ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/369/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс",

представник позивача - Гриценко Б.М. (директор),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі",

представник відповідача - Нанкевич О.Л. (довіреність № 200 від 14.01.2019),

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс",

на рішення господарського суду Донецької області

від 05.06.2018

у складі судді Зекунова Е.В.,

та постанову Донецького апеляційного господарського суду

від 15.08.2018

у складі колегії суддів: Черноти Л.Ф. (головуючий), Радіонової О.О., Попкова Д.О.,

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі",

про стягнення 6 324 871, 71 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" про стягнення суми за договором про надання юридичних послуг в сумі 6 083 120, 04 грн., інфляційних збитків - 193 282, 96 грн. та 3 % річних - 48 468, 71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору № 591-ВС-ДЦ про надання юридичних послуг з організації роботи щодо стягнення боргу з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", укладеного 20.11.2016 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник).

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.06.2018, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2018 у справі № 905/369/18, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи судові рішення господарські суди попередніх інстанцій виходили з відсутності доказів надання послуг відповідно до умов договору. Суди дійшли висновку, що сума заборгованості Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" перед відповідачем була погашена в результаті самостійно проведених відповідачем заходів щодо її погашення та не є результатом діяльності позивача.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Донецької області від 05.06.2018 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2018 у справі № 905/369/18, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс" звернулось з касаційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій просило їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник посилається на невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права (ст. ст. 526, 549, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України) та процесуального права (ст. ст. 73, 91 Господарського процесуального кодексу України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/369/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 03.10.2018, касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/369/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 19.11.2018 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс", датою проведення судового засідання визначено 15.01.2019. Витребувано з господарського суду Донецької області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 905/369/18. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 25.12.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно досліджені фактичні обставини справи, здійснили перевірку доказів з урахуванням визначених меж позовних вимог та вірно застосували законодавство під час розгляду справи.

В судовому засіданні 15.01.2019 в порядку ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 22.01.2019.

В судове засідання 22.01.2019 з'явились уповноважені представники позивача та відповідача, які надали пояснення у справі.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 20.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі" (замовник) укладений договір № 591-ВС-ДЦ про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець приймає зобов'язання надати юридичні послуги замовнику, а замовник - прийняти та оплатити надані юридичні послуги на умовах та в строки, що передбачено умовами цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору юридичними послугами, які надаються є послуги з організації роботи щодо стягнення боргу з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", а саме: проведення переговорів, підготовка листів, претензій, позовних заяв, клопотань, мирових угод, договорів, у тому числі договорів взаємозаліку чи переуступки боргу, підготовку заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" (), підготовка позовних заяв (збільшення позовних вимог), інших заяв та документів, направлення цих заяв та документів до суду, структурних підрозділів державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, представництво інтересів замовника у судах різних інстанцій, підприємствах, установах організаціях незалежно від форми власності під час розгляду зазначених заяв та документів.

В п. 2.3 договору сторони погодили, що прийом-передача наданих послуг буде здійснюватися щомісячно шляхом підписання Акта прийому-передачі фактично наданих послуг.

Акт прийому-передачі направляється замовнику до 10 числа поточного місяця, з обов'язковим зазначенням суми визначеної, згідно п 3.1 з урахуванням вимог п. 4.2.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту відправлення виконавцем акту прийому-передачі наданих послуг не направляє виконавцю підписаний акт або вмотивоване заперечення, то виконані послуги вважаються прийнятими.

Заперечення замовника щодо обсягу та якості наданих послуг повинні бути вмотивованими та містити конкретні посилання на невідповідність послуг результатам, які передбачені умовами договору. При цьому, сторони зобов'язані негайно погодити умови усунення відповідної претензії (п.2.5 договору).

Згідно з п.п. 3.1 та 3.2 договору вартість юридичних послуг, що надаються на умовах даного договору, встановлюється у розмірі 10 % (десять відсотків) від суми на яку зменшилась заборгованість ПАТ "Енергомашспецсталь" () перед замовником здійснюється протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання замовником коштів перерахованих чи стягнутих з ПАТ "Енергомашспецсталь" ().

Відповідно до п. 9.1 договору, останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов даного договору протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п. 9.2 договору).

Господарськими судами попередніх інстанцій також встановлено, що за період дії договору позивач направляв відповідачу акти виконаних робіт, а відповідач сплачував грошові кошти у повному обсязі, проте, акт виконаних робіт від 30.09.2017 на суму 1 444 423, 82 грн. та акт від 16.01.2018 на суму 5 207 390, 02 грн., відповідачем не підписані та не оплачені в повному обсязі.

Листом № 08-18/1418 від 24.11.2017 відповідач повідомив позивача про незгоду з сумою 1 444 423,17 грн. (акт виконаних робіт від 30.09.2017) вказуючи на підписання між ТОВ "ДТЕК високовольтні мережі" та ПАТ "Енергомашспецсталь" графіку погашення заборгованості та добровільне її погашення боржником, а також те, що юридичні послуги позивачем на спірні суми фактично не були надані.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 901 та 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій, або здійснення певної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною третьою цієї статті передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до ст. 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позовних вимог і заперечень на них, місцевий та апеляційний суди встановили, що сума заборгованості Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" перед відповідачем була погашена в результаті самостійно проведених відповідачем заходів щодо її погашення та не є результатом діяльності позивача. При цьому, як з'ясували суди попередніх інстанцій, акт прийому-передачі послуг від 16.04.2018 був надісланий на адресу відповідача після припинення дії договору (відповідач листом № 08-18/1424 від 24.11.2017 повідомив позивача про намір припинити дію договору з 01.01.2018).

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності факту надання відповідачу послуг відповідно до умов договору, в зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу та, відповідно, інфляційних втрат та 3 % річних.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (п. 1 ст. 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного, не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс" та залишення рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2018 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2018 у справі № 905/369/18 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне об'єднання "Капітал Правіс" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2018 у справі № 905/369/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Я.Погребняк

Суддя С.В.Жуков

Суддя Л.Й.Катеринчук