ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"29" січня 2019 р. Справа№ 910/26392/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А.В.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат

від третьої особи: ОСОБА_2 - адвокат

від інших учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015

у справі № 910/26392/15 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продзернопром»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гросер»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4

про стягнення 495 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 495 000,00 грн. за укладеними між відповідачем та третьою особою договорами про надання поворотної фінансової допомоги (позики) № 02/06 від 23.01.2014, б/н від 10.04.2014, № 02/04 від 21.01.2014, № 02/05 від 22.01.2014, право на стягнення якої позивач набув за укладеними між ним та третьою особою договорами про переведення боргу № 14/09-1 від 14.09.2015, № 14/09-2 від 14.09.2015, № 14/09-3 від 14.09.2015, та № 14/09-4 від 14.09.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2015, повний текст якого складений та підписаний 16.11.2015, у справі № 910/26392/15 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем позики за спірними договорами на заявлену до стягнення суму та факт невиконання обв'язку повернути вказану позику у встановлений спірними договорами термін.

Не погоджуючись з рішенням, 13.09.2018 ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/26392/15 від 09.11.2015.

Апелянт зазначає про те, що:

- директор відповідача під час розгляду даної справи в господарському суді діяв всупереч інтересам відповідача, визнав позовні вимоги, при цьому не здійснивши належним чином представництва інтересів відповідача, не виконав ухвалу суду від 12.10.2015, не надав доказів повернення фінансової допомоги, отриманої за спірними договорами, та своїми діями фактично відчужив майно відповідача;

- відповідно до банківської виписки з рахунку відповідача третя особа надала фінансову допомогу в розмірі 100 000 грн. за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики) б/н від 10.04.2014, за всіма іншими договорами фінансової допомоги від третьої особи перерахування коштів не відбулось;

- оскільки керівник відповідача ОСОБА_5 не є його учасником, він повинен був погодити визнання позовних вимог відповідачем з загальними зборами учасників відповідача;

- суд залишив поза увагою банківську виписку АТ «Укрбудінвестбанк» з розрахункового рахунку відповідача № НОМЕР_1 на предемет здійснення перерахування грошових коштів третьою особою за договорами про надання надання поворотної фінансової допомоги (позики) № 02/06 від 23.01.2014, № 02/04 від 21.01.2014, № 02/05 від 22.01.2014;

- на його думку, позовна заява мала бути повернута судом без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ПІК України, оскільки об'єднання вимог у позовній заяві та одночасний їх розгляд перешкодив з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

У поданих суду апеляційної інстанції 25.10.2016 письмових поясненнях (а.с. 203-205 т. 1) апелянт послався на те, що судом першої інстанції не було досліджено наявність первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про отримання готівки, зокрема, касові ордери до спірних договорів, зауваживши на тому, що акти звірки розрахунків не є первинними бухгалтерськими документами.

У поданих суду апеляційної інстанції 15.11.2016 письмових поясненнях (а.с. 226-231 т. 1) апелянт послався на те, що спірні договори відступлення права вимоги не направлені на настання реальних правових наслідків, так як укладені з порушенням ст. 517 ЦК України.

У поданих суду апеляційної інстанції 12.12.2016 письмових поясненнях (а.с. 256-257 т. 1) апелянт послався на те, що зміст спірних договорів про переведення боргу суперечить ст. 520 ЦК України, так як останні направлені на відступлення права вимоги, а не переведення боргу, та, відповідно, є недійсними.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2016 справу № 910/26392/15 передано колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Руденко М.А. (головуючий), судді: Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 клопотання апелянта про поновлення строк подання апеляційної скарги задоволено, апелянту відновлено строку на подання апеляційної скарги, прийнято до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_3 і порушено апеляційне провадження у справі № 910/26392/15, розгляд апеляційної скарги призначено на 25.10.2015.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався.

18.10.2016 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (а.с. 191-194 т. 1), в якому позивач просив відмовити апелянту у поновленні строку на апеляційне оскарження та у задоволенні вимог апеляційної скарги , а оспорюване рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що:

- вимоги, які є предметом розгляду у цій справи, об'єднані одним і тим саме предметом, умовами і обставинами, а відтак, суд першої інстанції цілком законно і правомірно об'єднав їх в одне провадження;

- посилання апелянта на те, що про оспорюване рішення він дізнався лише в 12.09.2016 з Єдиного державного реєстру судових рішень не є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже вказане рішення у реєстрі було розміщено 27.11.2015.

24.10.2016 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (а.с. 195-197 т. 1), в якому відповідач просив відмовити апелянту у поновленні строку на апеляційне оскарження та у задоволенні вимог апеляційної скарги, а оспорюване рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що:

- директор відповідач жодних дій щодо відчуження майна відповідача не здійснював, жодних договорів щодо передання чи дарування майна відповідача не укладав, а укладення договорів про надання поворотної фінансової допомоги не є відчуженням майна і не може оцінюватись як дії, що завдають збитків фінансово-господарській діяльності;

- права апелянта оспорюваним рішенням порушені не були, адже учасники товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів самого товариства чи інших учасників товариства поза відносинами представництва.

Під час розгляду справи апелянтом було подано клопотання про витребування доказів (а.с. 243-244 т. 1), у задоволенні якого відмовлено в судовому засіданні 22.12.2016, та клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 12-13 т. 2), яке ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 задоволено та зупинено апеляційне провадження у справі № 910/26392/15 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/23076/16, що розглядається Господарським судом міста Києва, зобов'язано сторони повідомити апеляційний господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення апеляційного провадження у справі № 910/26392/15.

Водночас відбулися зміни в системі судоустрою України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/26392/15 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 справа № 910/26392/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів з'ясовано, що, як слідує з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Зубець Л.П. (головуючий), судді: Мартюк А.І., Алданова С.А. у справі № 910/23076/16 прийнято постанову від 06.09.2018, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 у справі №910/23076/16 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 у справі №910/23076/16 залишено без змін, матеріали справи №910/23076/16 повернуто до Господарського суду міста Києва (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/76325613).

Касаційної скарги у справі № 910/23076/16 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 не подавалося.

Ухвалою від 27.11.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду від 09.11.2015 у справі № 910/26392/15;

- поновлено апеляційне провадження у справі № 910/26392/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_3;

- розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 призначено на 08.01.2019 о 15 год. 40 хв.;

- сторін попереджено, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

Розпорядженням № 09.1-08/34/19 від 04.01.2019, у зв`язку перебуванням судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/26392/15.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2019 справа № 910/26392/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою від 08.01.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І. апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/26392/15 прийнято до свого провадження.

Розгляд справи відкладався.

12.12.2016 позивачем до суду подано клопотання про припинення апеляційного провадження по справі (а.с. 248-249 т. 1), в якому позивач, з посиланням на те, що:

- спір у цій справі виник не з корпоративних, а з господарських відносин, що склались між юридичними особами (сторонами цієї справи) щодо виконання укладених між ними договорів;

- апелянтом не було надано будь-яких доказів безпідставності вимог позивача у цій справі, таких, наприклад, які б підтверджували сплату відповідачем позивачу заборгованості за зазначеними договорами, повернення зазначених коштів як безпідставно отриманих, або доказів ненадання позивачем (третьою особою) відповідачу вказаних коштів (банківські виписки з рахунків відповідача за спірний період);

- визнання чи заперечення позовних вимог на стадії розгляду вказаної справи судом першої інстанції директором ОСОБА_9 як представником відповідача не має суттєвого значення, адже вказані доводи апеляційної скарги без належного доказового обґрунтування відсутності заборгованості за вказаними договорами є безпідставними;

- апелянтом не обґрунтовано наявності в нього порушеного права у зв'язку з ухваленням вказаного рішення,

просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та припинити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Вказане клопотання судом апеляційної інстанції розглянуто не було.

Станом на 29.01.2019 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач та апелянт представників в жодне судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача та апелянта за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача та третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, наведеною нормою визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на оскарження судового рішення, а саме: учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов'язків.

Не залучена до участі у справі особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки, і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У разі встановлення господарським судом відповідних обставин, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 2 ст. 50 ГПК України), та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки порушення норм процесуального права в будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки в такому випадку немає правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, а отже, немає і суб'єкта апеляційного оскарження.

Таким чином, у випадку подання апеляційної скарги особою, яка не є учасником справи, суду слід встановити, чи стосується судове рішення їх прав, інтересів та (або) обов'язків.

При цьому, слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи.

З матеріалів справи слідує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 495 000,00 грн. за укладеними між відповідачем та третьою особою договорами про надання поворотної фінансової допомоги (позики) № 02/06 від 23.01.2014, б/н від 10.04.2014, № 02/04 від 21.01.2014, № 02/05 від 22.01.2014, право на стягнення якої позивач набув за укладеними між ним та третьою особою договорами про переведення боргу № 14/09-1 від 14.09.2015, № 14/09-2 від 14.09.2015, № 14/09-3 від 14.09.2015, та № 14/09-4 від 14.09.2015.

У обґрунтування наявності права на оскарження вказаного рішення апелянт посилається на те, що він є засновником відповідача і оскаржуваним рішенням порушено його корпоративне право, яке полягає в одержанні прибутку (дивідендів) від участі в Товаристві, оскільки, на його думку, директор відповідача діяв всупереч інтересам апелянта як засновника, оскільки визнав у судовому засіданні позовні вимоги позивача у цій справі та не надав доказів на їх спростування.

За приписами ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах, а також справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Водночас спір у цій справі виник не з корпоративних, а з господарських правовідносин (позички), що склались між юридичними особами (сторонами цієї справи) щодо виконання укладених між ними договорів.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства.

Звертаючись до суду з цією апеляційною скаргою, апелянт (фізична особа) зазначає про порушення оспорюваним рішенням його прав як учасника відповідача, проте, як було встановлено вище, спір, що є предметом розгляду у цій справі, є не корпоративним, а господарським, стороною у спорі є юридична особа - відповідач, і оспореним рішенням не вирішено питання про права, інтереси та (або) обов'язки апелянта.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/26392/15 підлягає закриттю.

З огляду на вказані обставини, клопотання позивача про припинення апеляційного провадження по справі, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та припинити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 264, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/26392/15.

2. Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/26392/15.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна