сектору економіки, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово - технічному співробітництві з ціноземними державами.

Таким чином, під час реалізації 31.03.2016 р. об'єкту нерухомого майна державної власності (лот №132814) шляхом проведення електронних торгів допущено порушення норм чинного законодавства, що є підставою для визнання результатів вищезазначених електронних торгів від 31.03.2016 р. недійсними.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних (електронних) торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення таких торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами статей 650, 655 та частиною 4 статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1- 3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК , зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту частини 1 статті 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, а відтак, результати електронних торгів, внаслідок яких Державним підприємством СЕТАМ в системі електронних торгів арештованим майном 31.03.2016 реалізовано лот №132814 - будівля ремонту коліс, літ. "Ш-1". що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В, з порушенням закону, підлягають визнанню недійсними.

Заперечення відповідачів та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів спростовуються всім вищенаведеним і, відповідно, є безпідставними та необґрунтованими.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги Заступника військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Державний концерн "Укроборонпром" про визнання недійсними результатів електронних торгів арештованим майном від 31 березня 2016 року з продажу 31.03.2016 лоту №132814 - будівля ремонту коліс, літ. "Ш-1". що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 364В, проведених ДП СЕТАМ обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. В той же час суд зазначає, що ні відповідачі, ні треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, не довели належними та допустимими доказами належності нерухомого майна, яке було предметом електронних торгів арештованим майном від 31 березня 2016 року з продажу лоту №132814, Державному підприємству "Рівненський автомобільний ремонтний завод" на праві господарського відання, а відтак і щодо законності його примусової реалізації через електронні торги.

Джерела права й акти їх застосування

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 2 статті 318 Цивільного кодексу України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Згідно частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно частин 1 та 2 статті 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ГК України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Наведене кореспондується з пунктом 5 розділу 8 Статуту підприємства, в якому зазначено, що Концерн веде облік об'єктів державної власності, що перебувають у його управлінні, здійснює контроль за ефективністю використання та контроль за збереженням таких об'єктів.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Порушені права та інтереси позивача

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно частин 3 та 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Суд констатує, що спір про визнання недійсними результатів електронних торгів арештованим майном відноситься до юрисдикції господарського суду. Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" правомірно звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважав що реалізований на аукціоні 31.03.2016 р. об'єкт нерухомого майна станом на 31.03.2016 р. перебував у власності Держави Україна в особі Державного Концерну "Укроборонпром.

Судові витрати

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

По справі в якості судових витрат заявлено оплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються солідарно на відповідачів.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними результати електронних торгів арештованим майном від 31 березня 2016 року з продажу лоту № 132814 - будівлі ремонту коліс, літ. "Ш-1", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна. 364В, проведених Державним підприємством "СЕТАМ".

3. Стягнути солідарно з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (Код , адреса: вул. Замкова, 29, м. Рівне, 33028), Державного підприємства СЕТАМ (Код , адреса: вул. Стрілецька, буд. 4-6, м. Київ, 01025), "Рівнежитлобудінвест" (Код , адреса: вул. Клима Савури, 14А, м. Рівне, 33023) на користь Військової прокуратури Західного регіону України (Код , р/р 2783, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) судовий збір в розмірі 1600 (тисячу шістсот) гривень 00 копійок сплачений під час подання позовної заяви.

4. Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 лютого 2019 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Войтюк В.Р.