ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Справа № 925/774/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - представник не з'явився,

від відповідача - представник не з'явився,

за участі перекладача Швиденко Вікторії Віталіївни - не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центр

Транслогістик", м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гріф ВУД", Польща

("GRYF WOOD" Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia, Polska),

місто Вистеп, повіт Накієльській, воєводство Куявсько-

поморське, Польща

про стягнення 6 811, 02 євро, що в гривневому еквіваленті становить

209 090 грн. 16 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом приватне підприємства "Схід-Інвестбуд-Сервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гріф ВУД", Польща ("GRYF WOOD" Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia, Polska) про стягнення 6 811, 02 євро, що в гривневому еквіваленті становить 209 090 грн. 16 коп., з підстав неналежного виконання відповідачем умов контракту №16/11/2017 від 16 листопада 2017 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 11 жовтня 2018 року.

Провадження у справі №925/774/18 було зупинено до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 жовтня 2018 року провадження у справі №925/774/18 поновлено, відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 25 жовтня 2018 року. Замінено позивача - приватне підприємство "Схід-Інвестбуд-Сервіс" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Транслогістик".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року допущено до участі у справі перекладача Швиденко Вікторію Віталіївну. Відкладено підготовче засідання на 14 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 10 год. 00 хв. 31 січня 2019 року.

Провадження у справі №925/774/18 зупинено до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалою суду від 31 січня 2019 року провадження у справі поновлено.

Сторони в судове засідання не з'явилися, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 04 жовтня 2018 року відповідач, що представлений юридичним радником Пауліною Куля-Льорчак просив суд проводити судові слухання за відсутності відповідача та його представника.

Також у своєму відзиві на позов відповідач заявив суду ряд клопотань, які було розглянуто судом з прийняттям відповідних рішень (протокол судового засідання від 14 листопада 2018 року).

Зокрема, суд визнав поважними причини неподання відповідачем відзиву на позов у строки встановлені судом.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечував та зазначав, що позивач не виконав належним чином умови договору, оскільки поставив товар гіршої якості, ніж було передбачено договором, а саме класу АВ і В або С замість класу АА і А. Також відповідач вказував, що товар поставлявся у меншій кількості ніж було встановлено.

Оскільки відповідач обізнаний про розгляд господарським судом Черкаської області даного спору між сторонами, про дату час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, а також дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 16 листопада 2017 року між приватним підприємством "Схід-Інвестбуд-Сервіс" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Гріф ВУД" (покупець) було укладено контракт за №16/11/2017.

Відповідно до п. 1. 1. вищезазначеного контракту продавець продає або зобов'язується передати у власність покупця пиломатеріали в кількості і на умовах, визначених в даному контракті, а покупець - прийняти товар і заплатити за нього грошову суму в порядку та на умовах встановлених даним контрактом.

Найменування, точний об'єм, якість і сортимент товару, проданого згідно даного контракту, будуть вказані в рахунках-фактурах (п. 1.2. контракту).

Поставка товару здійснюється на умовах DAP згідно INCOTERMS 2010, якщо інші умови не будуть вказані в додатках до даного контракту або рахунках-фактурах (п. 2.2. контракту).

Пунктом 6.1. контракту визначено, що товар вважається поставленим продавцем і прийнятим покупцем з урахуванням кількості та якості, якщо продавець передасть представнику покупця наступний перелік документів:

- комерційний рахунок-фактуру (invoice);

- міжнародну товарно-транспортну накладну;

- митну декларацію (копія);

- сертифікат про походження лісоматеріалів (копія);

- фітосанітарний сертифікат (копія).

З матеріалів справи вбачається та підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними, що відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) 0001 від 24 листопада 2017 року було поставлено товар на суму 9 921,25 євро. Оплата згідно вказаного інвойсу проведена повністю.

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) 0002 від 28 листопада 2017 року було поставлено товар на суму 8 249,53 євро. Вказану суму оплачено повністю.

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) 0003 від 26 грудня 2017 року було поставлено товар на суму 9 068,59 євро. Оплата проведена повністю.

На підставі міжнародної товарно-транспортної накладної №068198 (а.с.58) та рахунку-фактури (інвойсу) 0004 від 22 січня 2018 року було поставлено товар на суму 9 178,90 євро. Оплата проведена частково.

Борг за поставлений товар на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної №068198 згідно інвойсу 0004 від 22 січня 2018 року складає 6 811,02 євро.

Також з матеріалів справи вбачається, що 19 вересня 2018 року між приватним підприємством "Схід-Інвестбуд-Сервіс" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Транслогістик" (новий кредитор) було укладено договір №12/09-18 про відступлення права вимоги.

Згідно п. 1.1. договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги грошових коштів в розмірі 6 811,02 Євро (в гривневому еквіваленті - 209 090 грн. 16 коп.), що належить первісному кредитору за контрактом №16/11/2017 від 16 листопада 2017 року, який укладено між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "Гріф ВУД" (боржник).

Відповідно до п. 3.1. договору перехід права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора відбувається в день виконання новим кредитором зобов'язань, визначених п. 2.2.1 цього договору, що підтверджується актом прийому-передачі простого векселя від нового кредитора до первісного кредитора за реквізитами, що вказані в цьому договорі.

20 вересня 2018 року новий кредитор виконав умови п. 3.1. договору №12/09-18 про відступлення права вимоги шляхом видачі простого векселя серії АА №2808590, про що було складено відповідний акт від 20 вересня 2018 року.

20 вересня 2018 року боржнику - товариству з обмеженою відповідальністю "Гріф ВУД" було направлено повідомлення про відступлення права вимоги.

Як зазначалося вище, ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року замінено позивача - приватне підприємство "Схід-Інвестбуд-Сервіс" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Транслогістик".

В пункті 8.2. контракту №16/11/2017 (з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 01 травня 2018 року) визначено, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникатимуть по даному договору або у зв'язку з ним, в тому числі, які стосуватимуться його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню за місцем реєстрації продавця в господарському суді Черкаської області, Україна.

Правом, яке регулює даний договір є матеріальне право України (п. 8.3. контракту).

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Пунктом 3.1. контракту визначено, що якість товару повинна відповідати стандартам країни виробника, а саме ГОСТ 2695-83.

Правові наслідки передання товару неналежної якості визначено ст. 678 Цивільного кодексу України, а саме: покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Умовами контракту було передбачено, що в разі виявлення недостачі, зовнішніх пошкоджень товару, покупець зобов'язаний в триденний термін з моменту передачі прав власності на товар заявити про претензію продавцю по кількості і/або якості. Лист про претензію повинно супроводжуватися наступними документами: розрахунок суми в євро; копія рахунку-фактури; фотографії, які підтверджують про неналежну якість товару, його пошкодження, тощо. В разі виникнення розбіжностей по якості щодо партії товару покупець проводить експертизу, проведення якої доручається незалежній експертній організації. Продавець або його представник має право провести огляд товару неналежної якості. Покупець зобов'язаний зберегти товар неналежної якості до моменту прийняття продавцем рішення щодо врегулювання претензії. В разі невиконання покупцем даного зобов'язання, що призведе до неможливості перевірки продавцем викладених у претензії фактів, продавець має право не задовольняти претензійні вимоги. (п.6.2, 6.3 - 6.5 контракту).

Проте, у строки встановлені договором покупець не заявив претензій продавцю з приводу якості та кількості товару, що поставлявся на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної №068198.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів того, що покупець проводив експертизу товару з приводу невідповідності його ГОСТУ 2695-83.

Також під час розгляду справи відповідних клопотань про призначення судової експертизи до суду від відповідача не надходило.

Частиною 2 ст.87 ГПК України передбачено, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Отже доводи відповідача, які наведені у відзиві суд відхиляє, як необґрунтовані.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 5.1. договору покупець зобов'язаний протягом 5 календарних днів після отримання товару здійснити оплату за поставлений товар.

Товар поставлений згідно інвойсу 0004 від 22 січня 2018 року перетнув кордон 29 січня 2018 року.

За поставлений товар відповідач частково розрахувався.

Отже, строк оплати на момент прийняття рішення судом настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору купівлі-продажу, розрахунку з позивачем. Доводи позивача відповідач допустимими та належними доказами не спростував.

В пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" вказано, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 6 811,02 євро, що еквівалентно станом на день ухвалення рішення (31 січня 2019 року) складає 216 057 грн. 75 коп.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гріф ВУД", Польща ("GRYF WOOD" Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia, Polska), вул. Каналова, 2, місто Вистеп, повіт Накієльській, воєводство Куявсько-поморське, Польща, код підприємства 361828392 (REGON), податковий номер (NIP), загальний Польський державний судовий реєстр суб'єктів підприємництва (KRS) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Транслогістик", вул. Благовісна, 210, кв. 31, м. Черкаси, ідентифікаційний код 39236017 - 6 811,02 євро (що в гривневому еквіваленті становить 216 057 грн. 75 коп.) боргу та 3 136 грн. 35 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 31 січня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович