УХВАЛА

29 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/15651/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 17.12.2018

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 04.09.2018

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/15651/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Констракшн"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. ОСОБА_5; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсомольська когенераційна компанія"; 4. Публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів"; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінек"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ"; 2. Публічного акціонерного товариства "Ужгородський турбогаз"; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ-Капітал"

про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/15651/16, підтвердженням чого є трек-номер на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 910/15651/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.01.2019.

Частиною 1 статті 294 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

В даному випадку, до вирішення питання про відкриття касаційного провадження від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі № 910/15651/16 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15651/16 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та про задоволення вищевказаних заперечень Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/15651/16, виходячи з наступного.

22.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідально до якої скаржник просив суд: - визнати рішення заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. про повернення виконавчого документа № 56899725 від 03.08.2018 стягувачу без прийняття до виконання неправомірним; - скасувати повідомлення № 56899725 начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. від 03.08.2018 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 у справі № 910/15651/16 стягувачу без прийняття до виконання; - зобов'язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 у справі № 910/15651/16 та відкрити виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/15651/16, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018, скаргу задоволено повністю. Визнано неправомірним рішення заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. про повернення Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та кредит" без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 № 910/15651/16. Скасовано повідомлення від 03.08.2018 (вихідний номер «_03.08.2018 № 56899725») начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. про повернення Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та кредит" без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 № 910/15651/16. Зобов'язано посадову особу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 № 910/15651/16 та відкрити виконавче провадження. Зобов'язано органу державної виконавчої служби в порядку ч. 1 ст. 345 ГПК України не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали повідомити суд і заявника про її виконання.

Задовольняючи скаргу, господарський суд, керуючись вимогами ст.ст. 18, 326 ГПК України, ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження", п. 2, п. 8 глави 2 розділу V Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 735 від 23.04.13, зазначив, що перерахування цінних паперів із рахунку боржника на рахунок стягувача на підставі виконавчого документа є безумовною операцією, яка здійснюється без розпорядження клієнта згідно із постановою державного виконавця, і що в даному випадку набуття стягувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження є неможливим без вчинення виконавчою службою дій щодо ініціювання депозитарної операції щодо цінних паперів боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 25 частини 1 статті 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

В касаційній скарзі, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає, що враховуючи відмінності сталої судової практики, прийняття рішення у цій справі буде мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Виходячи із системного застосування вищевказаних норм Господарського процесуального кодексу України, та з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відсутні будь-які підстави вважати, що розгляд касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, крім того касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не містить переконливих доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на зазначене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15651/16 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018.

Також, колегія суддів зазначає, що касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03 містить клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/15651/16.

У зв'язку із відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03, розгляд вищевказаного клопотання колегією суддів не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, абзацом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15651/16 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.01.2018 № 910/15651/16/20.3-03 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко