Справа № 909/63/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.01.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІМА" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 районній раді Івано-Франківській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ТОВ "ЗІМА" в користуванні вбудованим приміщенням на першому поверсі ОСОБА_2 ЦРЛ, загальною площею 41,0 м2, що розташоване за адресою по вул. Стефаника, 2 в м. Снятин, Івано-Франківській області, до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ТзОВ "ЗІМА", вул. Галицька,167, м. Івано-Франківськ,76008 до відповідача ОСОБА_2 районної ради, площа Незалежності, 1, м. Снятин, Івано-Франківська область,78300

про визнання недійсним рішення ОСОБА_2 районної ради від 11.12.2018 № 701-23/2018 в частині, яка стосується ТОВ "ЗІМА" та визнання укладеним договору оренди з 18.10.2018 на новий строк,

встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Зіма" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 районної ради про визнання недійсним рішення ОСОБА_2 районної ради від 11.12.2018 №701-23/2018 в частині, яка стосується ТОВ "ЗІМА" та визнання укладеним договору оренди з 18.10.2018 на новий строк.

16.01.2019 судом відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.02.2019 р.

14.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІМА" подало суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 районній раді Івано-Франківській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ТОВ "ЗІМА" в користуванні вбудованим приміщенням на першому поверсі ОСОБА_2 ЦРЛ, загальною площею 41,0 м2, що розташоване за адресою по вул. Стефаника, 2 в м. Снятин, Івано-Франківській області, до набрання законної сили рішенням по даній справі. В обґрунтування заяви, вказав на те, що листом від 22.12.2018 ОСОБА_2 районна рада повідомила про те, що нею будуть вжиті в односторонньому порядку заходи щодо звільнення ТОВ "ЗІМА" орендованого приміщення, а відповідно, у випадку задоволення позову про визнання договору оренди майна укладеним, виконання рішення буде ускладненим або унеможливленим.

16.01.2019, суд призначив розгляд заяви ТОВ "ЗІМА" про забезпечення позову на 22.01.2019 та витребував докази, необхідні для розгляду вказаної заяви.

В судовому засіданні представник заявника заяву про забезпечення позову підтримав, а на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2019р., щодо надання доказів того, що ОСОБА_2 районна рада передає в оренду приміщення на першому поверсі ОСОБА_2 ЦРЛ іншій особі і таким чином позбавляє його переважного права на укладення договору оренди, послався на постанову Верховного суду від 18.01.2018 у справі №910/12017/17, в якій зазначено, що доводити намір використовувати орендоване майно для власних потреб має орендодавець, а спростовувати, на основі принципу змагальності - орендар.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника заявника, суд вважає, що в задоволенні заяви ТОВ "ЗІМА" про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне:

відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи не вбачається, що такі заходи забезпечення позову, як заборона власнику вчиняти будь-які дії стосовно свого майна є співмірними тим негативним наслідкам , які можуть настати у випадку невжиття цих заходів.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене, та те, що ні з заяви ні з документів долучених до заяви, не вбачається наявності обставин, які би утруднили чи зробили неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Лист ради про те , що нею будуть вживатись заходи по звільненню орендованого майна, не підтверджує того, що орендоване майно буде знищено чи передано в оренду іншій особі , а відповідно рішення в даній справі про визнання укладеним договору неможливо буде виконати чи його виконання буде утруднено.

Посилання заявника на постанову Верховного суду від 18.01.2018 у справі №910/12017/17, судом не приймається, виходячи з того, що в даному випадку, обов"язок орендодавця укласти договір оренди, у разі надходження повідомлення від орендаря про такий намір, був передбачений договором оренди, а відповідно до цих правовідносин не може бути застосовано аналогію обставинам встановленим у справі №910/12017/17.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст.11 ГПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Також суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною ОСОБА_1 України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІМА" про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду України протягом десяти днів з дня її проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 23.01.2019.

Суддя Скапровська І.М.