ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/786/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва",

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА"

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 17.09.2018

у складі колегії суддів: Верхогляд Т.А. (головуючий), Кощеєв І.М., Кузнецов В.О.

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

від 24.04.2018

у складі судді Мельниченко І.Ф.

у справі № 904/786/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА"

про стягнення штрафних санкцій на суму 307 248, 70 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 12.10.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Центрального апеляційного господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 у справі №904/786/18 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/786/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018.

3. Ухвалою від 19.11.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" та ухвалив здійснити перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 у справі №904/786/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Трансавтоматика" (далі - ТОВ "НВО "Трансавтоматика", відповідач) надійшов відзив на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниці" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - ПАТ "Укрзалізниця", позивач, скаржник).

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

5. ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 307 248, 70 грн., що складають 60 792, 52 грн. пені та 246 456, 18 грн. штрафу за порушення строків здійснення поставки товару за договором поставки №ЦЗВ-07-09117-01 від 02.10.2017. Також, позивач просив покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору на суму 4 608, 73 грн. та витрати, пов'язані з розглядом справи на суму 6 000 грн.

Короткий зміст рішення першої інстанції

6. Рішенням від 24.04.2018 Господарський суд Дніпропетровської області, з посиланням на статті 530, 663, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 73, 74, 77, 123, 129 ГПК України області, у задоволенні позову відмовив.

6.1. Суд першої інстанції встановив, що 02.10.2017 між ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" (замовник) та ТОВ "НВО "Трансавтоматика" (постачальник) укладено договір поставки №ЦЗВ-07-09117-01, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник (відповідач) зобов'язався поставити та передати у власність, а замовник (позивач) зобов'язався прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

6.2. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що в договорі сторонами визначено, що кожна партія продукції постачається протягом 30-ти календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не зазначено у рознарядці, а пунктом 5.2. договору сторони дійшли згоди про те, що поставка продукції здійснюється протягом терміну договору тільки після письмової рознарядки замовника. При цьому, доказів, які б свідчили про надсилання позивачем на адресу відповідача рознарядки у спосіб, встановлений в пункті 5.2. договору, тобто шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направлення копії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (е-mail), адреса якої зазначена в розділі 14 договору, позивачем до матеріалів справи не надано, а надана позивачем рознарядка від 24.11.2017 №ЦЗВ-20/5551, яка відповідно до пояснень представника позивача та наданих ним доказів, надсилалась на електронну адресу не зазначену у спірному договорі, не може бути прийнята судом як така, що надсилалась на електронну адресу відповідача, оскільки доказів надсилання такої рознарядки на юридичну адресу відповідача цінним листом, взагалі надано не було. Місцевий суд не прийняв до уваги посилання позивача на лист №687 від 01.12.2017, яким, на думку позивача, підтверджено отримання відповідачем рознарядки, оскільки позивач вказує про отримання зазначеного листа електронною поштою, однак, адреса електронної пошти, з якої надійшов лист, не відповідає адресі відповідача, зазначеній у договорі.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

7. Постановою від 17.09.2018 Дніпропетровський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ПАТ "Укрзалізниця" залишив без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 залишив без змін.

7.1. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що зважаючи на відсутність доказів направлення позивачем та отримання відповідачем оригіналу рознарядки, враховуючи наявність у договорі в розділі 14 юридичних адрес сторін; адрес їх електронної пошти (е-mail) та банківських реквізитів, зважаючи на направлення позивачем (за його твердженням) рознарядки на іншу електронну адресу відповідача, факт належного виконання позивачем (замовником) умов договору є не доведеним, тому обов'язок постачальника поставити обумовлений сторонами товар є таким, що не настав. Доводи скаржника про те, що електронна адреса відповідача є адресою його офіційної сторінки в мережі Інтернет, що умовами договору не передбачено обов'язку замовника надіслати рознарядку саме на електронну адресу, зазначену у договорі, а також на підтвердження відповідачем у листі від 01.12.2017 №687 факту отримання рознарядки відхилено апеляційним судом, як безпідставні, оскільки з доданого до апеляційної скарги скрін-шоту веб-сайту ТОВ "НВО "Трансавтоматика", на яку ніби-то позивач направив письмову рознарядку, не зазначена електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1, а, серед інших, зазначено електронну адресу admin@ transavt.com/ua, яка також передбачена розділом 14 спірного договору. Апеляційний суд прийняв до уваги те, що відповідач заперечував факт отримання листа від замовника за №687 від 01.12.2017, а факт надсилання його позивач належними та допустимими доказам не довів.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (позивач у справі)

8. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій не досліджено, що жодним пунктом договору поставки не встановлено обов'язку позивача надсилати копію рознарядки саме на електронну адресу постачальника, зазначену в пункті 14 договору; скаржник зазначив, що пунктом 5.2. договору передбачено, що після отримання рознарядки електронною адресою, постачальник повинен протягом доби направити замовнику лист на електронну адресу замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни. При цьому, скаржник зазначив, що судами, в порушення статей 76-79, 86 ГПК України, не взято до уваги, що відповідачем у листі від 01.12.2017 №687, направленому позивачу електронною поштою відповідачем, підтверджено отримання рознарядки, а також не досліджено те, що лист підписано тією ж особою, що і договір, а також не досліджено відтиску печатки на зазначеному листі. Позивачем зазначено про порушення вимог статей 76-79, 86, частини 5 статті 236 ГПК України та неправильне застосування статті 525 ЦК України та статті 230 ГК України.

Доводи інших учасників справи

9. У відзиві ТОВ "НВО "Трансавтоматика" на касаційну скаргу ПАТ "Укрзалізниця" зазначено, що пунктом 5.2. договору передбачено надання рознарядки постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти. При цьому, обставин виконання скаржником пункту 5.2. договору судами попередніх інстанцій не встановлено. Крім того, скаржником не надано суду оригіналу листа від 01.12.2017 №687. Цей лист було направлено на незрозумілу адресу, яка не зазначена в реквізитах замовника, тому такий лист не можна вважати належним та допустимим доказом надання рознарядки постачальнику.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

10. Цивільний кодекс України

Стаття 525 - одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

11. Господарський кодекс України

Частина 1 статті 230 - штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

12. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 3 статті 74 - докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частина 4 статті 74 - суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Частина 1 статті 76 - належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частина 2 статті 76 - предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 статті 77 - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 79 - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 статті 79 - питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частина 1 статті 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 2 статті 86 - жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частина 3 статті 86 - суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень статті 525 ЦК України, статті 230 ГК України, статей 76-79, 86 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

14. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

15. Спростовуючи висновки судів попередніх інстанцій про те, що доказів, які б свідчили про надсилання позивачем на адресу відповідача рознарядки у спосіб, встановлений в пункті 5.2. Договору, тобто шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (е-mail), адреса якої зазначена в розділі 14 договору, позивач зазначив, що підтвердженням отримання відповідачем рознарядки є лист від 01.12.2017 №687, направлений позивачу електронною поштою відповідачем.

16. Однак, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій прийняли до уваги та в сукупності з наданими позивачем доказами та копією зазначеного листа, надали відповідну оцінку встановленим обставинам, які спростовують виконання позивачем належним чином вимог пункту 5.2. Договору щодо направлення оригіналу рознарядки поштою цінним листом з описом вкладення та відправлення копії такої рознарядки на адресу відповідача. Зазначені висновки апеляційного суду прийняті за належної оцінки доказів у справі, з дотриманням вимог статей 74, 77-79, 86 ГПК України. А доводи скаржника в суді касаційної інстанції зводяться до необхідності переоцінки касаційним судом доказів у справі, яким надана відповідна оцінка судами першої та апеляційної інстанцій, що виходить за межі повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України.

17. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а невиконання або неналежне виконання зобов'язання може призвести до наслідків, передбачених главою 51 ЦК України.

З огляду на встановлення судами обставин ненадіслання постачальнику замовлення відповідно до процедури, визначеної договором поставки №ЦЗВ-07-09117-01 від 02.10.2017, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає порушення норм матеріального права (вимог статей 525-526, 712 ЦК України, статті 230 ГК України) при виконанні спірного договору.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №904/786/18 є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, в судових рішеннях повно і всебічно з'ясовані обставини з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

18. Доводи скаржника, зазначені в пункті 8 описової частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими з підстав, зазначених у пунктах 14-17 мотивувальної частини даної постанови як такі, що зводяться до необхідності переоцінки доказів касаційним судом, що виходить за межі його повноважень.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення без змін постанови апеляційного суду та рішення суду першої інстанції.

В. Судові витрати

20. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 у справі №904/786/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк