ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3800/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Березкіної О.В., Вечірка І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 (повне рішення складено 09.11.2018, суддя Петрова В.І.) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 40 588,86грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем встановлених строків доставки порожніх власних вагонів позивача за залізничними накладними №№ 41461567, 45710910, 41515743, 41515750, 45743622, 45744257, 45835543, 34733113, 44732022, 45731791, 45731817, 45731833, 45731841, 45731882, 45802832, 45805843, 45806320, 45806346, 45806353, 45806361, 45806379, 45806395, 45806411, 45806429, 45806437, 45806445, 45806452, 45806460, 45811767, 45811775, 45811783, 45811791, 45811809, 45811833, 45811858, 45811882, 41488644, 41488651, 41488677, 41488685, 41488693, 41488701, 41571704, 44776359, 44780260, 44780286, 45674827, 45675444, 45675469, 45675477, 45675501, 45841418, 45841699, 45860194, 45861325, 45902806, 37692472, 41603481, 45695152, 45875366, 45907953, 45948007, 49626252, 41392770, 41648932, 41648940, 41648965, 41648973, 41649005, 41649021, 41649039, 41649096, 41649104, 41651944, 41440066, 41440074, 41455221, 41557109, 41646712, 41646746, 41651951, 41674201, 41679143, 45883006, 45937893, 45939220, 45939238, 45982279, 45698461, 45698479, 45825767, 45825825, 45825965, 45825981, 45885209, 45885274, 45892676, 45892700, 45892726, 45942455, що є підставою для нарахування штрафу за несвоєчасну доставку порожніх власних вагонів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 110,96 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" штраф за несвоєчасну доставку порожніх власних вагонів у розмірі 28 334,53 грн., судовий збір у розмірі 1 757,18 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано посиланням на наявність підстав для нарахування позивачем штрафу за несвоєчасну доставку вантажу. Водночас, судом частково задоволено клопотання відповідача зменшення розміру штрафу на 30%.

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у поданій апеляційній скарзі просить рішення господарського суду скасувати в частині зменшення штрафу на 30% в розмірі 12 143,37 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині про стягнення з відповідача на користь позивача - 40 477,90 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Скаржник зазначає, що факт внесення Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до Переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, сам по собі не є обставиною, що має істотне значення для зменшення штрафу, а в рішенні суду, в свою чергу, також не наведені відповідні мотиви, що факт перебування відповідача в Переліку є обставиною, яка має істотне значення для зменшення штрафу.

До того ж у зазначеній постанові йдеться саме про Державне підприємство "Придніпровська залізниця", в відповідачем у справі є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", тобто не те підприємство, яке внесене до переліку.

Скаржник вважає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу виходячи з його інтересів, або виходячи з обставин, що мають істотне значення.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Матеріали справи свідчать про те, що Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (залізниця) у травні 2018 року у період з 11.05.2018 по 20.05.2018 здійснено перевезення порожніх залізничних вагонів, що перевозяться на своїх осях, одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (одержувач).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 41461567, 45710910, 41515743, 41515750, 45743622, 45744257, 45835543, 34733113, 44732022, 45731791, 45731817, 45731833, 45731841, 45731882, 45802832, 45805843, 45806320, 45806346, 45806353, 45806361, 45806379, 45806395, 45806411, 45806429, 45806437, 45806445, 45806452, 45806460, 45811767, 45811775, 45811783, 45811791, 45811809, 45811833, 45811858, 45811882, 41488644, 41488651, 41488677, 41488685, 41488693, 41488701, 41571704, 44776359, 44780260, 44780286, 45674827, 45675444, 45675469, 45675477, 45675501, 45841418, 45841699, 45860194, 45861325, 45902806, 37692472, 41603481, 45695152, 45875366, 45907953, 45948007, 49626252, 41392770, 41648932, 41648940, 41648965, 41648973, 41649005, 41649021, 41649039, 41649096, 41649104, 41651944, 41440066, 41440074, 41455221, 41557109, 41646712, 41646746, 41651951, 41674201, 41679143, 45883006, 45937893, 45939220, 45939238, 45982279, 45698461, 45698479, 45825767, 45825825, 45825965, 45825981, 45885209, 45885274, 45892676, 45892700, 45892726, 45942455, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

Вищевказані накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст.41 Статуту залізниць України та Правилами, на підставі ст.116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 40 588,86 грн.

Відповідач не здійснив оплату розрахованого позивачем штрафу, що й стало причиною виникнення даного спору.

Статтею 307 ГК України, положення якої кореспондуються з нормами ст.909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст.908 ЦК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч.3 ст.909 ЦК України).

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розд. 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138), а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (п.22 Статуту).

Статтею 41 Статуту визначено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1, 2.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно пункту 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він відвантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача - до закінчення встановленого терміну доставки (п.2.10 Правил).

За приписами п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст.525 ЦК України, не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Факт порушення відповідачем визначених термінів доставки вантажів за спірним накладними підтверджено календарними штемпелями на цих накладних та не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, дослідивши розрахунок позовних вимог, колегія суддів вважає, що сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за травень 2018 року у розмірі 40 588,86 грн. нарахована правомірно.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що позивачем безпідставно до розрахунку розміру штрафу включений штраф за прострочку доставки вантажу в сумі 110,96грн. за залізничною накладною №45710910 від 05.05.2018, оскільки аналогічні вимоги були предметом розгляду справи №904/3192/18, за результатами розгляду якої винесено рішення про стягнення даної суми штрафу та на виконання рішення видано відповідний наказ

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі у цій частині відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу на 30%, з посиланням на те, що Придніпровська залізниця внесена до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83; збитки внаслідок прострочення в доставці вантажу взагалі відсутні.

За ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Приймаючи до уваги, що ДП "Придніпровська залізниця" внесена до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83; відсутні збитки внаслідок прострочення в доставці вантажу, а тому, виходячи з принципів справедливості та розумності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зменшення розміру штрафу на 30%.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно зі ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ "Українська залізниця" усі права та обов'язки ДП "Придніпровська залізниця" з 01.12.2015 перейшли до правонаступника ПАТ "Українська залізниця".

Посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що оскаржене судове рішення в частині зменшення розміру неустойки не містить належного обґрунтування, з якого суд виходив при зменшенні пені, є безпідставним, оскільки судом перевірено та надано належну оцінку співвідношення розміру заподіяних позивачу збитків та заявленої до стягнення суми збитків.

Отже, господарський суд повно та всебічно дослідив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору та правомірно застосував законодавчо регламентоване право щодо зменшення розміру пені, цим самим забезпечивши баланс майнових інтересів обох сторін.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, прийнятому з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 у справі №904/3800/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Березкіна

ОСОБА_1