ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1243/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Багрянцева Дмитра Ігоровича, м.Харків
про стягнення 7387,40грн.
за участю представників:

від позивача: Коваль Г.Ю., довіреність №08-21/8/2-19 від 02.01.2019

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (далі за текстом - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Багрянцева Дмитра Ігоровича (далі за текстом - відповідач) про стягнення 7387,40грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у період з 01.12.2017 по 30.04.2018 не сплачував грошові кошти за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, яка належить територіальній громаді м.Харкова, і відповідно до статей 1212-1214 ЦК України зобов'язаний відшкодувати безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 7387,40грн.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 судом оголошено перерву до 10.07.2018.

Ухвалою від 10.07.2018 провадження у даній справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №922/3412/17.

Ухвалою від 17.12.2018 провадження у справі поновлено, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 27.12.2018.

У підготовчому засіданні 27.12.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 21.01.2019.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву не надав. Про дату, час і місце засідання був повідомлений за адресою свого місця проживання - АДРЕСА_1, що вказана у позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи містяться як відомості про отримання відповідачем ухвал суду за цією адресою, так і про повернення кореспонденції поштовою установою "з інших причин", що свідчить про неналежне виконання відповідачем свого обов'язку щодо отримання поштової кореспонденції.

Зокрема, остання ухвала від 27.12.2018 була повернута до суду з довідкою поштової установи про повернення з "інших причин, що не надали змоги виконати обов'язки", яка датована 17.01.2019.

Згідно частини 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи приписи чинного законодавства, копія ухвали від 27.12.2018 є врученою відповідачу 17.01.2019, а тому суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

28 березня 2018 року Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 28.03.2018 здійснено обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2.

В ході обстеження на місцевості встановлено, що дана земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ."АМ-3", загальною площею 6772,1кв.м., право власності на яку (по приміщенням) зареєстровано за Багрянцевим Д.І., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Площа цієї земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,1824га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі.

За результатами обстеження складено відповідний Акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.03.2018 №118787280 право власності на:

- нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. "АМ-3" загальною площею 214,5кв.м. по АДРЕСА_2 з 20.11.2017 зареєстровано за Багрянцевим Д.І. на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2017 №1152;

- нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. "АМ-3" загальною площею 1414,5кв.м. по АДРЕСА_2 з 14.11.2017 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2017 №868;

- нежитлові приміщення 1-го поверху, нежитлові приміщення машинного відділу в літ. "АМ-3" загальною площею 127,7кв.м. по АДРЕСА_2 з 27.04.2017 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2017 №144;

- нежитлові приміщення 2-го поверху загальною площею 1660,8кв.м., нежитлові приміщення 3-го поверху загальною площею 1663,3кв.м. в літ. "АМ- 3" по АДРЕСА_2 з 27.04.2017 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2017 № 871;

- нежитлові приміщення підвалу в літ. "АМ-3" загальною площею 1691,3кв.м. по АДРЕСА_2 з 30.03.2017 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2017 №155.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Багрянцев Д.І. зареєстрований як фізична особа-підприємець з 25.05.2011, основний вид економічної діяльності якого - оптова торгівля текстильними товарами (код КВЕД 46.41).

Відповідно до вищезазначеної інформації, листа Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.08.2017 №19-20-0.23,08-1692/116-17 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 18.08.2017 № 5237/0/225-17 речові права ФОП Багрянцева Д.І. на земельну ділянку по АДРЕСА_2, на якій розташована будівля літ. "АМ-3", не зареєстровані.

Таким чином, ФОП Багрянцев Д.І. разом із іншими власниками вищевказаних нежитлових приміщень в будівлі літ."АМ-3" з 20.11.2017 по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,1824га по АДРЕСА_2, на якій розташована будівля літ."АМ-3", без виникнення права власності або користування нею та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України.

При цьому, визначаючи площу земельної ділянки, яка використовується безпосередньо відповідачем, позивач поділив частку відповідача (214,5кв.м.) на загальну площу будівлі літ."АМ-3" (6772,1кв.м.) та помножив на площу земельної ділянки (1824кв.м.), в результаті чого визначив, що відповідачем використовується частка земельної ділянки в розмірі 57,77кв.м. (214,5кв.м. / 6772,1кв.м. х 1824кв.м.)

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,1824га по АДРЕСА_2 перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Посилаючись на те, що відповідач не набув у встановленому порядку належних прав власності або користування на дану земельну ділянку та не сплачує грошові кошти за користування нею у встановленому законодавством розмірі, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому на підставі статей 1212-1214 ЦК України просив стягнути з відповідача 7387,40грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.12.2017 по 30.04.2018.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє нежитловими приміщеннями у будівлі літ. "АМ-3", розташованої на земельній ділянці площею 0,1824га по АДРЕСА_2. Проте відповідне право щодо даної земельної ділянки (в розмірі частки відповідача - 57,77кв.м.) для експлуатації та обслуговування даної нежитлової будівлі за відповідачем не зареєстровано.

При цьому, відповідач у період з 01.12.2017 по 30.04.2018 не сплачував за користування цією земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Таким чином, набувач земельної ділянки фактично зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшуючи вартість власного майна, а власник землі (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати).

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

За таких обставин, відповідач повинен відшкодувати позивачу безпідставно збережені кошти.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Розмір збережених відповідачем коштів у період з 01.12.2017 по 30.04.2018 в сумі 7387,40грн. було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013"; Наказу Мінагрополітики від 25.11.2016 №489, яким затверджений Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 7387,40грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Багрянцева Дмитра Ігоровича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243, р/р0002, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) 7387,40грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 1762,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.01.2019 р.

Суддя М.В. Калантай