УХВАЛА

м. Київ

01.02.2019Справа № 910/17585/18

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. (юридична адреса: 04136, м. Київ, Північно-Стрілецька, 1-3; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. П. Саксаганського, 17; ідентифікаційний код 14349442)

до Адвокатського об'єднання "Бріарей" (04053, м. Київ, вул. Воровського, 10, оф. 2, ідентифікаційний код 35649674)

про стягнення 301 600 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Адвокатського об'єднання "Бріарей" про стягнення 301 600 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у судовому порядку договір про надання правової допомоги від 01.07.2009 було визнано недійсним, у зв'язку із чим, відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти у сумі 301 600 000,00 грн. отримані відповідачем за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Позивачем подано клопотання про відкриття провадження у справі та розстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення.

Розглянувши клопотання ПАТ "Родовід Банк" про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Норми частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору та містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст.5, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення, відстрочення від сплати судового збору.

Вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Натомість, позивач не зазначив жодної із підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів на підтвердження будь-якої із таких підстав.

При цьому, скрутне фінансове становище та перебування банку в ліквідації не є підставами для відстрочення сплати судового збору у розмінні статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Водночас доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, беручи до уваги вищевикладене та з огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд відмовляє у задоволенні клопотання ПАТ "Родовід Банк" про відстрочення сплати судового збору.

Згідно із ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 11.01.2019, позовна заява Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. до Адвокатського об'єднання "Бріарей" про стягнення 301 600 000,00 грн. підлягає поверненню заявнику.

За наведених обставин, оскільки позивачем не усунуто недоліки поданого позову у строк, встановлений судом, відповідна позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Також, разом з позовними матеріалами суд вважає за необхідне повернути позивачу оригінал платіжного доручення №2 від 21.01.2019 на суму 5763,00 грн.

Суд зазначає, що частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення.

Повернути без розгляду позовну заяву вих. №17-11-б.бю/8397 від 21.12.2018 та додані до неї Публічному акціонерному товариству "Родовід Банк".

Додаток: позовна заява вих. №17-11-б.б./8397 від 21.12.2018 з доданими до неї документами та оригінал платіжного доручення №2 від 21.01.2019 на суму 5763,00 грн.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 01.02.2019.

Суддя О.В. Гулевець