ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2082/18

За позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, б. 5, м. Київ, 03680; ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м..ОСОБА_1, вул. Пантелеймонівська, б. 19; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" (вул. Хантадзе, буд. 2/12 Н, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_2

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності № 2862 від 06.11.2018р.; ОСОБА_3- на підставі довіреності № 2781 від 01.11.2018 р.; ОСОБА_4С на підставі довіреності № 2865 від 06.02.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_5 на підставі ордеру № ОД 383436 від 17.01.2019р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності № 2862 від 06.11.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_5 на підставі ордеру № ОД 383436 від 17.01.2019р.

Суть спору: Позивач Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" про стягнення штрафу у розмірі 74 993 грн. та додаткових витрат у розмірі 14 898 грн. 48 коп.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву, згідно якої ПАТ „Українська залізниця 27.11.2018р. проведено державну реєстрацію „Статуту акціонерного товариства „Українська залізниця у новій редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України „Деякі питання діяльності акціонерного товариства „Українська залізниця від 30.10.2018р. №938, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця змінено на Акціонерне товариство „Українська залізниця.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 вересня 2018 р. відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/2082/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20 грудня 2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду.

Представник позивача позовну заяву підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав. У поясненнях в ході розгляду справи представник відповідача визнає факт того, що в накладній №38032090 було невірно зазначено масу вантажу у вагоні №60918042, однак пояснює, що вчинене відповідачем порушення не причинило збитків позивачу, у звязку з чим ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" вважає суму штрафу великою та просить суд зменшити розмір штрафу за невірно зазначену в накладній №38032090 масу вантажу у вагоні №60918042 до розміру однієї провізної плати у сумі 14 998 грн. 60 коп., з підстав, які викладено у клопотанні про зменшення штрафу, що надійшло до суду 19.12.2018р.

Позивач у справі зазначає, 17 травня 2018р. за накладною №38032090 зі станції Збараж Львівської залізниці відправником - ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" було відправлено вагон №60918042 з вантажем вапняк для флюсування, станція призначення - Кривий Ріг Придніпровської залізниці, одержувач вантажу ПАТ „ПІВД ГЗК. Під час заповнення накладної, в відомості вагонів відповідачем було зазначено масу вантажу у вагоні №60918042 68 880 кг.

Позивач вказує, що під час перевезення на станції Подільськ (Котовськ) Одеської залізниці було здійснено контрольне зважування зазначеного вагону на справних повірених вагонних вагах та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що 22 травня 2018р. складено комерційний акт №406802/41. Згідно зазначеного акту встановлено, що фактична вага вантажу у вагоні №60918042 склала 72 850 кг, що більше ніж зазначено в накладній на 3 970 кг та більш вантажопідйомності вагону на 3 850 кг, вагон прибув у технічно справному стані.

Для усунення комерційної несправності та приведення маси вантажу до вантажопідйомності вагону, надлишок вантажу було вивантажено вантажовідправником, про що було складено відповідний акт від 24.05.2018р. за №45.

Позивач зазначає, що згідно п.п. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, накладна -це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Позивач також зазначив, що згідно ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажу визначається відправником, про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній. Згідно з п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів графи перевізних документів „маса вантажу визначена відправником» заповнюються вантажовідправником.

Відповідно до положень ст. 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Позивач зазначає, що згідно даних накладн ої вантаж завантажений у вагон засобами відправника насипом. Маса вантажу визначена на вагонних вагах відправником. У графі „правильність внесених у накладну відомостей підтверджую підпис відправника.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Згідно ст.118 Статуту залізниць України за предявлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпек, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних збитків і витрат, стягується штраф у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 129 Статут залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Позивач зазначає, що вартість перевезення у вагоні №60918042 складає 14 998 грн. 60 коп.

На підставі вищенаведених норм законодавства та з урахуванням зазначеного, позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі пятикратної провізної плати, який становить грошову суму у розмірі 74 993 грн. 00 коп. (14 998 грн. 60 коп. х 5 = 74 993 грн. 00 коп.).

Крім того, позивач зазначає, що у звязку з відчепленням спірного вагону, його переважуванням, вивантаженням надлишку вантажу залізниця понесла додаткові витрати у сумі 14 898 грн.48 коп., які відповідно до ст. 24 Статуту підлягають стягненню з відповідача. Позивачем було зазначено, що детальний розрахунок додаткових витрат міститься в акті загальної форми №60 від 24.05.2018р.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" штраф у розмірі 74 993 грн. 00 коп. та додаткові витрати у розмірі 14 898 грн. 48 коп., що разом становить 89 891 грн. 48 коп.

Відповідачем під час розгляду справи було зазначено, що ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" визнає, що невірне зазначення в накладній №38032090 маси вантажу у вагоні №60918042 сталось з вини відповідального працівника підприємства під час зважування вантажу.

При цьому, відповідач вважає, що вчинене ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" порушення не спричинило збитків позивачеві, зокрема, рухомий склад чи шляхові споруди не зазнали будь-яких пошкоджень, аварій чи сходу вагонів із залізничної колії не відбулось, затримки потягів не було, так само як не було й інших негативних наслідків, тому відповідач вважає, що сума штрафу є великою.

Також, відповідачем було зазначено, що ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" постійно сумлінно виконує договірні зобовязання перед позивачем при організації перевезень вантажів та наданні залізницею додаткових послуг.

Відповідач посилається на ст. 233 Господарського кодексу України, де визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Також відповідач зауважив, що ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Окрім того, відповідач зазначає про важкий фінансовий стан підприємств, у звязку з чим 29 листопада 2018 р. між ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" та ПАТ АБ „Південний було укладено Договір AL2018-05453 у вигляді непоповлювальної кредитної лінії розміром 17 000 000 грн. 00 коп., з метою придбання підприємством за рахунок кредитних коштів основних засобів, сплати відсотків, що в значній мірі ускладнює майновий стан підприємства.

На підставі викладеного, ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС» просить суд зменшити розмір штрафу за невірно зазначену в накладній №38032090 масу вантажу у вагоні №60918042 до розміру однієї провізної плати, а саме 14 998 грн. 60 коп.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

17 травня 2018р. за накладною №38032090 зі станції Збараж Львівської залізниці відправником - ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" було відправлено вагон №60918042 з вантажем вапняк для флюсування, станція призначення- Кривий Ріг Придніпровської залізниці, одержувач вантажу ПАТ „ПІВД ГЗК. Під час заповнення накладної, в відомості вагонів відповідачем було зазначено масу вантажу у вагоні №60918042 68 880 кг.

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо перевезення вантажу.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 23 Статуту залізниць України, зокрема, встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Положеннями ст. 122 Статуту залізниць України визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Вимогами п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644, також визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

За матеріалами справи судом встановлено, що під час перевезення вантажу відправленого ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" у вагоні №60918042, на станції Подільськ (Котовськ) Одеської залізниці було здійснено контрольне зважування зазначеного вагону на справних повірених вагонних вагах та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що 22 травня 2018р. складено комерційний акт №406802/41., згідно якого фактична вага вантажу у вагоні №60918042 склала 72 850 кг, що більше ніж зазначено в накладній на 3 970 кг та більш вантажопідйомності вагону на 3 850 кг, вагон прибув у технічного справному стані. Для усунення комерційної несправності та приведення маси вантажу до вантажопідйомності вагону, надлишок вантажу було вивантажено вантажовідправником, про що було складено відповідний акт від 24.05.2018р. за №45.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" зобовязань щодо вірного визначення маси вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем.

Позивачем, відповідно до положень ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, було нараховано відповідачу штраф у пятикратному розмірі провізної плати за невірно визначену масу вантажу, що склало 74 993 грн. 00 коп. (14 998 грн. 60 коп. х 5 = 74 993 грн. 00 коп.).

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України також встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надані в ході розгляду справи представником пояснення, а також відсутність доказів щодо спричинених позивачу збитків, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованого штрафу відповідачу ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" до потрійного розміру провізної плати, що становить 44 995 грн. 80 коп. (14 998 грн. 60 коп. х 3), у звязку з чим позовні вимоги задовольняються судом частково.

Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат у розмірі 14 898 грн. 48 коп., понесених у звязку з відчепленням спірного вагону, його переважуванням, вивантаженням надлишку вантажу,, які відповідно до ст. 24 Статуту підлягають стягненню з відповідача, то, на думку суду, ця вимога не підлягає задоволенню з таких підстав:

У якості підстави та єдиного доказу стягнення з відповідача витрат у розмірі 14 898 грн. 48 коп. позивач послався на ОСОБА_3 загальної форми №60 від 24.05.2018р. №60. Але, матеріли справи не містять відповідних доказів та документів, які підтверджують вчинення зазначених у ОСОБА_3 дій, витрачення на їх вчинення саме того часу та підстав застосування саме тієї плати, про які зазначено у ОСОБА_3. Сам же по собі ОСОБА_3 №60 від 25 травня 2018р., за відсутністю документів, що підтверджують застосовані тарифи, витрачений час, та необхідність проведення певних робіт, не може бути належним та допустимим доказом для стягнення з відповідача суми понесених витрат.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для частково задоволення позовних вимог АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" зі стягненням з ТОВ "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" штрафу у розмірі 44 995 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у розмірі 1469 грн. 97 коп. покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-грецьке підприємство "ІМТРЕКС" (вул. Хантадзе, буд. 2/12 Н, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, б. 5, м. Київ, 03680; ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, б. 19; ) штраф у розмірі 44 995 (сорок чотири тисячі девятсот девяносто пять) грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1469 (одна тисяча чотириста шістдесят девять) грн. 97 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 04 лютого 2019 р.

Суддя Н.В. Рога