РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2019Справа № 910/16899/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про стягнення 53 554, 37 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 53 554, 37 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250540900.16 від 26.12.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Volkswagen Polo" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1), а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ21043" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму, позивач просить стягнути вказану суму в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16899/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була відправлена за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, однак повернута на адресу суду з відміткою пошти про неможливість вручення.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та публічним акціонерним товариством «Фармак» 26.12.2016 укладено договір № 250540900.16 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, відповідно до якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки "Volkswagen Polo" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1).

31.10.2017 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася по вулиці Гребельна біля опори № 54 в місті Запоріжжі, автомобіль марки "Volkswagen Polo" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою № 121876 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжя.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля "ВАЗ21043" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) гр. ОСОБА_1 вимог пункту 22.2 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2017.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику "Volkswagen Polo" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у судового експерта ОСОБА_2 Згідно висновку експертного дослідження № 3011 від 30.11.2017 розмір матеріального збитку в результаті пошкодження у вказаній дорожньо-транспортній пригоді складає 64 223, 54 грн. Крім того, згідно рахунку-фактури фізичної особи-підприємця Шмонов Д.Д. № 1090 від 14.11.2017 та акту виконаних робіт № 1090 від 15.12.2017 вартість технічного обслуговування та ремонту автомобіля марки "Volkswagen Polo" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) склала 54 244, 00 грн.

Позивач страховим актом № 1575594 від 15.11.2017 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 53 554,37 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжним дорученням № 12213 від 01.12.2017.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ21043" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) застрахована відповідачем відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/003923114.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/003923114 встановлено ліміт відповідальності відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 100 000,00 грн., франшиза - нуль грн.

Позивач, 23.02.2018 направив на адресу відповідача вимогу з додатками про сплату страхового відшкодування, яка залишилася останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача страхового відшкодування у розмірі 53 554, 37 грн. Таким чином, позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому у позивачем розмірі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 53 554, 37 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (03056, місто Київ, провулок Індустріальний, будинок 23, ідентифікаційний код 35265086) на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) страхове відшкодування у розмірі 53 554 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 37 коп. та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.01.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк