ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1367/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: М.А. Мишкіної, С.В. Таран,

секретар судового засідання О.В. Клименко,

за участю представників:
від позивача: А.В. Єрмаков,
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 (суддя В.С. Петров, м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 16.11.2018)
у справі № 916/1367/18
за позовом Міністерства оборони України
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Разумного Андрія Володимировича
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Концерн Військторгсервіс в особі філії Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс
про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Міністерство оборони України (далі також Міністерство, МОУ) звернулось до Фізичної особи-підприємця Разумного Андрія Володимировича про усунення перешкод у користуванні майном - торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 3761 від розміщення на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ Промтоварний ринок за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що дію договору №44/2009 про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території Промтоварний ринок по вул. Рожевій від 26.03.2009 припинено, про що відповідач був неодноразово повідомлений, однак не звільнив торговельне місце № 3761 та разом з третіми особами вчиняє перешкоди у користуванні ним, через що Міністерство оборони України не може належним чином самостійно реалізувати належне йому право, а також не має можливості передати вказане торговельне місце в користування іншій особі з метою отримання прибутку, так як відповідач та треті особи чинять перешкоди у користуванні та відмовляються його звільнити, чим систематично завдають збитки у вигляді упущеної вигоди Міністерству оборони України щомісячно у розмірі 16925,40 грн.
06.09.2018 Міністерство оборони України подало до місцевого господарського суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просило зобов`язати ФОП Разумного А.В. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 3761 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ Промтоварний ринок за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.
Ухвалою господарського суду першої інстанції від 18.09.2018 до участі у справі № 916/1367/18 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Концерн Військторгсервіс в особі філії Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги Міністерства оборони України не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, оскільки, як свідчать матеріали справи та не спростовано сторонами, договір № 44/2009 від 26.03.2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій не припинено, а, отже, у даному випадку між сторонами у справі існують договірні орендні правовідносини, що виключає можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування (негаторний позов) за умови наявності відповідних порушень.
Не погодившись із рішенням суду, Міністерство оборони України звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вказаного судового рішення, а також невідповідність висновків суду обставинам справи. Так, у своїй апеляційній скарзі скаржник наполягав на тому, що вищезгаданий договір є припиненим.
У поясненнях до апеляційної скарги третя особа просила задовольнити скаргу у повному обсязі, вважаючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо правової природи та виду договору № 44/2009 від 26.03.2009, вказавши, що цей договір є договором оренди, та застосувавши норми матеріального права, якими регулюються орендні правовідносини.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, а ухвалою від 26.12.2018 - розгляд справи №916/1367/18 призначено на 28.01.2019 о 10:00 год.
Перед судовим засіданням 28.01.2019 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника ФОП Разумного А.В. про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що відповідач перебуває за межами Одеської області, докази чого будуть надані у наступному судовому засіданні.
Судова колегія відхилила вказане клопотання з огляду на те, що, по-перше, явка сторін не визнавалась обов`язковою, по-друге, задоволення вказаного клопотання призведе до порушення процесуального строку розгляду зазначеної вище апеляційної скарги.
У судовому засіданні 28.01.2019 представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване судове рішення і задовольнити позов. Відповідач та третя особа не скористались своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2000 між Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок укладено договір № 181/9-83р, за умовами п. п. 1.1., 1.2. якого Міністерство дає згоду на вилучення земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га, вартість понесених затрат по його обладнанню становить 264661 (двісті шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят одна) гривня, що розташована на території військового містечка № НОМЕР_1 , Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_2 , та передає вказану земельну ділянку (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га) Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області. Рада приймає земельну ділянку площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га), що розташована на території військового містечка № НОМЕР_1 , Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_2 , для передачі у встановленому законодавством порядку у постійне користування ринку.
Згідно з п. 2.1. даного договору представники сторін після підписання даного договору здійснюють прийом-передачу земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га), що розташована на території військового містечка № НОМЕР_1 , Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_2 , про що складається відповідний акт (додаток № 2).
Міністерство має право протягом 99 (дев`яноста дев`яти) років з дня підписання даного договору безкоштовного користування на власний розсуд 50 (п`ятдесятьма) місцями під 20-футові контейнери, що розміщені на території ринку по вулиці Рожевій та розташованих на даних місцях вказаних контейнерів, а ринок визнає вказане право та зобов`язується безкоштовно здійснювати охорону, загальне освітлення, прибирання території, забезпечувати вільний доступ до вказаних контейнерів (п. 3.1. договору).
25.04.2000 Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок підписано акт прийому-передачі земельної ділянки з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком, розташованої на території військової частини А-4139 в Одеському гарнізоні на сьомому кілометрі Овідіопольської дороги.
27.11.2008 Міністерство оборони України (довіритель) та Державне підприємство Міністерства оборони України Південь (повірений) укладено договір доручення, за умовами п. 1.1. якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства оборони України юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними особами про надання права платного користування 50 місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін в судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього договору.
Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору від 27.11.2008 договір набирає чинності з 01.01.2009. Договір діє до 31.12.2009.
26.03.2009 Міністерством оборони України, від імені якого діє Державне підприємство Міністерства оборони України Південь (ДП Південь, сторона 1), відповідно до Договору доручення від 27.11.2008, та фізичною особою Разумним Андрієм Володимировичем (сторона 2) укладено договір № 44/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, згідно п. 2.1. п.п. 2.1.1. якого сторона 1 зобов`язалася надати стороні 2 торгове місце № 3761 на території Промтоварний ринок по вул. Рожева для встановлення торгових контейнерів.
Як вбачається з вказаного договору № 44/2009 від 26.03.2009, Разумний А.В. в ньому зазначений як фізична особа, однак Разумний А.В. є фізичною особою-підприємцем, що не оспорюється сторонами. Спірне майно розташоване на території Промтоварний ринок і може використовуватися виключно для здійснення підприємницької діяльності. З огляду на викладене, місцевий господарський суд вірно вказав, що спір, який розглядається в межах цієї справи, підсудний саме господарському суду.
У п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору від 26.03.2009 передбачено, що вартість одного торгового місця під контейнер встановлюється у розмірі 1800 гривень, в тому числі ПДВ 20% на місяць. Оплата проводиться до 5-го числа поточного місяця. Вартість торгового місця під контейнери може бути змінена стороною 1. У разі зміни розміру оплати сторона 1 повинна попередити про це сторону 2 в 10-денний термін до початку місяця, в якому змінюється розмір оплати.
Згідно з п. 6.1. даного договору договір набуває чинності з 26.03.2009 року та діє до 26.03.2019 року.
У п. 6.2. договору від 26.03.2009 сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії договору або внесення змін до нього, після закінчення терміну його дії він автоматично продовжується на 3 календарних місяці на тих самих умовах, протягом яких сторони повинні укласти договір на новий термін. Після закінчення трьох місяців і неукладенні нового договору, договір припиняє свою дію.
Відповідно до п. 6.3. цього договору договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці.
Пунктом 6.4. вказаного договору встановлено, що дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.
За положеннями п. 6.5. договору від 26.03.2009 внесення змін до договору може мати місце за погодженням сторін письмово.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 № 683-р Про передачу цілісного майнового комплексу Південь до сфери управління Держкомпідприємництва прийнято пропозицію Держкомпідприємництва щодо передачі цілісного майнового комплексу Південь (смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області) із сфери управління Міноборони до сфери управління Держкомпідприємництва.
Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 12.10.2010 за № 315 Державне підприємство Південь було перейменовано в Державне підприємство ТВК (ДП ТВК), з яким відповідачем було укладено додаткову угоду № 13 від 30.11.2010 до договору № 44/2009 від 26.03.2009.
14.06.2016 між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс укладено договір доручення № 1, відповідно до п. 1.1. якого Міністерство доручає, а Концерн приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість 50 місць) на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього договору. Схема розташування 20-футових контейнерів на земельній ділянці на території ТОВ Промтоварний ринок по вулиці Рожевій наведена у додатку № 1 до цього договору.
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2019. Договір вважається автоматично продовженим на таких самих умовах, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої дії договору у письмовій формі не пізніше ніж за один календарний місяць до закінчення терміну його дії (п. 5.1. договору доручення № 1 від 14.06.2016).
06.03.2018 між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс укладено додаткову угоду № 1 до договору доручення № 1 від 14.06.2016, якою змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування торговельним місцем, який становить 16925,40 грн. (з ПДВ) в місяць, визначено типові умови договору про надання права платного користування, та внесено інші зміни.
На виконання вимоги Концерну Військторгсервіс Міністерства оборони України, ДП ТВК листом від 20.07.2016 за вих. № 092/35 повідомило Разумного А.В. про припинення договору № 44/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, укладеного 26.03.2009 між підприємством та ОСОБА_1 .
10.10.2016 ОСОБА_1 направив Міністерству оборони України та Концерну Військторгсервіс лист, у якому зазначив, що на теперішній час ДП ТВК відмовляється приймати оплату за користування місцями на території ТОВ Промтоварний ринок по вулиці Рожева для встановлення 20-футових контейнерів згідно договору від 26.03.2009, у зв`язку з чим відповідна оплата здійснюється Разумним А.В. на розрахунковий рахунок Міністерства оборони України, вказаний договорі доручення № 1 від 14.06.2016, адже вказані кошти відповідно до п. 2.4. цього договору доручення Концерном Військторгсервіс повинні відправлятися на рахунок Міністерства оборони України. Також відповідач вказав, що договір № 44/2009 від 26.09.2016 діє до 26.03.2019 та на даний час не припинений.
Філія Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс направила Разумному А.В. повідомлення за вих. № 1287 27.12.2016 в порядку п. 6.4. договору № 44/2009, яким повідомила останнього про припинення цього договору за ініціативою Міністерства оборони України в особі Філії Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс з 27.02.2017, а також про те, що ФОП Разумному А.В. буде припинено надання послуг за даним договором та прийняття оплати відповідно до п. 3 договору.
Крім того, в листах від 29.03.2018 вих. № 405/9, від 24.04.2018 вих. № 548/9, від 22.05.2018 вих. № 689/5 Філії Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс на адресу відповідача зазначено, що листом від 27.12.2016 вих. № 1287 відповідача було проінформовано про припинення дії договору № 44/2009 від 26.03.2009 в порядку п. 6.4. та про необхідність в установлений термін звільнити торгове місце, чого ОСОБА_1 виконано не було, а тому повторно вказано про припинення дії вказаного договору.
Також у газеті Одеські вісті випуск від 09.06.2018 № 44 (5068) на сторінці 11 розміщено оголошення наступного змісту: За ініціативою Міністерства оборони України припинено дію договорів про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, укладених Міністерством оборони України, від імені якого діяло ДП МОУ Південь, в подальшому ДП ТВК, а саме: припинено дію договору № 44/2009 від 26.03.2009, укладеного з МОУ, від імені якого діяло ДП МОУ Південь, та ОСОБА_1 на користування торговельним місцем № 3761 на підставі повідомлення від 29.03.2018 р.. Аналогічного змісту повідомлення про припинення дії договору № 44/2009 від 26.03.2009 було розміщено і на веб-сайті ТОВ Промтоварний ринок.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 175 ГК України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.
Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.
За положеннями ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 916/849/17, предметом спору якого був договір, умови відносно припинення якого, є аналогічними за змістом договором укладеним з ФОП Якубенко О.В., з аналізу статей 651 ЦК України, статті 188 ГК України вбачається, що договір не може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін за відсутності правових підстав, визначених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, в тому числі спеціально визначених умовами укладеного договору, оскільки в такому випадку одностороння відмова від договору може порушити права орендаря, який належним чином виконував прийняті на себе зобов`язання.
Як свідчать вищезгадані листи МОУ від 20.07.2016 за вих. №№ 092/35, від 27.12.2016 за вих. № 1287, 29.03.2018 вих. № 405/9, від 24.04.2018 вих. № 548/9, від 22.05.2018 вих. № 689/5, позивач мав намір припинити дію договору № 44/2009 від 26.03.2009, посилаючись на п. 6.4. цього договору, яким, як вище зазначалось, передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, за ініціативою однієї із сторін.
У своєму позові Міністерство оборони України також послалось на п. 6.4. договору № 44/2009 від 26.03.2009 і на приписи ст.ст. 651, 763 ЦК України, ст. 188 ГК України. Так, позивач вказав, що, на його думку, сторони у пункті 6.4. вказаного договору передбачили можливість односторонньої відмови від договору та встановили строк, протягом якого вони, у разі незгоди з таким припиненням, мають право врегулювати розбіжності, тобто на протязі двох місяців.
Отже, Міністерство в якості правової підстави зазначило, зокрема, положення ст. 763 ЦК України, проте судова колегія зауважує, що положення даної статті передбачають право кожної із сторін договору найму відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону договору, саме у випадку укладення договору найму на невизначений строк. Однак, пунктом 6.1 договору від 26.03.2009 встановлено, що договір № 44/2009 від 26.03.2009 укладений на строк з 26.03.2009 по 26.03.2019, тобто цей договір був укладений на певний, визначений сторонами у договорі строк, а тому позивач необґрунтовано послався на приписи ст. 763 ЦК України.
Відтак, правові підстави для відмови від договору № 44/2009 від 26.03.2009 в односторонньому порядку у Міністерства оборони України в даному випадку були відсутн.
Не передбачають таких підстав і умови зазначеного договору, оскільки пункт 6.4 договору, на який послався позивач, не містить перелік підстав для припинення договору в односторонньому порядку.
Крім того, як випливає зі змісту позовних вимог, Міністерство серед підстав для припинення дії договору з відповідачем зазначило укладення між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс договору доручення № 1 від 14.06.2016, за умовами якого укладення договорів та здійснення прийому оплати доручено виключно Концерну Військторгсервіс в особі філії ОУВТ. Вказана підстава зазначена також у листі ДП ТВК від 20.07.2016 за вих. № 002/35.
Однак, чинне законодавство та умови договору, укладеного з відповідачем, також не визначають таких підстав для можливого одностороннього припинення дії договору.
У повідомленні Філії Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс за вих. № 1287 від 27.12.2016 на адресу Разумного А.В. про припинення договору № 44/2009 в порядку п. 6.4. взагалі не вказано обставин такого припинення, що є недопустимим згідно приписів чинного законодавства.
Більш того, як свідчать матеріали справи, у квітні 2017 року Концерн Військторгсервіс в особі Філії Одеське управління військової торгівлі Концерну Військторгсервіс звертався до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ФОП Разумного Андрія Володимировича за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України про визнання розірваним (припиненим) договору №44/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій від 26.03.2009, укладеного між Міністерством оборони України, від імені якого діяло Державне підприємство Міністерства оборони України Південь (відповідно до договору доручення від 27.11.2008 та довіреності № 220/1031/д від 27.11.2008), та ФОП Разумним А.В., та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Фізичної особи - підприємця Селезньової Тетяни Володимирівни до Фізичної особи - підприємця Разумного Андрія Володимировича про визнання вказаного договору розірваним (припиненим). Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.07.2017 у справі № 916/852/17 позов Концерну "Військторгсервіс" в особі Філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Фізичної особи-підприємця Селезньової Тетяни Володимирівни задоволено. Однак, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі № 916/852/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 07.06.2018 рішення Господарського суду Одеської області від 24.07.2017 скасовано, відмовлено в задоволенні позовних вимог Концерну "Військторгсервіс" в особі Філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" до Фізичної особи-підприємця Разумного Андрія Володимировича про визнання договору №44/2009 від 26.03.2009 розірваним (припиненим); відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Селезньової Тетяни Володимирівни до Фізичної особи-підприємця Разумного Андрія Володимировича про визнання договору №44/2009 від 26.03.2009 припиненим.
Як вище зазначалось, пунктом 6.1 договору від 26.03.2009 № 44/2009 сторони передбачили, що цей договір укладений на строк з 26.03.2009 по 26.03.2019.
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відтак, судова колегія цілком погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що договір №44/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій від 26.03.2009 на час розгляду даної справи Господарським судом Одеської області не припинено, а тому відповідач користується торгівельним місцем № 4761 за наявності правових підстав.
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, оскільки договір № 44/2009 26.03.2009 діє, при розгляді справи позивачем не доведено порушень його прав власника щодо торговельного місця № 3761, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем заявлених ним вимог про зобов`язання ОСОБА_1 та будь-яких третіх осіб усунути перешкоди у користуванні майном. Відтак, такі обставини виключають можливість відновлення порушених, на думку позивача, з боку відповідача прав власника шляхом покладення на останнього та третіх осіб обов`язку усунути перешкоди у користуванні даним торгівельним місцем.
Крім того, позивач у заяві про уточнення позовних вимог просив суд зобов`язати відповідача та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 3761 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу), розташованих за вищезгаданою адресою. З вказаної позовної вимоги вбачається, що вона поширена на осіб, коло яких не визначено, не конкретизовано та яких не зазначено позивачем в якості відповідачів за його позовом, що не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.
Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні ним прав користування слід зазначити, що поданий у цій справі позов Міністерства є негаторним.
Однією з умов подання негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27.05.2015 у справі N 6-92цс15, де зазначено, що передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Проте, як свідчать матеріали справи та не спростовано сторонами, договір № 44/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій від 26.03.2009 не припинено. Відтак, у даному випадку між сторонами у справі існують договірні орендні правовідносини, що, як вірно зауважив господарський суд першої інстанції, взагалі виключає можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування (негаторний позов) за умови наявності відповідних порушень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову Міністерства у даній справі.
Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують вищенаведених висновків Господарського суду Одеської області, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення - відсутні.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 у справі №916/1367/18 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.01.2019.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран