ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1014/18

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя Цісельський О.В., суддя Гут С.Ф. при секретарі судового засідання Арзуманян В.А. розглянувши справу № 916/1014/18

за позовом: Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8 А, офіс 5, )

про стягнення 2 192 201, 42 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 15 від 22.12.2018 р.

Від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Одесаобленерго» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» 1 998 445,42 грн., у тому числі 1 482 271,81 грн. заборгованості за недовраховану електричну енергію, 339 947,88 грн. пені, 3% річних у розмірі 34 276,05 грн., інфляційних втрат у розмірі 139 333,56 грн. та витрат, понесених у звязку із проведенням експертного дослідження у розмірі 2 616,12..грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ТОВ «ЕДДА ЛТД» рішення комісії Білгород-Дністровського РЕМ, оформленого протоколом № 57 від 21.07.2017р., яким на підставі ОСОБА_2 про порушення № 037637 від 07.03.2017 р., було застосовано до відповідача оперативно-господарську санкцію на суму 1 482 271,81 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.06.2018 р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1014/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 17.07.2018 р. надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.07.2018 р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 30.08.2018 р. та відкладено підготовче засідання на 20.08.2018 р.

Позивач 10.08.2018 р. надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, є необґрунтованими.

Відповідач 20.08.2018 р. подав до суду додаткові пояснення (заперечення), в яких виклав свої доводи щодо нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних витрат, вказуючи на відсутність підстав для їх стягнення.

Позивач 20.08.2018 р. подав до суду письмові заперечення на додаткові пояснення (заперечення) відповідача, зазначаючи про правомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат на суму неоплаченої відповідачем оперативно-господарської санкції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2018 р. було визнано заявлений відповідачем відвід судді Погребній К.Ф. необґрунтованим, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Погребної К.Ф. від розгляду справи.

Після проведення повторного автоматичного розподілу справи, ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2018 р. (суддя Цісельський О.В.) заяву відповідача про відвід суді ОСОБА_3 від розгляду справи №916/1014/18 відхилено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.09.2018 р. провадження у справі поновлено, призначено справу № 916/1014/18 до колегіального розгляду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.09.2018 р., справу № 916/1014/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя Цісельський О.В., суддя Гуляк Г.І., які своєю ухвалою від 10.09.2018 р. прийняли відповідну справу до свого провадження, розгляд справи вирішили почати спочатку із призначенням підготовчого засідання у справі на 03.10.2018 р.

02.10.2018 р. за вх. ГСОО № 2-4971/18 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, оскільки позивачем було донараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні витрати за період прострочки сплати заборгованості. З урахуванням збільшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача: оперативно-господарська санкція у сумі 1 482 271,81 грн., пеня у розмірі 518 389,04 грн., 3% річних у розмірі 49 590,89 грн., інфляційні витрати у розмірі 139 333,56 грн., витрати, понесені у звязку із проведенням експертного дослідження, у розмірі 2 616,12 грн., на загальну суму: 2 192 201,42 грн.

02.10.2018 р. відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції затвердженій рішенням ОСОБА_4 суддів України від 15.09.2016 р.) було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/1014/18 для внесення змін до складу колегії суддів.

03.10.2018 р. ухвалою господарського суду Одеської області прийнято справу № 916/1014/18 до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя Цісельський О.В, суддя Гут С.Ф., підготовче засідання призначено на 03.10.2018 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.11.2018 р. було продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів до 02.01.2019 р. та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2018 р. було закрито підготовче провадження у справі № 916/1014/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду 28.12.2018 р.

27.12.2018 р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-6562/18) про витребування доказів від позивача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.12.2018 р. клопотання відповідача задоволено частково, витребувано у позивача додаткові докази.

16.01.2019 р. за вх. ГСОО №867/19 на виконання ухвали від 28.12.2018 р. від позивача до канцелярії суду надійшли витребувані докази разом із супровідним листом № 21/9 від 15.01.2019 р., а саме: копія посадової інструкції інженера 1 категорії служби технічного аудиту ОСОБА_5В; копія посадової інструкції провідного інженера служби технічного аудиту ОСОБА_4;копія посадової інструкції провідного інженера служби технічного аудиту ОСОБА_6;Копія посадової інструкції старшого інспектора Служби протидії корупції ОСОБА_7; копія програми індивідуальної підготовки інженера 1 категорії СТА ОСОБА_5 на ІІІ групу з електробезпеки; Копія Протоколу № 3 від 18.10.2016 р. засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки і технічної експлуатації щодо ОСОБА_5; копія програми індивідуальної підготовки провідного інженера СТА ОСОБА_6 на ІІІ групу з електробезпеки; Копія Протоколу № 1 від 26.12.2016 р. засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки і технічної експлуатації щодо ОСОБА_6; копія програми індивідуальної підготовки провідного інженера СТА ОСОБА_4 на ІІІ групу з електробезпеки; копія Протоколу № 2 від 18.10.2016 р. засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки і технічної експлуатації щодо ОСОБА_4; копія програми індивідуальної підготовки старшого інспектора СПК ОСОБА_7 на ІІІ групу з електробезпеки; копія витягу із ПКЕЕ та копія договору про постачання електричної енергії № 371 від 29.09.2006 р.

25.01.2019 р. до канцелярії господарського суду Одеської області від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та час.

25.01.2019 р. до канцелярії суду також надійшла заява від позивача про відшкодування судових витрат, понесених у звязку з розглядом дійсної справи, згідно якої позивач керуючись п. 1 ст. 128 ГПК України, просив суд стягнути з відповідача витрати, понесені позивачем у звязку з виготовленням та друком документів, які були витребувані судом ухвалою від 28.12.2018 р. в розмірі 795,80 грн.

В судовому засідання 25.01.2019 р. судом, протокольно, в задоволені клопотання відповідача про відкладення розгляду справи було відмовлено, оскільки доводи відповідача з приводу зайнятості його представника в інших справах нічим не підтверджені, а також зважаючи на обмеженість строку розгляду справи.

В судовому засідання 25.01.2019 р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі № 916/1014/18.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

29.09.2006 р. між Публічним акціонерним товариством «Одесаобленерго», найменування якого було в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Одесаобленерго» (позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» (відповідач, Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 371.

Умовами вказаного Договору передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, під час виконання умов цього договору, з питань що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно із Додатком № 2 до договору, постачальник постачає електричну енергію на обєкти споживача - будівлі та споруди бази відпочинку «Едем», розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, база відпочинку «Едем» р-н Центральний.

Споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно умов викладених у додатках до договору «Порядок розрахунків та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії». (п.п.2.3.3., 2.3.4. договору).

Відповідно до п. 3.1.1. договору, постачальник електричної енергії має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

За внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3., 2.3.4. договору з порушенням термінів, визначених додатком «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п. 4.2.1. договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2006 р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п. 9.4. договору).

Як зазначає позивач, 07.03.2017 р. під час проведення перевірки на обєкті відповідача було виявлено порушення схеми обліку електричної енергії споживача, а саме (мовою оригіналу): «ППЭЭ п.п. 10.2.9. Другие действия потребителя которые привели к изменению показаний прибора учета, а именно (установка перемычки, что шунтирует токовые цепи на испытательной колодке вторичных цепей по фазе «С», ППЭЭ п.п. 10.2.26. Нарушение пломбы энергоснабжающей Компании ПАО «Одессаоблэнерго»)». За результатами вказаної перевірки складено ОСОБА_2 про порушення № 037637 від 07.03.2017 р. чотирма представниками позивача у присутності представника відповідача. Акт № 037637 від 07.03.2017 р. підписано чотирма представниками позивача, представник відповідача від підпису акту відмовився, про що зазначено в самому ОСОБА_2 та складено акт відмови від підпису.

20.03.2017 р. на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією у присутності представників відповідача було прийняте рішення, оформлене протоколом № 20 від 22.03.2017 р., згідно якого через незгоду споживача із зафіксованим в акті порушенням, було вирішено передати речові докази, вилучені під час складання акту, на експертне дослідження до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру експертних досліджень.

Проведення вищевказаних експертних досліджень здійснювалось за рахунок АТ «Одесаобленерго», що підтверджується платіжними дорученнями № 10092071 від 30.05.2017 р. на суму 506,52 грн. та № 10091880 від 29.05.2017 р. на суму 2109,60грн.

За результатом проведених експертних досліджень, АТ «Одесаобленерго» отримало два висновки: висновок № 125 П від 08.05.2017 р. та висновок № 95 від 27.06.2017 р.

Висновком Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру експертних досліджень № 125 П від 08.05.2017 р. було встановлено, що пломба С 35326261 РЗС ПАО ОООЗ, якою було опломбовано поліетиленовий пакет, в якому знаходилась зняті у споживача випробувальна колодка не порушена.

Висновком Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру експертних досліджень № 95 від 27.06.2017 р. було підтверджено наявність на корпусі випробувальної колодки НІК КП-25 пошкоджень у вигляді чотирьох отворів у нижній частині корпусу колодки та встановлено металеву перемичку у вторинних ланцюгах вимірювального трансформатора струму фази «А».

Акт про порушення № 037637 від 07.03.2017 р., а також вищезазначені висновки Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру експертних досліджень стали підставою для прийняття позивачем рішення про застосування до відповідача оперативно-господарської санкції.

Так, 21.07.2017 р. на засіданні комісії позивача був розглянутий ОСОБА_2 про порушення № 037637 від 07.03.2017 р. та було прийнято рішення, оформлене протоколом № 57, провести розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії з останньої технічної перевірки, яка відбулась 01.09.2016 р., по 07.03.2017 р. (день виявлення порушення) у розмірі 637 560 кВт/год, виходячи з даних про потужність, передбачених договором, на суму 1 484 271,81 грн., у тому числі ПДВ.

На вказану суму позивачем виставлено відповідачу рахунок № 371/А від 21.07.2017 р. з терміном оплати до 21.08.2017 р.

Не погоджуючись із застосованою оперативно-господарською санкцією, ТОВ «ЕДДА ЛТД» в порядку, визначеному частиною 2 статті 237 ГК України, звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до АТ «Одесаобленерго» про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом № 57 від 21.07.2017 р.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 03.01.2018 р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22.05.2018 р., по справі № 916/1881/17 у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЕДДА ЛТД» було відмовлено.

Позивач зазначає, що правомірність прийнятого позивачем рішення, оформленого протоколом №57 від 21.07.2017 р., підтверджується постановою Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 03.01.2018 р. по справі № 916/1881/17. У відповідності до приписів п. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановленні у вказаному рішенні суду по справі № 916/1881/17, не підлягають доказуванню у межах даної справи.

Відповідно до рахунку № 371/А від 21.07.2017 р., відповідач був зобовязаний у строк до 21.08.2017 р. сплати вартість недорахованої електричної енергії у розмірі 1 482 271, 81 грн.

Згідно п. 6.43 Правил користування електричною енергією, споживач має оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів. Проте, на сьогоднішній день вищевказаний рахунок не був оплачений відповідачем.

Враховуючи несплату відповідачем рахунку, позивач нарахував останньому (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) 518 389,04 грн. пені, 49 590,89 грн. 3% річних та 139 333, 56 грн. інфляційних витрат.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок застосування до відповідача оперативно-господарської санкції йому було завдано збитки на суму 2 616,12 грн., що становлять вартість проведених за рахунок позивача експертних досліджень.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Правовідносини між сторонами також регулюються Законом України «Про електроенергетику» який регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі та Правилами користування електричною енергією затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. №28 (із змінами та доповненнями) (далі Правила).

Відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Як встановлено судом, правовідносини між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» виникли на підставі укладеного між ними договору про постачання електричної енергії № 371 від 29.09.2006 р.

Згідно із п. 6.41. Правил користування електричною енергією, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

07.03.2017 р. під час проведення перевірки на обєкті відповідача - база відпочинку «Едем», розташована за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, база відпочинку «Едем» р-н Центральний, уповноваженими представниками позивача у присутності уповноваженого представника відповідача було виявлено порушення схеми обліку електричної енергії споживача, а саме (мовою оригіналу): «ППЭЭ п.п. 10.2.9. Другие действия потребителя которые привели к изменению показаний прибора учета, а именно (установка перемычки, что шунтирует токовые цепи на испытательной колодке вторичных цепей по фазе «С», ППЭЭ п.п. 10.2.26. Нарушение пломбы энергоснабжающей Компании ПАО «Одессаоблэнерго»)».

За результатами вказаної перевірки складено ОСОБА_2 про порушення № 037637 від 07.03.2017 р. ОСОБА_2 підписано чотирма представниками позивача, представник відповідача від підпису акту відмовився, про що зазначено в самому ОСОБА_2 та складено акт відмови від підпису. Зауважень з приводу складення ОСОБА_2 № 037637 від 07.03.2017 р. чи фактів відображених в ньому представник відповідача не навів.

Згідно із ст. 235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Так, рішенням засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлено протоколом № 57 від 21.07.2017 р., розраховано обєм недоврахованої електроенергії, який становить 637 560 кВт.год., виходячи з даних про потужність, передбачених договором, та становить грошову суму в розмірі 1 487 271,82 грн., у тому числі ПДВ.

На вказану суму позивачем виставлено відповідачу рахунок № 371/А від 21.07.2017 р. з терміном оплати до 21.08.2017 р.

Згідно із ч. 2 ст. 237 ГК України, порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Не погоджуючись із застосованою оперативно-господарською санкцією та користуючись правом, наданим положенням ч. 2 ст. 237 ГК України, ТОВ «ЕДДА ЛТД» звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до АТ «Одесаобленерго» про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом № 57 від 21.07.2017 р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.10.2017 р. по справі № 916/1881/17 позов ТОВ «ЕДДА ЛТД» було задоволено, визнано недійсним рішення комісії ПАТ «Одесаобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №57 від 21.07.2017р. Постановою Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 03.01.2018 р. по справі № 916/1881/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22.05.2018 р., рішення господарського суду Одеської області від 12.10.2017 р. було скасовано, в задоволенні позову ТОВ «ЕДДА ЛТД» відмовлено.

Таким чином, факт дотримання АТ «Одесаобленерго» процедури складення ОСОБА_2 про порушення № 037637 від 07.03.2017 р., визначеної в п. 6.41 Правил користування електричною енергією, та законність застосованої до ТОВ «ЕДДА ЛТД» оперативно-господарської санкції на підставі рішення АТ «Одесаобленерго», оформленого протоколом № 57 від 21.07.2017 р., було предметом дослідженні у справі № 916/1881/17 та не входять в предмет доказування по даній справі.

ОСОБА_2 свідчить про необґрунтованість доводів відповідача, які стосуються зауважень до процедури складання ОСОБА_2 № 037637 від 07.03.2017 р. та правильності проведеного позивачем розрахунку оперативно-господарської санкції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст. 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем не надано доказів оплати нарахованої позивачем оперативно-господарської санкції на суму 1 487 271,82 грн., що свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті вартості недоврахованої електричної енергії у строки, визначені в п. 6.43. Правил користування електричною енергію.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 487 271,82 грн. заборгованості за недовраховану електричну енергію обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із п. 6.43 Правил користування електричною енергією, споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Таким чином, зобовязання по оплаті вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 1 487 271,82 грн. виникло у відповідача в день отримання рахунка 21.07.2018 р.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зі змісту п. 6 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» до договору вбачається, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені.

Пунктом 4.2.1. договору сторони встановили, що за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3., 2.3.4. договору з порушенням термінів, визначених додатком «Порядок розрахунків», Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Як вже зазначалось, позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 371/А від 21.07.2017 р. на суму 1 482 271,81 грн. з терміном оплати до 21.08.2017 р. Проте, вищевказаний рахунок не був оплачений відповідачем.

З огляду на наведене, позивачем було правомірно нараховано відповідачу пеню на суму 518 389,04 грн. за період з 22.08.2017 р. по 03.10.2018 р.

Безпідставними є посилання відповідача на положення ч. 6 ст. 232 ГК України, адже вказана норма передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, лише у разі якщо інше не встановлено законом або договором.

Натомість положеннями укладеного між сторонами договору, зокрема пункт 4.2.1 договору, передбачає, що нарахування пені здійснюється за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, що виключає можливість застосування положень ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки, вважає вимоги про стягнення 3% річних за період з 22.08.2017 р. по 03.10.2018 р. у розмірі 49 590,89 грн. та інфляційних витрат у розмірі 139 333,56 грн., що мали місце у вересні - грудні 2017 р. та у січні - квітні 2018 р., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на необхідність застосування положень п. 6.42 Правил користування електричною енергією, адже вказана норма лише встановлює для споживача відстрочку виконання грошового зобовязання по оплаті вартості недоврахованої електричної енергії, строк виконання якого закріплено в п. 6.43 Правил користування електричною енергією. Проте, положення п. 6.42 Правил не позбавляють постачальника електричної енергії, як кредитора, права на отримання сум, нарахування яких передбачено положеннями статті 230 ГК України, статей 549, 625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок незгоди відповідача із порушенням, яке було зафіксовано в ОСОБА_2 № 037637 від 07.03.2017 р., позивач за власний рахунок замовив експертні дослідження у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі експертних досліджень, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 10092071від 30.05.2017 р. на суму 506,52 грн. та № 10091880 від 29.05.2017 р. на суму 2109,60 грн.

Стаття 611 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобовязання, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Зі змісту ст. 224 ГК України вбачається, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених у звязку із проведенням експертного дослідження, у розмірі 2 616,12 грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам і запереченням позивача та відповідача, надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

При чому, заперечення відповідача які викладені у відзиві на позов, на думку суду є намаганням відповідача надати нові докази в обґрунтування своєї позиції щодо недійсності ОСОБА_2, не зважаючи на той факт що питання недійсності акту встановлювалось в рамках справи №916/1881/17.

Інші заперечення відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобовязує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Одесаобленерго» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Крім того, суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про відшкодування судових витрат на суму 795,80 грн., які поніс позивач у звязку з виготовленням та копіюванням значного обсягу документів, які були витребувані судом ухвалою від 28.12.2018 р.

Так, згідно із ч. 1 ст. 128 ГПК України, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, повязаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

З огляду на наведене, вимоги позивача про відшкодування витрат, повязаних із наданням доказів, які були витребувані судом ухвалою від 28.12.2018 р., у розмірі 795,80 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» (0480, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 5, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» (0480, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 5, ) на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, ) оперативно-господарську санкцію в сумі 1 482 271 (один мільйон чотириста вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 81 коп., пеню в розмірі 518 389 (пятсот вісімнадцять тисяч триста вісімдесят девять) грн. 04 коп., 3 % річних в сумі 49 590 (сорок девять тисяч пятсот девяносто) грн. 89 коп., інфляційні витрати у розмірі 139 333 (сто тридцять девять тисяч триста тридцять три) грн. 56 коп., витрати, понесені у звязку з проведенням експертного дослідження в розмірі 2 616 (дві тисячі шістсот шістнадцять) грн. 12 коп., судовий збір за подання позову з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог в сумі 32 883 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 02 коп., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп. та витрати, повязані із надання витребуваних доказів, в розмірі 795 (сімсот девяносто пять) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі. Якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 лютого 2019 р.

Головуючий К.Ф. Погребна

Суддя О.В. Цісельський

Суддя С.Ф. Гут