ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року м.Дніпро Справа № 912/687/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Дармін М.О.

секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2018р. у справі №912/687/17

за позовом фермерського господарства "Рис-К", с.Недогарки, Кіровоградська область, Олександрійський район

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:1.Олександрійської районної державної адміністрації, м.Олександрія, Кіровоградська область 2. гр.ОСОБА_1, смт.Успенка, Луганська область, 3. гр.ОСОБА_2, с.Переможне, Луганська область 4. гр.ОСОБА_3, м.Луганськ, 5. гр.ОСОБА_4, с.Новочервоне, Луганська область 6. гр.ОСОБА_5, м.Сєвєродонецьк, Луганська область 7. гр.ОСОБА_6, с.Білоскелювате, Луганська область 8. гр.ОСОБА_7, м.Кіровоград, 9. гр.ОСОБА_8, м.Луганськ, 10. гр.ОСОБА_9, м.Стаханов, Луганська область 11. гр. ОСОБА_10, м.Кропивницький, 12. гр. ОСОБА_11, м.Кроптвницький, 13. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра", м.Кропивницький

про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Рис-К" (далі - ФГ "Рис-К", позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління Держгеокадастру, відповідач) наступного змісту:

- визнати поновленим договір оренди землі від 05.12.2006р., укладений між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ФГ "Рис-К", зареєстрований у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006р. за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011р., зареєстрованої в управління Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011р. за № 00965;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.12.2006р., укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ФГ "Рис-К", у редакції додаткової угоди від 08.09.2011р., щодо земельної ділянки площею 17,7164 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9018, розташованої на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області у наступній редакції:

"Додаткова угода

до договору оренди землі № 47 від 05.12.2016р.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, іменований як Орендодавець, з однієї сторони та Фермерське господарство "Рис-К" в особі голови Ремез Сергія Івановича, що діє на підставі Статуту, іменоване як Орендар, з іншої сторони уклали дану угоду про наступне:

1. Поновити строк дії договору оренди землі від 05.12.2006р, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрованого у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006р. за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011р., зареєстрованої в управління Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011р. за № 00965, на той самий строк - п'ять років (до 31 жовтня 2021 року) і на тих самих умовах.

2. Інші умови договору оренди землі від 05.12.2006р., укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрованого у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006р. за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011р., зареєстрованої в управління Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011р. за № 00965, залишаються незмінними.

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру у Фермерське господарство "Рис - К"

Кіровоградській області ідентифікаційний код: 206429999

вул. Академіка Корольова, 26 вул. Садова, 24, с. Недогарки

м. Кропивницький, 25030 Олександрійського району

Кіровоградської області

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2018р. у справі №912/687/17 позов фермерського господарства "Рис-К" задоволено, визнано поновленим договір оренди землі від 05.12.2006р., укладений між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та позивачем, зареєстрований у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006р. за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011р., зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель 31.10.2011р. вчинено запис за №00965 та визнано укладеною додаткову угоду до вказаного договору оренди землі в редакції, наведеній в резолютивній частині рішенняю

В обгрунтування прийнятого рішення господарський суд зазначив, що позивач в установлений договором та ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» строк звернувся до Управління Держгеокадастру з листом-повідомленням від 16.09.2016р. та з проектом додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах на підставі ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В свою чергу, орендодавець порушив строк розгляду надісланого орендарем листа-повідомлення. Позивач продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору і протягом місяця відповідач не заперечував проти користування.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду від 08.02.2018 року по справі №912/687/17.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- позивач не звертався до відповідача ні до закінчення договору, ні після закінчення такого строку з листом-повідомленням та проектом додаткової гугоди про поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк;

- поза увагою суду залишився лист Відділу у Олександрійському районі№01-11/206 від 01.02.2016р., згідно якого Головне управління пропонувало позивачу узгодити істотні умови, але позивач на заначений лист не відеагував, тобто не бажав узгодити істотні умови;

- зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присовєнням їм нових кадастрових номерів та вид використання земельних ділянок, що унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку,передбаченому ч.1, 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі.

Просить скасувати рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи у відзивах на апеляційну скаргу просили оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову.

Справа неодноразово розглядалась судами різних рівнів.

Апеляційне провадження у справі було зупинено до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Судк питання щодо земельних відносин та права власності для усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі №920/739/17.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи №912/687/17 за позовом фермерського господарства "Рис-К", с.Недогарки, Кіровоградська область, Олександрійський район до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-Олександрійської районної державної адміністрації, м.Олександрія, Кіровоградська область про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №912/687/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антонік С.Г (доповідач), суддів: Іванов О.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду прийнято до провадження справу № 912/687/17 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 05.12.2006р. між Олександрійською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ФГ "Рис-К" (Орендар) підписано договір оренди з додатками, відповідно до умов якого позивачеві передано в оренду земельну ділянку загальною площею 17,72 га, в тому числі ріллі - 17,72 га, кадастровий номер :02:000:9018, що знаходиться на території Недогарівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - Договір) (том І а.с. 50-53).

У відповідності до Державного земельного кадастру точна площа земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9018 складає 17,7164 га (том І а.с. 30).

За умовами Договору його укладено терміном на 5 років (п. 7 Договору).

Згідно з пунктом 37 Договору, Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстровано в Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр Державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006р. №47, про що свідчить відмітка на останньому аркуші Договору про реєстрацію.

19.12.2006р. за Актом приймання-передачі позивачеві передано в оренду відповідну земельну ділянку (том І а.с. 54).

08.09.2011р. між сторонами підписано зміни до Договору оренди землі №47 від 19.12.2006р. (том І а.с. 55), яким передбачено, що договір укладено на 5 років з моменту реєстрації змін до Договору. Згідно внесених змін визначено нормативну грошові оцінку земельної ділянки з урахуванням її індексації станом на 01.01.2011р. та збільшено розмір орендної плати до 4 % від нормативної грошової оцінки. Змінами в пункт 7 Договору передбачено, що після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Зміни зареєстровано в управлінні Держкозему у Олександрійському районні, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011р. №00965.

З матеріалів справи слідує, що 16.09.2016р. ФГ "Рис-К" через Центр надання адміністративних послуг Олександрійської РДА звернувся до Управління Держгеокадастру з листом-повідомленням про продовження Договору оренди землі на 7 років (том І а.с. 60-64).

До вказаного листа позивачем додано, зокрема проект додаткової угоди про продовження Договору, в якій позивач пропонував змінити строк дії Договору з 5 на 7 років та встановити орендну плату в розмірі 8% нормативної грошової оцінки землі (том І а.с. 62).

На вказаний лист-повідомлення відповідачем надано відповідь в листі-повідомленні від 04.11.2016 № Ф-17434/0-9940/0/6-16, яким повідомлено про прийняте рішення стосовно заперечення в поновлені Договору оренди землі у зв'язку з пропуском позивачем строку подання відповідної заяви, що є порушенням частини 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (том І а.с. 65-66).

01.02.2017р. ФГ "Рис-К" направив до Управління Держгеокадастру лист від 01.02.2017р. з проектом додаткової угоди про поновлення дії Договору на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та просив підписати зазначену додаткову угоду (том І а.с. 74-77).

Листом від 14.02.2017р. №1235/0-1501/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечило про укладення додаткової угоди.

Додаткова угода укладена не була, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про визнання поновленим договору та укладення додаткової угоди.

Рішенням господарського суду від 25.04.2017р., прийнятим у даній справі, у задоволенні позовних вимог ФГ "Рис-К" відмовлено повністю.

За результатами апеляційного перегляду вказане рішення залишено без змін згідно постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2017р..

Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2017р., прийнятої за результатами касаційного перегляду, скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2017р. та рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2017р. у справі № 912/687/17. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

Скасовуючи рішення господарських судів попередніх інстанцій, Вищим господарським судом України зазначено, що судам необхідно було дослідити наявність відповідних юридичних фактів, з якими закон пов'язує наявність підстав для поновлення спірного договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах згідно з частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (згідно із частиною першою статті 2 Закону про оренду землі). Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина перша статті 6 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина друга статті 631 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону України "Про оренду землі").

Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі (частина перша статті 17 Закону України "Про оренду землі").

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до положень ст.33 Земельного кодексу України по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

В постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, прийнятій у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, зроблений такий правовий висновок:

"5.2. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.".

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 20 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, до повноважень якого віднесено, зокрема, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Кіровоградської області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач завчасно, більш ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору, а саме 16.09.2015р. листом-повідомленням звернувся до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, змінивши строк оренди на 7 років та розмір орендної плати - 8% нормативної грошової оцінки землі.

Тобто, позивачем було надано проект додаткової угоди зі змінами істотних умов договору, а саме: зміну строку оренди на 7 років та розміру орендної плати - 8% нормативної грошової оцінки землі, які були запропоновані позивачу Управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі від 01.02.2016р.

Головне управління Держгеокадастру лише 04.11.2015р. надало відповідь на даний лист позивача, в якому вказало про заперечення щодо поновлення договору оренди землі на умовах викладених заявником у проекті додаткової угоди у зв'язку з пропуском позивачем строку подання відповідної заяви, що є порушенням ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Даний лист не є запереченням відповідача щодо поновлення договору на той же строк і на тих же умовах відповідно до ч.6 ст.33 Закону «Про оренду землі».

Вимог щодо повернення земельної ділянки позивачем після закінчення строку дії договору - 31.10.2016р. відповідачем висловлено не було. Також не було направлено акт прийому-передачі земельної ділянки.

Лист відповідача від 14.02.2017р. про заперерчення щодо поновлення договору оренди було направлено позивачу з пропуском передбаченого ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» місячного строку.

Позивач по закінченню строку дії Договору продовжував користуватися відповідною земельною ділянкою. Згідно довідки Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за № від 17.03.2017р. позивач станом на 17.03.2017р. не має заборгованості із сплати податків, зборів та платежів (том І а.с. 46).

Таким чином, доказів заперечення в поновлені договору оренди на тих же умовах і на той же строк, у зв?язку з користуванням позивачем земельною ділянкою після закінчення договору оренди, у строк встановлений Законом, відповідачем не надано.

На думку апеляційного суду, в даному випадку право Позивача у спірних правовідносинах є порушеним та підлягає захисту. Враховуючи, що договір оренди землі вважається поновленим лише у разі укладення додаткової угоди (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.09.2018р. у справі №920/739/17), саме позов про визнання додаткової угоди укладеною є у цьому випадку належним та ефективним способом захисту порушеного права.

Зважаючи на те, що позивач вжив усіх залежних від нього заходів щодо дотримання процедури поновлення договору оренди, не допустив порушень зобов'язань за договором, господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.12.2006р., укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ФГ "Рис-К", у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, щодо земельної ділянки площею 17,7164 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9018, розташованої на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, в редакції позивача.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди землі припинив свою дію, оскільки 04.11.2016р. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило позивача про заперечення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про зміну фактичних площ і меж земельних ділянок з присовєнням їм нових кадастрових номерів та вид використання земельних ділянок, що унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку,передбаченому ч.1, 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», виходячи з наступного.

Статтею 27 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 373 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

При цьому, в силу вимог частини 6 статті 319 цього кодексу держава не втручається у здійснення власником права власності.

Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному закону.

Згідно ст..34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Провадження у данній справі було порушено 01.03.2017р.

Проте, вже 06.03.2017р. (дата отримання відповідачем ухвали про порушення провадження у справі) достеменно знаючи про наявність на розгляді в суді справи щодо спірної земельної ділянки, ініційованої позивачем, який вважав, що вже на момент звернення до суду в нього було право на поновлення вищевказаного договору оренди, відповідач, виходячи з доводів апеляційної скаргиу період з 31.03.2017р. по 19.06.2017 видає накази про надання дозволів фізичним особам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність частин спірної земельної ділянки і в подальшому надає у власність.

Оскільки земельна ділянка позивачем повернута не була і використовувалася ним, позивач, як користувач земельною ділянкою за кадастровим номером :02:000:9018, своєї згоди на поділ земельної ділянки не надав, то дії відповідача про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки поділу її і надання у власність є незаконими.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

Оскільки доводи відповідача не підтвердилися, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2018р. у справі №912/687/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04.02.2019р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ О.Г. Іванов

__________________ М.О. Дармін