ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.01.2019 р. Справа№ 914/149/19

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б.

розглянувши матеріали заяви: ОСОБА_1, місце перебування: АДРЕСА_1

про: забезпечення позову

у справі №914/149/19 за позовом: ОСОБА_1, місце перебування: Львівська область, м.Новий Розділ,

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинська торгівельна компанія», Львівська область, м.Моршин,

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 110251,10грн.

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинська торгівельна компанія» про стягнення заборгованості; ціна позову 110251,10грн.

До позовної заяви Позивачем долучено заяву від 24.01.2019р. б/н (вх. №195/19) про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Відповідача.

Подану заяву Заявник обґрунтовує тим, що станом на час подання заяви в неї існують побоювання, що до завершення судового розгляду Відповідач з метою ухилення від відповідальності та унеможливлення виконання судового рішення у справі в разі задоволення позову може переказати стягнені з Позивача кошти на користь третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Приписами частини другої вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 6 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Окрім того, приписами ч.5 вказаної статті передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Приписами ч.7 вказаної статті визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оглянувши та дослідивши матеріали поданої заяви, судом встановлено, що Заявником не додержано вимог пункту 6 ч.1 ст.139 ГПК України в частині визначення пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що, в силу приписів ч.7 ст.140 ГПК України, є підставою до її повернення.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч.1, пп.3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у чинній станом на момент подання позовної заяви до суду редакції) за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2019 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривня.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як доказ сплати судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову Заявником подано квитанцію від 24.01.2019р. №38479863 про сплату 960,50грн. судового збору, проте, квитанція від 24.01.2019р. №38479863 не містить даних щодо зарахування сплаченої суми до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того суд зазначає, що в системі діловодства Господарського суду Львівської області (комп'ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду») відсутня інформація про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 960,50грн. згідно квитанції від 24.01.2019р. №38479863.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що Заявником при поданні до господарського суду заяви про вжиття забезпечення позову не подано належних, достатніх та допустимих доказів зарахування судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі до спеціального фонду Державного бюджету України, що є порушенням ч.5 ст.139 ГПК України та, в силу приписів ч.7 ст.140 ГПК України, є підставою до її повернення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 24.01.2019р. б/н (вх. №195/19 від 25.01.2019р.) про забезпечення позову повернути.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.