ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2019 Справа № 905/1028/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МАКРОЛАБ ЛТД, м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства ЄНАКІЄВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 341782,56грн. - основного боргу, 6698,94грн. пені, 1376,49грн. 3% річних, 6835, 65грн. інфляційних нарахувань

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю МАКРОЛАБ ЛТД, м. Київ звернулось із позовом до Приватного акціонерного товариства ЄНАКІЄВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 341782,56грн. - основного боргу, 6698,94грн. пені, 1376,49грн. 3% річних, 6835,65грн. інфляційних нарахувань.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.05.2017 за вищевказаним позовом порушено провадження у справі №905/1028/17.

22.05.2017 до господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява б/н б/д Приватного акціонерного товариства ЄНАКІЄВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД, м. Маріуполь, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю МАКРОЛАБ ЛТД, м. Київ про визнання договору поставки №16000716 від 11.08.2016 недійсним.

Ухвалою від 22.05.2017 суд повернув зустрічну позовну заяву без розгляду.

14.06.2017 надійшла апеляційна скарга б/н б/д Приватного акціонерного товариства Єнакієвський Металургійний Завод на ухвалу господарського суду Донецької області від 22.05.2017.

Супровідним листом від 16.06.2017 матеріали справи №905/1028/17 направлені до Донецького апеляційного господарського суду.

26.06.2017 матеріали справи №905/1028/17 повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

27.06.2017 на адресу суду надійшов лист №905/1028/17 від 27.06.2017 про запит справи у звязку з надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства Єнакієвський Металургійний Завод на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2017.

Ухвалою від 27.06.2017 зупинено провадження у справі № 905/1028/17 на строк до повернення матеріалів справи № 905/1028/17 до господарського суду Донецької області.

Верховний суд ухвалою від 05.04.2018 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства Єнакієвський Металургійний Завод на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2017 та на ухвалу господарського суду Донецької області від 22.05.2017 повернув скаржнику без розгляду.

07.05.2018 матеріали справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

15.12.2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017р., яким зокрема, Господарський процесуальний кодексу України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу XI Перехідних положень ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII, чинній з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 10.05.2018 поновлено провадження у справі 905/1028/17, справу №905/1028/17 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі.

17.05.2018 на адресу суду надійшов лист №905/1028/17 від 17.05.2018 про запит справи у звязку з надходженням касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2017.

Супровідним листом від 21.05.2018 матеріали справи №905/1028/17 направлені до Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 22.05.2018 постановлено зупинити провадження у справі № 905/1028/17 на строк до закінчення перегляду в касаційному порядку та повернення матеріалів справи № 905/1028/17 до господарського суду Донецької області.

25.06.2018 матеріали справи №905/1028/17 повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 26.06.2018 поновлено провадження у справі 905/1028/17.

26.06.2018 на адресу суду надійшов лист №905/1028/17 від 26.06.2018 про запит справи у звязку з надходженням касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2017.

Ухвалою суду від 27.06.2018р. зупинено провадження у справі №905/1028/17 на строк до закінчення перегляду в касаційному порядку та повернення матеріалів справи № 905/1028/17 до господарського суду Донецької області.

Ухвалою Верховного суду від 15.08.2018р. касаційну скаргу ПрАТ Краснодонвугілля повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного суду від 11.10.2018р. касаційну скаргу ПрАТ Донецьккокс повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного суду від 11.10.2018р. касаційну скаргу ТОВ Спільне Українсько Швейцарське підприємство Метан повернуто скаржнику.

21.11.2018р. матеріали справи №905/1028/17 були повернуті на адресу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2018р., справу №905/1028/17 передано на розгляд судді Сковородіної О.М., у звязку з закінченням терміну повноважень судді Левшиної Я.О.

Ухвалою суду від 27.11.2018р. провадження у справі №905/1028/17 було поновлено та продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 21.12.2018р. у справі №905/1028/17 було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №16000716 від 11.08.2016р. щодо оплати вартості поставленого товару, у звязку з чим просить суд стягнути основну суму заборгованості, пеню, інфляційні нарахування та 3% річних.

26.06.2017р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову.

Підставами відмови у задоволенні позову вважає: 1) захоплення всього майна відповідача, виробничих потужностей, всієї документації; 2) накладну про отримання товару підписано неналежною особою, тому така накладна не може вважатися належним доказом.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

11.08.2016р. між Приватним акціонерним товариством ЄНАКІЄВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД (далі покупець або відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю МАКРОЛАБ ЛТД (далі постачальник або позивач) було укладено договір поставки №21676-ЛВ/16000716 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобовязується, а покупець прийняти та оплатити продукцію (далі товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.1 договору кількість, номенклатура, виробник та рік виготовлення товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які є невідємною частиною.

Як вбачається з п. 4.1 договору поставка товару здійснюється по цінам, які визначені у відповідності з умовами поставки вказаними у специфікаціях та включають в себе усі податки, збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника повязані з поставкою товару.

За приписами п. 5.1 договору оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в даному договорі.

З п. 5.2 договору вбачається, що оплата за поставлений товар буде виконуватись продовж тридцяти календарних днів з моменту поставки товару та представлення покупцю документів, зазначених у п. 6.4 даного договору, якщо інше не вказано у специфікаціях.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати поставленого товару покупець сплачує пеню у розмірі 0,04% від вартості поставленого товару за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої у відповідному періоді.

22.08.2016р. в межах договору поставки №21676-ЛВ/16000716 від 11.08.2016р. між сторонами була укладена специфікація №1, відповідно до якої був визначений товар поставки Твердомір Verzus 750 CCD з метрологічною атестацією (калібруванням) та його вартість з урахуванням НДС 683 565,13 грн.

Строк поставки 8-10 тижнів с моменту вчинення предоплати 50%.

Строк оплати поставленого товару: 50% - предоплата, 50% - за фактом поставки продукції впродовж 10 банківських днів.

Договір поставки №21676-ЛВ/16000716 від 11.08.2016р. та специфікація №1 до договору поставки №21676-ЛВ/16000716 від 11.08.2016р. підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

02.09.2016р. позивачем був виставлений рахунок на оплату №183 на суму 683 565,13 грн.

27.10.2016р. відповідач за рахунком №183 від 02.09.2016р. здійснив оплату в сумі 341 782,57 грн.

10.01.2017р. відповідачем було видано ОСОБА_1 довіреність №14 від 10.01.2017р. на отримання Твердоміру Verzus 750 CCD з метрологічною атестацією (калібруванням) за договором поставки №21676-ЛВ/16000716 від 11.08.2016р.

Відповідно до накладної №5 від 13.01.2017р. Володіна 07.02.2017р. отримала Твердомір Verzus 750 CCD з метрологічною атестацією (калібруванням) вартістю 683 565,13 грн.

Накладна №5 від 13.01.2017р. скріплена печаткою ПрАТ «ЄМЗ» без зауважень.

Щодо зауважень відповідача відносно отримання товару.

Суд вважає хибними посилання відповідача на неотримання товару, оскільки, в супереч довіреності №14 від 10.01.2017р. особа, яка була уповноважена на отримання Твердоміру Verzus 750 CCD з метрологічною атестацією (калібруванням) його не отримала, а твердомір був отриманий іншою особою - Володіною.

Проте, відповідно до специфікації поставка товару здійснювалась на склад відповідача у місті Краматорську.

В той час, як відповідно до витягу з кримінального провадження №0000803 захоплені будівлі відповідача знаходились у місті Єнакієве та місті Макіївка.

Також, не надано доказів, що Володіна не є працівником у місці поставки товару (склад відповідача у місті Краматорськ).

Та взагалі, більш ніж 2 роки з моменту здійснення передоплати відповідач не звертався з будь-якими вимогами до позивача про повернення передоплати в розмірі 341 782,57 грн. та/або про поставку Твердоміру Verzus 750 CCD з метрологічною атестацією (калібруванням).

У відповідності до умов п. 5.2 договору строк оплати решти суми за поставлений товар настав 10.03.2017р.

Відповідачем сума в розмірі 341 782,56 грн. не була оплачена.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

14.04.2017р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію б/н від 14.04.2017р. про сплату 354 551,18 грн., з яких 341 782,56 грн. основного боргу, 4 921,67 грн. пені, 1011,30 грн. 3% річних та 6835,65 грн. інфляційних.

Відповідачем сума боргу не була погашена.

Тому, позовні вимоги про стягнення основної суми заборгованості в сумі 341 782,56 грн. підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена до стягнення пеня в розмірі 6 698,94 грн. на підставі п. 7.2 договору поставки за загальний період за період з 10.03.2017р. по 14.04.2017р. (включно).

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що він є арифметично невірним, за розрахунком суду розмір пені становить 4 921,67 грн. та підлягає задоволенню в розмірі встановленому судом.

Позивачем заявлена до стягнення сума 3% річних в розмірі 1 376,49 грн. та інфляційних втрат в сумі 6 835,65 грн. за період з 10.03.2017р. по 14.04.2017р. (включно).

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що він є арифметично невірним, за розрахунком суду розмір 3% річних становить 1 011, 30 грн. та підлягає задоволенню в розмірі встановленому судом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

У звязку з тим, що позивачем індекс інфляції не розрахований за повний місяць, тому вимога про стягнення інфляційних втрат в розмірі 6 835,65 грн. не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сума судового збору стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю МАКРОЛАБ ЛТД, м. Київ до Приватного акціонерного товариства ЄНАКІЄВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД, м. Маріуполь, Донецька область про: стягнення основного боргу в розмірі 341782,56грн. підлягають задоволенню у повному обсязі; стягнення пені в розмірі 6698,94грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 4 921,67 грн.; стягнення 3% річних в розмірі 1376,49грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 1 011,30 грн.; стягнення інфляційних втрат в розмірі 6835, 65грн. не підлягає задоволенню.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ЄНАКІЄВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД (87504, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Ілліча, 54, блок 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МАКРОЛАБ ЛТД (03127, м.Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 122АДРЕСА_1, ) основний борг в розмірі 341 782,56грн., пеню в розмірі 4 921,67, 3% річних в розмірі 1 011,30 грн. та суму судових витрат в розмірі 5 215,73 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 16.01.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.01.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.М. Сковородіна