ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2270/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Фізичної особи - підриємця Новікова Олександра Васильовича, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка

про стягнення 227892,22 грн.

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця Новікова Олександра Васильовича про стягнення 195466,35 грн. заборгованості за кредитом, 31746,45 грн. заборгованості за відсотками та 679,42 грн. пені, всього 227892,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення "Умов та Правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із поданою відповідачем заявою складають Договір банківського обслуговування, не здійснено повернення банку в повному обсязі використаних кредитних коштів, сплату відсотків. Також позивач, посилаючись на п. 3.2.1.5.4 "Умов та Правил надання банківських послуг", просить суд стягнути 679,42 грн. пені.

05.12.2018 р. на електронну пошту господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, відповідач визнає частково сумі 58466,35 грн., посилаючись на те, що за період з 01 квітня 2018 р. по 27 листопада 2018 р. відповідачем Новіковим О.В. сплачено за зазначеним кредитним лімітом АТ КБ "Приватбанк" грошові кошти в сумі 137000,00 грн.

18.12.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості станом на 10.12.2018 р. та виписки по рахунку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.12.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено на 27.12.2018 р.

Представник позивача у підготовчих засіданнях 08.11.2018 р., 06.12.2018 р., 18.12.2018 р. та у судовому засіданні 27.12.2018 р. позовні вимоги підтримав, а у судове засідання 15.01.2019 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце судового засідання позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника позивача на бланку про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у підготовчі засідання 08.11.2018 р., 06.12.2018 р., 18.12.2018 р. та у судові засідання 27.12.2018 р. та 15.01.2019 р. не з'явився, проте 27.12.2018 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшла заява, в якій представник відповідача просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2016 р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (банк) та фізичною особою-підприємцем Новіковим Олександром Васильовичем (клієнт) було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів, згідно якої відповідач погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які разом із анкетою складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до заяви своїм підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), Тарифами банку, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно з п. 3.2.1.1.5. Умов кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Пунктом 3.2.1.1.6. Умов передбачено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до умов договору банківського обслуговування від 11.08.2016 р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт на його поточний рахунок в національній валюті у сумі 85000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 200000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача за період з 27.10.2016 р. по 02.11.2018 р.

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода"). При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених "Умов та правилами надання банківських послуг", за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Як встановлено господарським судом, відповідно до умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачу кредит у розмірі 200000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача за період з 27.10.2016 р. по 02.11.2018 р., яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно з п. 3.2.1.4.1.1. Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2. Умов).

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається (п. 3.2.1.4.9. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку комісію за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом Умов та Правил надання банківських послуг, змінити умови кредитування зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 3.2.1.5.4. Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 11.08.2016 р. перед АТ КБ "Приватбанк" не виконав, в звязку з чим станом на 05.10.2018 р. за ним утворилась заборгованість за кредитом у сумі 195466,35 грн., яка була винесена банком на прострочення, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банківського рахунку відповідача та доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарським судом встановлено, що з моменту надання кредиту та за період дії договору відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування за договором, в зв'язку з чим у відповідача відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг виник обов'язок достроково повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти та комісію, а також штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобов'язання.

Посилаючись на те, що відповідач в порушення умов договору банківського обслуговування від 11.08.2016 р. на момент звернення позивача до суду свої зобов'язання щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом не виконав, позивач просить суд стягнути з відповідача 195466,35 грн. заборгованості за кредитом, 31746,45 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 679,42 грн. пені, які нараховані станом на 05.10.2018 р.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заперечуючи проти позову, відповідач у своєму відзиві зазначає, що ним за період з 01.04.2018 р. по 27.11.2018 р. було сплачено АТ КБ "Приватбанк" грошові кошти у сумі 137000,00 грн. за зазначеним кредитним лімітом, тобто непогашена частина кредиту повинна складати 58466,35 грн., з приводу чого судом встановлено наступне.

Як вбачається з розрахунку позивача, який доданий до позовної заяви, відповідачем за період з 01.04.2018 р. по 05.10.2018 р. (а саме: 26.04.2018 р., 05.06.2018 р., 05.07.2018 р., 02.10.2018 р.) було сплачено 66158,90 грн., які зараховані позивачем як сплата процентів.

Також, як вбачається з вказаного розрахунку, у період з 01.04.2018 р. по 05.10.2018 р. (а саме: 12.04.2018 р., 26.04.2018 р., 22.05.2018 р., 05.06.2018 р., 05.07.2018 р. та 02.10.2018 р.) відповідачем було сплачено 43886,44 грн., які зараховані позивачем як сплата пені.

26.04.2018 р. відповідачем було сплачено ще 1954,66 грн., які зараховані позивачем як сплата комісії.

Отже, за період з 01.04.2018 р. по 05.10.2018 р. відповідачем було сплачено 112000,00 грн., які зараховані позивачем як погашення процентів, пені та комісії.

Відповідно до статті 534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Отже, сплачені відповідачем грошові кошти у сумі 112000,00 грн. за період з 01.04.2018 р. по 05.10.2018 р. правомірно зараховані позивачем, як часткове погашення заборгованості по процентах, заборгованості по комісії та пені.

Як вбачається з банківських виписок та розрахунку позивача станом на 10.12.2018 р., відповідачем 02.11.2018 р. - після порушення провадження у справі було сплачено 17819,07 грн. та 7180,93 грн.

Отже, за період з 01.04.2018 р. по 02.11.2018 р. відповідачем сплачено 137000,00 грн., з яких 112000,00 грн. враховано позивачем при зверненні з даним позовом до суду, 17819,07 грн. зараховано позивачем як погашення заборгованості по процентам та 7180,93 грн. зараховано позивачем як погашення заборгованості по пені після порушення провадження у справі.

Позивач просить стягнути з відповідача 31746,45 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Як вже зазначалось, після порушення провадження у справі 02.11.2018 р. відповідачем було сплачено ще 17819,07 грн., які зараховані позивачем як сплата процентів. Отже, відповідачем частково погашено суму нарахованих позивачем станом на 05.10.2018 р. процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки відповідачем частково погашено заборгованість по процентам за загальний період з 02.12.2017 р. по 05.10.2018 р. у сумі 17819,07 грн., то станом на час прийняття рішення заборгованість відповідача по процентам за загальний період з 02.12.2017 р. по 05.10.2018 р. складає 13927,38 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 679,42 грн. пені, нарахованої на заборгованість за кредитом за загальний період з 02.10.2018 р. по 05.10.2018 р. з посиланням на п. 3.2.1.5.4 "Умов та Правил надання банківських послуг".

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вже зазначалось, після порушення провадження у справі 02.11.2018 р. відповідачем також було сплачено 7180,93 грн., з яких 679,42 грн. зараховані позивачем як сплата пені, нарахованої станом на 05.10.2018 р., решта сплачених відповідачем грошових коштів у сумі 6501,51 грн. зараховані позивачем відповідно до ст. 534 ЦК України, як сплата пені, нарахованої за період з 06.10.2018 р. по 02.11.2018 р., тобто як часткове погашення суми нарахованої позивачем пені після порушення провадження у справі, вимоги про стягнення якої позивачем не заявлялись.

Отже, відповідачем в повному обсязі погашено суму пені, нарахованої позивачем станом на 05.10.2018 р., стягнення якої є предметом спору.

Як уже зазначалось, 17819,07 грн. заборгованості по процентам та 679,42 грн. заборгованості по пені погашені відповідачем після порушення провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 17819,07 грн. заборгованості по процентам та 679,42 грн. пені підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, твердження відповідача про те, що ним за період з 01.04.2018 р. по 27.11.2018 р. було сплачено позивачу 137000,00 грн., знайшло підтвердження під час розгляду справи.

Як вже зазначалось, 112000,00 грн., сплачені за період з 01.04.2018 р. по 05.10.2018 р., враховані позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Оскільки сплачені відповідачем після порушення провадження у справі кошти у сумах 17819,07 грн. та 7180,93 грн. зараховані позивачем як погашення заборгованості по процентам та пені, то заборгованість відповідача за кредитом у розмірі 195466,35 грн. не змінилась, а отже залишилась несплаченою.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом становить 195466,35 грн.

Отже, оскільки на момент прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем за договором банківського обслуговування від 11.08.2018 р., а саме заборгованість за кредитом у сумі 195466,35 грн. не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 195466,35 грн. заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 195466,35 грн. заборгованості по кредиту та 13927,38 грн. заборгованості по процетах.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Новікова Олександра Васильовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, код 14360570) 195466,35 грн. (сто дев'яносто п'ять тисяч чотириста шістдесят шість грн. 35 коп.) заборгованості по кредиту, 13927,38 грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот двадцять сім грн. 38 коп.) заборгованості по процентах та 3140,91 грн. (три тисячі сто сорок грн. 91 коп.) судового збору.

2. В частині позовних вимог про стягнення 17819,07 грн. заборгованості по процентам та 679,42 грн. пені закрити провадження у справі.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 28.01.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева