РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/932/18
Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., за правилами спрощеного позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області,

вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя», вул. Кільцева, 2, с. Галаганівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15441

предмет спору: про відшкодування збитків в сумі 15820,08грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 19.05.2017 за № 11-08/1282, представник

від відповідача: не прибув

У судовому засіданні 21.01.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області подано позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» (надалі СТОВ «Нове життя») про відшкодування збитків у сумі 15820,08грн, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок самовільного забору води з артезіанських свердловин у період з 19.01.2014 по 26.06.2014, без дозволу на спеціальне водокористування. Кошти, заявлені до стягнення в межах даної справи, позивач на підставі норм п. 7 частини 3 статті 29, п. 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України просить перерахувати в наступному порядку: до спеціального фонду Державного бюджету в сумі 4746,02 грн (30%) та до спеціального фонду місцевих бюджетів в сумі 11074,06 грн (70%).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.07.2018, за результатами позапланової перевірки СТОВ «Нове життя» за дотриманням вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області виявлено порушення норм статей 44, 49 Водного кодексу України, а саме здійснення субєктом господарювання у період з 19.04.2014 по 26.06.2014 самовільного забору води з артезіанських свердловин, без дозволу на спеціальне водокористування.

З огляду на зазначене, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, на підставі ОСОБА_2 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 за № 389 (із змінами та доповненнями), визначено загальний розмір заподіяних збитків державі внаслідок здійснення самовільного водокористування СТОВ «Нове життя» за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 у сумі 15820,08грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду Державної екологічної інспекції у Чернігівській області з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2018 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі № 927/932/18 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 21.01.2019. Вказаною ухвалою суду, відповідачу, в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) встановлено строк для подання відзиву на позов та розяснено останньому, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд, беручи до уваги зміст частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у судовому засіданні 21.01.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив суду, що забір води з артезіанських свердловин у період з 19.01.2014 по 26.06.2014 зроблений відповідачем за відсутності дозволу на спеціальне водокористування. Обсяг забору води визначався позивачем саме на підставі довідок відповідача. Факт порушення відповідачем законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів зафіксовано актами від 23.11.2016 за № 253/05 та від 04.07.2018 за № 135/05. При цьому, обсяг забору води зазначений у перелічених актах не дублюється. Так, відповідачем під час першої перевірки було не враховано весь обсяг забраної ним води та помилково зазначено обсяг у розмірі 860 м.куб.

Як пояснив позивач, під час повторної перевірки відповідачем було зазначено саме про додатковий обсяг забраної води у спірному періоді в обємі 4640 м.куб., без включення обєму, що добровільно ним сплачений згідно виставленої претензії від 05.12.2016 за № 11-07/3177 та платіжного доручення від 13.12.2016 за № 432.

Відповідач у судове засідання не зявився, повноважного представника не направив, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за № 762.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 зазначеної статті встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що згідно статей 42, 43 ГПК України сторони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відтак, не прибуття відповідача у судове засідання 21.01.2019, не подання ним відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у відповідності до статей 178, 202 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області (далі - ОСОБА_2), відповідно до вимог статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі наказу від 07.11.2016 № 656 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ «Нове життя» у с. Галаганівка Семенівського району Чернігівської області, по вул. Кільцева, 2, у присутності керівника СТОВ «Нове життя» ОСОБА_3

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 253/05 (далі Акт перевірки № 253/05), в якому зазначено наступне:

- основним видом діяльності СТОВ «Нове життя» є змішане сільське господарство;

- водопостачання підприємства для задоволення виробничих потреб та передачі вторинним водокористувачам здійснюється за рахунок артезіанських свердловин, всього на балансі підприємства три артезіанські свердловини, а саме: № 1/3/127/2, місце розташування - с. Галаганівка Семенівського району, глибина свердловини 75,0 м, продуктивність - 8,0 м. куб. на год; № 2/6/156/3, місце розташування - с. Галаганівка Семенівського району, глибина свердловини 86,0 м., продуктивність - 6,3 м.куб на год; № 7/б/н, місце розташування - с. Галаганівка Семенівського району, глибина свердловини 90,0 м, продуктивність 10,0 м. куб. на год;

- підприємство здійснює забір води з підземних джерел водопостачання на підставі дозволу на спеціальне водокористування Укр № 73 А/Чрн, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації 27.06.2014. Термін дії дозволу з 27.06.2014 по 27.06.2017;

- ліміт забору води, встановлений в дозволі на спеціальне водокористування становить 37,97 м.куб. за добу, 13,05 тис. м.куб. на рік. Фактично за добу з артезіанських свердловин забирається близько 35 м.куб. води;

- відповідно до статистичної звітності за формою № 2ТП-водгосп в 2015 році з артезіанських свердловин, розташованих на території підприємства забрано 12,0 тис. м.куб. води;

- у ході перевірки встановлено, що термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування Укр № 3571 А/Чрн, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Чернігівській області 18.01.2008, закінчився 18.01.2014;

- за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 підприємством самовільно, без дозволу на спеціальне водокористування, забрано 860 м.куб. підземних вод, що є порушенням статей 44, 49 Водного кодексу України.

Довідка СТОВ «Нове життя» № 123 від 23.11.2016 про обєми забраних вод за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 (наявна в матеріалах справи).

Акт перевірки № 253/05 підписаний старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області ОСОБА_4 та директором СТОВ «Нове життя» ОСОБА_3 (без зауважень).

Відповідно до довідки СТОВ «Нове життя» від 23.11.2016 № 123, складеної за підписом директора, за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 підприємством забрано з артезіанських свердловин 860 м.куб. води.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 направлено на адресу СТОВ «Нове життя» претензію від 05.12.2016 №11-07/3177 про відшкодування збитків у сумі 2273,84грн, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у результаті самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 19.01.2014 по 26.06.2014. До вказаної претензії додано розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в результаті самовільного використання води СТОВ «Нове життя» (Чернігівська область, Семенівський район, с. Галаганівка, вул. Кільцева, 2) згідно якого розмір збитків за самовільний забір води обємом 860 м.куб. (визначено на підставі довідки СТОВ «Нове життя» від 23.11.2016 за № 123) становить 2273,84грн.

Як вбачається з матеріалів справи, СТОВ «Нове життя» ,згідно виставленої претензії на підставі платіжного доручення № 432 від 13.12.2016 сплачено кошти у розмірі 2273,84грн, призначення платежу «відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів».

04.07.2018, відповідно до вимог статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі наказу від 27.06.2018 № 340 та направлення № 340 ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку СТОВ «Нове життя» (Чернігівська область, Семенівський район, с. Галаганівка, по вул. Кільцева, 2) у присутності керівника СТОВ «Нове життя» ОСОБА_3 щодо виконання вимог припису № 312/05 від 28.11.2017 в частині дотримання водоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт №135/05 (далі Акт перевірки № 135/05).

У ході позапланової перевірки 04.07.2018, щодо додержання законодавства про охорону навколишнього природного середовища в частині спеціального водокористування встановлено, що термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування Укр № 3571 А/Чрн, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Чернігівській області 18.01.2008, закінчився 18.01.2014. За період з 19.01.2014 по 26.06.2014 підприємством самовільно, без дозволу на спеціальне водокористування, забрано 4640 м.куб. підземних вод, що є порушенням статей 44, 49 Водного кодексу України, про що зазначено у Акті перевірки № 135/05; довідка СТОВ «Нове життя» № 16 від 04.07.2018 про обєми забраних вод за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 (наявна в матеріалах справи).

Акт перевірки №135/05 підписаний старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області ОСОБА_4 та директором СТОВ «Нове життя» ОСОБА_3 (без зауважень).

Відповідно до довідки СТОВ «Нове життя» від 04.07.2018 № 16, складеної за підписом директора, за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 підприємством забрано з артезіанських свердловин 4640 м куб води. При цьому згідно довідки від 04.07.2018 № 17 директор СТОВ «Нове життя» повідомив, що під час надання довідки про забір води за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 в ході планової перевірки від 23.11.2016 було не враховано весь обєм забраної води за вказаний період у звязку з тим, що було втрачено облік та звітність за зазначений період.

З урахуванням наведеного, 25.07.2018, ОСОБА_2 направлено на адресу СТОВ «Нове життя» претензію від 25.07.2018 № 12-03/1754 про відшкодування збитків у сумі 15820,08грн, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в результаті самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 19.01.2014 по 26.06.2014, яка отримана відповідачем 27.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 506.

До вказаної претензії додано розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у результаті самовільного використання води СТОВ «Нове життя» (Чернігівська область, Семенівський район, с. Галаганівка, вул. Кільцева, 2), за яким розмір збитків за самовільний забір води обємом 4640 м.куб. (визначено на підставі довідок СТОВ «Нове життя» від 04.07.2018 за № 16-17) становить 15820,08грн.

Відповідач вказані збитки у розмірі 15820,08грн не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

За приписами частини 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Пунктом 9 статті 44 Водного кодексу України (далі ВК України) встановлено обов'язок водокористувачів здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу. Аналогічна норма міститься у статті 49 ВК України, згідно якої спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до статті 48 ВК України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Виходячи зі змісту частини 2 та 3 статті 49 ВК України дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування.

Порядок погодження і видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджений постановою КМУ від 13.03.2002 за № 321.

Частиною 1 статті 50 ВК України унормовано, що строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Як вбачається з актів від 07.11.2016 за № 253/05 та від 04.07.2018 за № 135/05, складених за результатами перевірки, водопостачання СТОВ «Нове життя» здійснювалось з метою задоволення виробничих потреб та передачею вторинним водокористувачам за рахунок артезіанських свердловин. Відтак, з огляду на приписи статті 48 ВК України, ним здійснювалося саме спеціальне водокористування, що згідно з вимогами п. 9 частини 1 статті 44 ВК України може мати місце лише за наявності відповідного дозволу.

Статтею 110 ВК України передбачено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема у порушенні правил спеціального водокористування (п. 6 частини 3 вказаної статті).

Згідно зі статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до статті 111 ВК України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування є самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: (1) протиправна поведінка особи; (2) наявність шкоди; (3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; (4) вина завдавача шкоди.

Наявність всіх зазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відтак, саме на ОСОБА_2 покладено обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, СТОВ «Нове життя» повинно довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі № 925/119/18.

За частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

При цьому, шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (без дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) регламентовано Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованою в Мін'юсті України від 14.08.2009 за № 767/16783 (зі змінами та доповненнями) (далі - ОСОБА_2).

Відповідно до п. 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), здійснюється за формулою:

Зсам = 5 х W х Тар (грн.),

де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), м.куб.;

Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар'єрних та дренажних вод - грн/100 м.куб.).

Фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності) (п. 9.2. Методики).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, 23.11.2016 проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ «Нове життя», в ході якої встановлено, що за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 відповідачем самовільно, без дозволу на спеціальне водокористування, забрано 860 м.куб. підземних вод, що зафіксовано актом № 253/05.

На підставі ОСОБА_2 розраховано суму збитків, заподіяних державі СТОВ «Нове життя» внаслідок самовільного, без спеціального дозволу, забору підземних вод за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 обємом 860 м.куб. (згідно довідки № 123 від 23.11.2016 субєкта господарювання, складеної за підписом керівника), розмір яких склав 2273,84грн.

Як встановлено судом, відповідачем, на підставі платіжного доручення № 432 від 13.12.2016 відшкодовано завдані державі збитки на суму 2273,84грн.

Разом з тим, 04.07.2018, у ході позапланової перевірки щодо виконання СТОВ «Нове життя» вимог припису в частині дотримання водоохоронного законодавства, ОСОБА_2 встановлено, що за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 підприємством самовільно, без дозволу на спеціальне водокористування, забрано 4640 м.куб. підземних вод (згідно довідок № 16-17 від 04.07.2018 субєкта господарювання, складених за підписом керівника), що зафіксовано в акті № 135/05.

Як вбачається з Актів перевірки № 253/05 та № 135/05, та підтверджується повноважним представником позивача у судовому засіданні, обєм забраної води визначався саме на підставі довідок СТОВ «Нове життя» від 23.11.2016 № 123 та від 04.07.2018 № 16-17 зі змісту яких вбачається, що за період з 19.01.2014 по 26.06.2014 ним забрано з артезіанських свердловин 4640 м.куб. води. Причину неврахування всього обсягу забраної води під час попередньої перевірки (23.11.2016) відповідач пояснив втратою обліку та звітності за зазначений період.

При цьому, судом враховано середньодобовий та річний показники обсягу забирання відповідачем води з підземних джерел (артезіанських свердловин), що зафіксовані актами від 07.11.2016 за № 253/05 та від 04.07.2018 за № 135/05.

Так, відповідачем в середньому за добу з артезіанських свердловин забирається біля 35 м.куб. води. Відповідно, річний обсяг забору води складає 12,0 тис. м.куб. води.

З огляду на зазначене, суд взяв до уваги пояснення позивача про відсутність дублювання обсягів самовільно забраної відповідачем води у період з 19.01.2014 по 26.01.2014 (159 діб), зафіксованих актами від 07.11.2016 за № 253/05 та від 04.07.2018 за № 135/05. Враховуючи, що в середньому за 159 діб відповідач мав забрати 5565 м.куб. води з підземних джерел (артезіанських свердловин), у той же час згідно довідок відповідача у спірному періоді ним загалом було забрано 5500 м.куб. (860 м.куб. + 4640 м.куб.) води.

З наведеного слідує, що скорегований 04.07.2018 відповідачем обсяг забраної води є додатковим та встановлювався понад обсяг, що попередньо визначався ним на 07.11.2016.

Таким чином, беручи до уваги, що обсяг самовільно забраної СТОВ «Нове життя» води у спірному періоді визначався ОСОБА_2 виключно на підставі довідок самого субєкта господарювання, виходячи з того, що Акт перевірки №135/05 є чинним, підписаним директором СТОВ «Нове життя» ОСОБА_3, у судовому порядку не оскаржувався, а відповідачем доказів на підтвердження відсутності вини Підприємства у заподіянні шкоди суду не надано, суд, за наявності складу правопорушення доходить висновку про наявність підстав для стягнення з СТОВ «Нове життя» збитків у сумі 15820,08грн, завданих державі внаслідок здійснення водокористування без дозволу на спеціальне водокористування, а саме забору води з артезіанських свердловин у обсязі 4640 м.куб. у період з 19.01.2014 по 26.06.2014.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 15820,08грн.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору на суму 1762,00 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017, ) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» (вул. Кільцева, 2, с. Галаганівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15441, ) про відшкодування збитків в сумі 15820,08грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» (вул. Кільцева, 2, с. Галаганівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15441, ) збитки у розмірі 15820,08грн, заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, які перерахувати на наступні рахунки: до спеціального фонду Державного бюджету України 4746,02грн (30%) збитків та до спеціального фонду місцевих бюджетів отг. м. Семенів та Чернігівської обласної ради 11074,06грн збитків (70%) (отримувач: УК у Семенівському районі, отг. м. Семенів/24062100, р/р 5677, МФО 899998, ).

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» (вул. Кільцева, 2, с. Галаганівка, Семенівський район, Чернігівська область, 15441, ) на користь Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017, ) 1762,00грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 24.01.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко