ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2405/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

від відповідача: ОСОБА_2 (адвокат на підставі ордеру);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії ,,Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» (65007, м. Одеса, вул. Старорізнична, буд. 28)

про стягнення 108590,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 29.10.2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (надалі ТОВ „Інфокс в особі філії "Інфоксводоканал") звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №2596/18) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Флагман-К (надалі - ТОВ „Флагман-К), в якій просив суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2017р. по 01.09.2018р. в сумі 108 590,72 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн.

Підставою для звернення з відповідним позовом позивачем визначено неналежне виконання відповідачем умов договору на послуги водопостачання та водовідведення №7639/1 від 26.02.2014 року, в частині повної та своєчасної сплати вартості наданих послуг у спірний період. При цьому, позивач також зазначає, що частково послуги були надані поза межами дії договору, однак відповідач продовжує отримання послуг, отже, з урахуванням положень Закону України „Про житлово-комунальні послуги як в старій так і новій редакції, відповідач має сплатити вартість фактично наданих послуг за період з 01.06.2017р. по 01.09.2018р.

Ухвалою суду від 30.10.2018р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2405/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 28.11.2018 року.

22.11.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. ГСОО №24131/18), згідно якого з позовними вимогами не погоджується, посилаючись на те, що договірні відносини сторін припинились 30.09.2014 року, а угода від 29.12.2015 року є нікчемною. Водночас, відповідач наполягає на тому що рахунки виставлялись позивачем з порушенням положень договору та носили мінливий характер, тоді як акти виконаних сторонами не підписувались, а особа яка зазначена у відповідних актах, як підписант з боку відповідача, ТОВ „Флагман-К не відома та згідно штатного розкладу відповідача на 2017 рік не працювала на товаристві. Більш того, відповідач стверджує, що станом на 12.11.2018 року за спірний період відповідачем було сплачено грошові кошти у розмірі 108368,71 грн., в звязку з чим зазначає, що доданий позивачем розрахунок не є належним документом, який свідчив про наявність спірної заборгованості.

05.12.2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх. ГСОО №25198/18), згідно якої з зазначеними доводами відповідачем не погоджувався посилаючись на те, що рішенням суду у справі №916/1635/17 встановлені обставини щодо дії договору №7639/1 по 29.02.2016 року та фактичних відносин щодо надання відповідних послуг в подальшому. Крім того, позивач вказував, що відповідачем не вірно здійснено визначення суми здійснених проплат за спірний період, оскільки враховано платіжні доручення, сплата за якими не стосується спірного періоду та визначена заборгованість у розмірі 12510,75 грн. віднесена до заборгованості за попередній період та була предметом розгляду справи №916/1635/17. Більш того, позивач наполягав на тому, що відповідачу присвоєно номер рахунку №278729, який є його особовим рахунком та відображається в призначеннях платежу, отже, зазначення іншого платника та заперечень відповідача щодо здійснених проплат не відповідають дійсності. Разом з тим, позивач наполягав, що обстеження обєкту здійснювалось з представником абонента ОСОБА_3, яким було забезпечено відповідний доступ, в звязку з чим позивач вважає, що наразі відповідачу вигідно заперечувати факт щодо найму відповідної особи.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2018р., судом за заявами представників сторін (а.с.202-203) постановлено провести 23.01.2019 о 15:30 процедуру врегулювання спору за участю судді у справі № 916/2405/18 у формі спільної наради за участю представників ТОВ ,,Інфокс в особі філії ,,Інфоксводоканал та ТОВ „Флагма-К та зупинено провадження у справі на час проведення процедури врегулювання спору за участі судді до 26.01.2019 року.

23.01.2019 року до суду від відповідача надійшла заява вх. ГСОО №1436/19 (а.с. 34), в порядку ст. 191 ГПК України, згідно якої, зокрема, відповідач зазначає про визнання боргу у розмірі 108590,72 грн., що є ціною позову у даній справі та просить суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року в порядку ст. 189 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі було поновлено, процедуру врегулювання спору за участі судді у справі № 916/2405/18 припинено, а розгляд справи призначено на 25.01.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні 25.01.2019 року заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.01.2019 року борг визнав та проти задоволення судом позовних вимог не заперечував.

В судовому засіданні 25.01.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомлено, що повне рішення буде складено 30.01.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено матеріалами справи, 26.02.2014р. між ТОВ „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал (виробник) та ТОВ „Флагман-К (споживач) було укладено договір №7639/1 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого виробник надає послуги по централізованому водопостачанню (подача холодної питної води на обєкти споживача), а також по централізованому водовідведенню (приймання стічних вод холодного та гарячого водопостачання, ливневих та ненормативно очищених стоків, що скидаються споживчем в систему комунальної каналізації) у відповідності з дислокацією обєктів (додаток №1). Споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатує та утримує водопровідні та каналізаційні мережі, прилади та обладнання на них у належному технічному стані у відповідності з Правилами, перерахованими у п.2.1. цього договору, та діючим законодавством (п.п.1.1., 1.2. договору).

Відповідно до умов п.п.3.1., 3.2., 3.6. договору №7639/1 від 26.02.2014р. облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, що встановлені на обєктах споживача. При відсутності приладу обліку води з дозволу виробника тимчасово облік спожитої води здійснюється за нормами водоспоживання. Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка та акта виконаних робіт. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок виробника. Споживач зобовязаний письмово повідомити водозбут про неотримання рахунку за надані послуги з водоспоживання та водовідведення.

Відповідно до додатку №1 до договору №7639/1 від 26.02.2014р. обєктом водопостачання та водовідведення є житловий будинок по вул. Старорізницькій, 28.

Додатковою угодою №2492 від 29.12.2015р. сторони визначили строк дії договору №7639/1 від 26.02.2014р. до 29.02.2016р.

Положеннями ст.19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання визначено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Приписи абз.1 ч.2 ст.22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання встановлюють, що споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, договір №7639/1 від 26.02.2014р. діяв по 29.02.2016р. (зазначені обставини встановлені під час розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/1635/17), але відносини з фактичного надання позивачем відповідачу послуг продовжувались та послуги з водопостачання та водовідведення надаються позивачем та приймаються і частково оплачуються відповідачем.

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку вартості наданих послуг за період 01.06.2017 року по 01.09.2018 року (а.с. 15-16) заборгованість відповідача становить 108590,72 грн., що цілком підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами (а.с.30-88) та відповідними актами контрольних зйомок показів водоміру за адресою вул. Старорізнична, буд. 28 (а.с. 22-29).

З врахуванням проаналізованих норм законодавства, доказів що підтверджують забезпечення позивачем водопостачання та водовідведення відповідачу у спірний період, з огляду на правомірність нарахування вартості такої послуги у відповідності до діючих норм та тарифів, часткової оплати відповідачем послуг, суд вбачає наявною у відповідача заборгованість перед позивачем в сумі 108590,72 грн. за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2017р. по 31.08.2018р.

При цьому, суд враховує, що вказана заборгованість за наслідками проведення процедури врегулювання спору за участю судді, шляхом подання заяви в порядку ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 214), у повному обсязі визнається ТОВ „Флагман-К та визнання позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ „Інфокс в особі філії "Інфоксводоканал" та стягнення з відповідача боргу за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2017р. по 01.09.2018р. в сумі 108 590,72 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Флагман-К (65007, м. Одеса, вул. Старорізнична, буд. 28; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) 108590/сто вісім тисяч пятсот девяносто/грн.72 коп. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2017 року по 01.09.2018 року та 1762/одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30 січня 2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська