УХВАЛА

м. Київ

04.02.2019Справа № 910/1052/19

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська,20; ідентифікаційний код 41946011) за вимогою про стягнення з Державного підприємства міністерства оборони України «Київський завод «Ремдизель» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 28; ідентифікаційний код 08247289) 59.091,35 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства міністерства оборони України «Київський завод «Ремдизель» 59.091,35 грн., з яких: 41.317,72 грн. основного боргу, 13.764,79 грн. інфляційних втрат, 4.008,84 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулось із заявою про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за договором від 16.01.12. № 52210 про постачання електричної енергії.

У п. 3 ч. 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Оскільки вимоги про стягнення 13.764,79 грн. інфляційних втрат, 4.008,84 грн. 3% річних не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу за вимогами в цій частині.

Крім того, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Далі, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником пред'явлено до стягнення 41.317,72 грн. боргу за спожиту електроенергію, а вимоги мотивовано тим, що відповідачем грошові кошти за таку електроенергію оплачено лише частково, внаслідок чого утворилась пред'явлена до стягнення заборгованість. Однак, до матеріалів справи не подано доказів часткової оплати в Державним підприємством міністерства оборони України «Київський завод «Ремдизель» грошових коштів за спожиту електроенергію за означеним договором.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства міністерства оборони України «Київський завод «Ремдизель» 41.317,72 грн. основного боргу.

2. Відмовити Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства міністерства оборони України «Київський завод «Ремдизель» 13.764,79 грн. інфляційних втрат, 4.008,84 грн. 3% річних.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.02.19. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко