ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 м.Дніпро Справа № 904/3419/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з'явився, ,

від відповідача: ОСОБА_1, ордер ДП №2129/010 від 09.01.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виробничо-торгівельної корпорації "Дитинство" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі №904/3419/18 (суддя Воронько В.Д., повний текст рішення складений 21.11.2018)

за позовом: Виробничо-торгівельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро

до відповідача: Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним договору в частині сплати за скид стічних вод,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Виробничо-торгівельна корпорація "Дитинство" (надалі ВТК "Дитинство") звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання договору №3962 від 26.08.2015 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, укладеного між нею та Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (надалі КП "Дніпроводоканал" ДМР), недійсним в частині обумовленої сплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням (п. 3.19 договору).

В обґрунтування позовних вимог послався на невідповідність спірних пунктів договору вимогам закону, принципу рівності сторін, справедливості та неупередженості. Вказав на те, що:

- пункти 2.1.6 та 7.14 Правил приймання та скиду стічних воду систему каналізації м. Дніпропетровська унеможливлюють паралельний відбір проб стічних вод сторонніми, крім атестованих відповідачем організацій для контролю взятих ним проб;

- визначення об'ємів надмірно забруднених стоків вод у наданих розрахунках відповідача є хибним, несправедливим та таким, що не відповідає вимогам чинного цивільного та господарського законодавства;

- встановлена відповідачем плата за скид вод з понаднормативними забрудненнями є штрафною санкцією, використання якої не обумовлено у договорі, у зв'язку з чим відповідач не уповноважений законом накладати подібні санкції.

При цьому посилається на ст.ст. 4, 10, 203, 215-217 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господасрького суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі №904/3419/18 (суддя Воронько В.Д.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ВТК "Дитинство" подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно договору №3962 від 26.08.2015 відповідач здійснює постачання питної води та водовідведення до позивача; за п.3.19 договору в разі виявлення надмірного забруднення води, що скидається, позивач повинен сплатити відповідачу плату за скид понаднормативних забруднень за весь обєм стічних вод скинутих протягом календарного місяця, коли було зафіксовано перевищення допустимої концентрації; на його думку, зміст п.3.19 договору №3962 від 26.08.2015 не відповідає вимогам чинного законодавства, в звязку з чим його слід визнати недійсним в судовому порядку.

Апелянт явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи між КП "Дніпроводоканал" ДМР (водоканал) та ВТК "Дитинство" (абонент) укладено договір №3962 від 26.08.2015 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (надалі - договір), за умовами якого водоканал зобов'язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а абонент зобов'язується оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Відповідно до п. 9.1 договору, він набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 26.08.2018, а в частині їх оплати - до повного виконання.

Усі правовідносини, що виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема Правилами №190 (Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190), Інструкцією №37 (Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37), Правилами №37 (Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37) тощо, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (п. 9.2 договору).

Розділом 3 договору встановлено порядок обліку надання послуг.

Згідно п. 3.15 договору абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин в стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м.Дніпропетровська" та наводяться в додатку №4 до договору.

Пунктом 3.16 договору передбачено, що нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

У відповідності до п. 3.17 договору абонент зобов'язаний подавати водоканалу звіт про якісний склад стічних вод, що він скидає до каналізації за формою, наведеною в додатку №5 договору, не пізніше одного місяця після закінчення кварталу року, в якому надавалися послуги за договором.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (п. 3.18 договору).

За умовами п. 3.19 договору плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об'єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимих концентрацій. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Позивач у позові зазначає, що на підставі п. 3.19 договору відповідачем позивачу була нарахована та пред'явлена до сплати із посиланням на проведену перевірку та розрахунки сума 32494,94 грн, як плата за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням. На думку позивача, зміст пункту 3.19 договору не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки саме визначення підстав для вказаного нарахування не відповідає принципу рівності сторін, справедливості та неупередженості. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексуУкраїни, просить визнати пункт 3.19 договору недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Приписами ст.203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

У відповідності до пункту 2.1.6 Правил №129 водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи; присутність представника підприємства при відборі проб обов'язкова.

Пунктом 1.5 Правил №37 встановлено, що на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему каналізації населених пунктів водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, в яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також визначаються місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

Підприємства зобов'язані, зокрема, виконувати в повному обсязі вимоги Правил №37, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги, дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства, а також оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників (п. 2.4 Правил №37).

Стічні води, які підлягають прийманню до міської каналізаційної мережі, не повинні містити забруднюючі речовини з перевищенням допустимих концентрацій, установлених місцевими Правилами приймання (п. 4.2 Правил № 37).

Згідно з пунктом 7.11 Правил №37 у місцевих Правилах приймання конкретизується порядок відбору проб стічних вод на аналіз, порядок їх оформлення, а також порядок проведення аналізу проб.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Правила № 129), пунктом 1.2 яких встановлено, що дія цих Правил поширюється на КП "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження).

Зазначені Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки підприємств і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скид стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення (п. 1.5 Правил №129).

Пунктом 7.7 Правил №129 передбачено, що підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та документів; періодичність відбору контрольних проб - не менш, ніж один раз у півроку.

Відповідно до п.7.11 Правил №129 з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб.

Порядок відбору разових проб стічних вод підприємств та фіксації вказаної дії визначено пунктами 7.12, 7.13 Правил №129.

Згідно п. 7.14 Правил №129 приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська за призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи. Основний аналіз виконує лабораторія водоканалу. Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якій лабораторії, атестованій у даній галузі (або у своїй лабораторії при її наявності).

Право підприємств на організацію виконання паралельних та арбітражних аналізів своїх стічних вод у лабораторіях, які атестовані у даній галузі закріплено в пункті 2.3.4 Правил №129, яким надано можливість абонентам на проведення незалежних аналізів стічних вод.

Пунктом 8.5 Правил №129 передбачено, що при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств (порівняно з встановленими ДК) і які скидаються у міську каналізаційну мережу, додаткова плата за скид понаднормативних забруднень нараховується за нормативом плати на рівні виробничої собівартості послуг з водовідведення з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативних стічних вод (Упз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

У відповідності до п. 8.6 цих Правил, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, коли було зафіксоване перевищення ДК (допустимих концентрацій). У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин три календарні місяці (місяця, у якому відібрана проба та двох попередніх).

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується, тому обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Пунктом 6 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. ст. 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та статтею 180 Господарського кодексу України встановлено, що договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, за змістом ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договір №3962 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 26.08.2015 вчинено в письмовій формі, підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками, а також встановлено досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг у житлово-комунальній сфері, а саме - у сфері централізованого водопостачання та водовідведення. Позивач шляхом підписання договору фактично прийняв умови його пункту 3.19.

З огляду на викладене, підписавши договір, який містить оскаржуваний пункт 3.19, сторони погодили відповідну можливість нарахування та стягнення плати за скид понаднормативних забруднень в порядку, визначеному даним пунктом договору.

Тож, укладаючи договір з наявністю у ньому пункту 3.19, позивач усвідомлював його зміст, вчиняв правочин з власної волі, добровільно, розуміючи наслідки своїх дій та, відповідно, погодив з відповідачем таку можливість.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що як безпосередньо пункт 3.19 договору, так і Правила приймання та скиду стічних вод у систему каналізації м. Дніпропетровська не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема принципам рівності сторін, справедливості та неупередженості.

Матеріали справи свідчать, що даний пункт договору повністю відповідає положенням пункту 8.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 (Правила №129), які прийняті на виконання та у відповідності до вимог чинного законодавства, у тому числі Правил приймання стічних вод підприємств у комунальній та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37 (Правила №37).

Доказів скасування (визнання нечинним або недісним) у передбаченому законом порядку рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м.Дніпропетровська матеріали справи не містять.

При цьому, за умовами п. 7.2.2 договору позивач прийняв на себе зобов'язання виконувати належним чином вимоги рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015.

Окрім того, аналіз положень пунктів 8.5, 8.6 Правил №129 та ст. ст.230, 235, 236 Господарського кодексу України, яким визначено поняття штрафних і оперативно-господарських санкцій та їх види, надає підстави вважати помилковим висновок апелянта про те, що плата за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями є штрафною санкцією. Нарахування плати за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин є наслідком неналежного виконання абонентом умов договору, зокрема пункту 7.2.8, та пунктів 2.4.5, 2.4.6 Правил №129, а тому додаткова плата за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є зобов`язанням абонента, що виникає з договору, а не штрафною господарською санкцією.

Отже, п.3.19 договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства та приписам вищенаведених нормативно-правових актів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач, у відповідності до ст. ст.73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, не довів належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити.

Отже, Господарським судом Дніпропетровської області обставини справи з'ясовані повно та всебічно; рішення у даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, повязані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на ВТК "Дитинство".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виробничо-торгівельної корпорації "Дитинство" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі №904/3419/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 24.01.2019).