ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/3802/16

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради

про стягнення 2976896,23 грн.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

суддя Т.П. Карпечкін

суддя О.В. Конюх

секретар судового засідання: Демідова А.А.

за участю представників:

від позивача (скаржника): Конопліцький І.В. (довіреність № 14-208 від 26.10.2018 р.);

від відповідача: Мамаєв Д.Ю. (ордер № 408306 від 14.01.2019 р.);

від відділу ДВС: не з'явився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 10.03.2017 р. (головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Конюх О.В., Щоткін О.В.) у справі № 911/3802/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради про стягнення 2976896,23 грн. було задоволено повністю.

12.04.2017 р. на виконання рішення від 10.03.2017 р. господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

12.12.2018 р. до господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла скарга № 14/5-3233В від 10.12.2018 р. (вх. № 250/18 від 12.12.2018 р.) на дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 12.04.2017 р., за якою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» просить суд: 1) прийняти до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та рішення старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. з винесення 20.09.2018 р. постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016; 2) визнати неправомірними дії рішення старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. з винесення 20.09.2018 р. постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016; 3) зобов'язати начальника відділу Васильківської міськрайонної державної виконавчої служби виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Очеретяна І.О., скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, винесену 20.09.2018 р. в межах виконавчого провадження ВП № 56323016; 4) зобов'язати старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяну І.О. або іншого державного виконавця вказаного відділу продовжити примусове виконання рішення суду у справі № 911/3802/16 в межах виконавчого провадження ВП № 56323016, про що винести відповідну постанову; 5) про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, Відділу Васильківської міськрайонної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомити не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, суд та Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Згідно з приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2018 р. (головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Конюх О.В., Щоткін О.В.) розгляд скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/5-3233В від 10.12.2018 р. (вх. № 250/18 від 12.12.2018 р.) було призначено на 26.12.2018 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2018 р., у зв'язку з відпусткою судді Щоткіна О.В., згідно з розпорядженням № 100-АР від 21.12.2018 р. та проведенням повторного автоматизованого розподілу справи для заміни судді, скаргу на дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/3802/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Конюх О.В., Карпечкін Т.П.

У судовому засіданні 26.12.2018 р. представник позивача (скаржника) вимоги скарги № 14/5-3233В від 10.12.2018 р. (вх. № 250/18 від 12.12.2018 р.) підтримував, представник відповідача проти задоволення зазначеної скарги заперечував та клопотав про надання часу для викладення заперечень відповідача з поданням відповідних доказів, мотивуючи вказане клопотання неотриманням ухвали господарського суду Київської області від 17.12.2018 р. та необізнаністю із датою і часом судового засідання; представник відділу ДВС проти задоволення скарги усно заперечувала, вважаючи свої дії законними та обґрунтованими, вказувала на можливість надати суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 56323016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2018 р. було відкладено розгляд скарги на 14 січня 2019 р.

14.01.2019 р. до господарського суду Київської області від Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради було подано заперечення б/н, б/д (вх. № 621/19 від 14.01.2019 р.) на скаргу на дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області, відповідно до яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні скарги з огляду на те, що пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того, хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" і постачальники електричної енергії) та боржниками (підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, налають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення. що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)), а частина 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 р., а саме - крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі - згідно з рішенням суду. Водночас, боржник зазначає, що Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради основний борг було сплачено шляхом перерахування коштів на рахунки скаржника, у зв'язку з чим договір реструктуризації заборгованості укладено не було.

У судовому засіданні 14.01.2019 р. представник скаржника (позивача) підтримував скаргу у повному обсязі; представник боржника (відповідача) заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі; представник відділу ДВС у судове засідання не з'явився, матеріалів виконавчого провадження до справи не надав.

Розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/5-3233В від 10.12.2018 р. (вх. № 250/18 від 12.12.2018 р.) на дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 12.04.2017 р., суд зазначає наступне.

10.03.2017 р. господарським судом Київської області у справі № 911/3802/16 було прийнято рішення про стягнення з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на користь Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України» 2003520,69 грн. основної заборгованості, 593178,09 грн. інфляційних втрат, 285222,99 грн. 3% річних, 627370,46 грн. пені, 44653,44 грн. судового збору. Вказане рішення було винесено у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору № 2119/15-ТЕ-17 від 04.12.2014 р. На виконання вищевказаного рішення, 12.04.2017 р. судом було видано наказ, який перебуває на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (виконавче провадження ВП № 56323016).

У поданій скарзі стягувач просить суд: визнати неправомірними дії рішення старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. з винесення 20.09.2018 р. постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016; зобов'язати начальника відділу Васильківської міськрайонної державної виконавчої служби виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Очеретяна І.О., скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, винесену 20.09.2018 р. в межах виконавчого провадження ВП № 56323016; зобов'язати старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяну І.О. або іншого державного виконавця вказаного відділу продовжити примусове виконання рішення суду у справі № 911/3802/16 в межах виконавчого провадження ВП № 56323016, про що винести відповідну постанову; про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, Відділу Васильківської міськрайонної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомити не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, суд та Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

У судовому засіданні представником скаржника були надані пояснення стосовно того, що стягувач за вимогою «визнати неправомірними дії рішення старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. з винесення 20.09.2018 р. постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016» просить суд про визнання неправомірними саме дій державного виконавця з винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

Зазначені пояснення враховані судом під час розгляду скарги.

Як слідує зі скарги, 27.11.2018 р. на адресу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла постанова старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016 з примусового виконання рішення господарського суду Київської області у справі № 911/3802/16 на підставі виданого 12.04.2017 р. судом наказу про стягнення з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 2003520,69 грн. основної заборгованості, 285222,99 грн. інфляційних втрат, 60782,09 грн. 3% річних, 627370,46 грн. пені.

Стягувач вважає, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 20.09.2018 р. в межах виконавчого провадження ВП № 56323016 була винесена державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

За твердженням скаржника, 08.11.2016 р. на адресу позивача від боржника надійшов графік погашення заборгованості у розмірі 10297351,77 грн., у тому числі - за договором від 04.12.2014 р. № 2119/15-ТЕ-17, невиконання умов якого стало підставою для винесення судового рішення у даній справі № 911/3802/16. Викладені обставини, на переконання скаржника, виключають можливість зупинення вчинення виконавчих дій згідно з п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону з огляду на встановлені ч. 4 ст. 34 цього Закону України «Про виконавче провадження» обмеження у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Крім того, скаржник звертає увагу суду на те, що в межах виконавчого провадження ВП № 56323016 з боржника стягується заборгованість з судового збору у розмірі 44653,44 грн., яка на момент звернення стягувача з даною скаргою до суду боржником не погашена. Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі - згідно з рішенням суду. Таким чином, з урахуванням положень ч. 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», на переконання стягувача, включення боржника до відповідного реєстру не є підставою для зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору.

Також скаржник наголошував, що ч. 3 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 7 частини 1 цієї статті, не зупиняється в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії.

Таким чином, на думку скаржника, дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 12.04.2017 р. у даній справі № 911/3802/16 є неправомірними та вчиненими всупереч нормам Конституції та законів України.

Дослідивши матеріали скарги стягувача щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області у даній справі, вивчивши позиції сторін виконавчого провадження, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вказаної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно частини 1 статті 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як встановлено судом, 05.05.2018 р. державним виконавцем, за заявою ПАТ «НАК «Нафтогаз України», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом на виконання рішення у даній справі щодо залишку боргу в сумі 1018028,98 грн.

У подальшому, на підставі пункту 7 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", 20.09.2018 р. державним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Як зазначалося вище, стягувач у скарзі, що розглядається судом, посилається на порушення виконавцем при прийнятті постанови про зупинення вчинення виконавчих дій приписів пунктів 7 і 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом 6 пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі - згідно з рішенням суду (ч. 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»).

Слід зазначити, що заборгованість за рішенням суду у даній справі не було відстрочено чи розстрочено, а також не було укладено між стягувачем та боржником договору щодо реструктуризації заборгованості.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що оскаржувана постанова від 20.09.2018 р. була прийнята державним виконавцем з посиланням на п. 7, а не на п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», посилання скаржника на приписи наведеної вище ч. 4 ст. 34 Закону є безпідставними.

Також судом відхиляються посилання скаржника на те, що постановою від 20.09.2018 р. державним виконавцем було зупинено вчинення виконавчих дій щодо стягнення судового збору в сумі 44653,44 грн., оскільки наведене не підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. Зокрема, до суду не подано будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що до «залишку боргу в сумі 1018028,98 грн.», щодо стягнення якого було відкрито виконавче провадження, входить судовий збір.

Поряд з цим, слід зазначити, що і посилання боржника на те, що Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради було сплачено основний борг за рішенням суду у даній справі шляхом перерахування коштів на рахунки скаржника, не підтверджено жодними доказами.

Водночас, суд констатує, що дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 12.04.2017 р. у справі № 911/3802/16 є неправомірними з огляду на приписи п. 7 ч. 1 та ч. 3 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначалось вище, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом 6 пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону

У відповідності з абзацом 6 пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів, та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

При цьому, виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 7 частини 1 цієї статті, не зупиняється в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії (ч. 3 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, оскільки стягувачем за наказом у даній справі є ПАТ «НАК «Нафтогаз України», то підстави для зупинення вчинення виконавчих дій з посиланням саме на п. 7 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» є відсутніми.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на все викладене вище, вимоги скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/5-3233В від 10.12.2018 р. (вх. № 250/18 від 12.12.2018 р.) на дії старшого державного виконавця Васильківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 12.04.2017 р. підлягають задоволенню в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. з винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016 та зобов'язання державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області продовжити примусове виконання рішення суду у справі № 911/3802/16 в межах виконавчого провадження ВП № 56323016.

Водночас, вимогу скаржника про зобов'язання начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Очеретяна І.О., в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, винесену 20.09.2018 р. в межах виконавчого провадження ВП № 56323016, суд вважає необґрунтованою з огляду на таке.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Поряд з цим, згідно з ч. 3 тієї ж ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, вимога скаржника про зобов'язання судом начальника відділу ДВС, якому підпорядкований державний виконавець, в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, з якою не погоджується скаржник, не ґрунтується на наведених вище приписах Закону.

Щодо вимоги скаржника про повідомлення суду та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня її одержання, то суд залишає її без задоволення, оскільки спрямування такої вимоги до суду належним чином скаржником не вмотивоване та не обґрунтоване посиланнями на приписи законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог скаржника.

Решта доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 340-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/5-3233В від 10.12.2018 р. на дії старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 56323016 з примусового виконання наказу у справі № 911/3802/16 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяної І.О. з винесення постанови від 20.09.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 56323016.

3. Зобов'язати державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області продовжити примусове виконання рішення суду у справі № 911/3802/16 в межах виконавчого провадження ВП № 56323016, про що винести відповідну постанову.

4. У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

5. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та Васильківському міськрайонному відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська, буд. 5).

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 23.01.2019 р.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

Суддя Т.П. Карпечкін

Суддя О.В. Конюх