ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 Справа № 917/1601/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, Проспект Свободи, 8, м. Кременчук, 39601

до Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, вул. Сінна, 16, м. Полтава, 36039

про стягнення пені

Суддя Сірош Д.М.

Секретар судового засідання Бойченко Л.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області про стягнення 3807,44 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань на підставі договору про постачання електричної енергії № 2077 від 26.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору в частині частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії № 2077 від 26.11.2013.

Ухвалою від 26.12.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

17.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд зменшити розмір пені за прострочення виконання грошового зобов’язання на 50%.

17.01.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з зайнятістю представника в іншому суді.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В даному випадку в обґрунтування поданого клопотання, позивач посилається на зайнятість представника в судовому засіданні Полтавського окружного адміністративного суду.

Проте доказів неможливості прибуття в судове засідання керівника або іншого представника Територіального управління, як передбачено частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для визнання причини неявки в судове засідання представника відповідача поважною, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, суд взяв до уваги, що відповідачем подано відзив на позов і правова позиція відповідача викладена.

Судом також враховано, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікована Законом від 17.07.1997, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

23.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє останнього від виконання зобов'язань щодо оплати електричної енергії в порядку та строки, встановлені договором, тому просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

26 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" та Територіальне управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області уклали договір про постачання електричної енергії № 2077.

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 70,72 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку" (п. 2.3.3. договору).

Згідно з п. 2 Додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

У відповідності до п. 1 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" сторонами договору узгоджено Розрахунковий період з 8 години 15 числа попереднього місяця до 8 годин такого ж числа поточного місяця.

Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу узгоджено Додатком № 1 до договору "Обсяги постачання (договірної величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу".

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначених за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 13 зазначеного Додатку розрахунки за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, перевитрати договірних величин електроенергії та потужності, нарахування за Актами про порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Постачальника здійснюються споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків і 10-ти операційних днів, якщо розрахунки здійснюються через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Згідно з п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Як зазначає позивач, відповідач порушував зобов'язання в частині своєчасного здійснення передоплати заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

На підтвердження порушення зобов'язань з оплати електричної енергії позивачем додані до позовної заяви копії рахунків, докази на підтвердження їх вручення відповідачу, підтвердження про їх отримання відповідачем, копії актів про використану електричну енергію та копії платіжних доручень (а.с. 25 - 34).

За порушення термінів оплати активної електричної енергії, встановлених договором відповідачу нараховано пеню в розмірі 3807,44 грн за період з квітня по вересень 2018 року включно.

Зазначену суму пені позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно з яким, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч. 1-2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3, 2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована пеня в розмірі 3807,44 грн за період з квітня по вересень 2018 року включно.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 492 від 06.04.2017, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Судом встановлено, що Додатком № 2 до договору передбачено сплату споживачем передоплати у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем попередньої оплати за електроенергію у період з квітня по вересень 2018 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшення розміру пені на 50%, посилаючись на те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області є державним органом, який фінансується з бюджету; є неприбутковою організацією; оплата спожитої активної енергії здійснюється за рахунок бюджетних призначень; збитків позивачу не завдано.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачена можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п.п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання вирішується судом оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи той факт, що Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області є державним органом, бюджетною установою, що фінансується з бюджету та враховуючи виконання боржником зобов'язань в частині сплати суми основного боргу та той факт, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання зобов'язань не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50%.

При цьому судом враховано правову позицію Конституційного Суду України, зазначену у рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 про те, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків.

Отже, до стягнення підлягає пеня в сумі 1903,72 грн. В решті пені суд відмовляє в позові.

Як роз'яснено в п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи приписи ст.ст. 123, 129 ГПК України, судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 - 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, вул. Сінна, 16, м. Полтава, 36039 () на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022 ()1903,72 грн пені, 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д.М. Сірош