РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2019Справа № 910/15843/18

За позовомКомунального підприємства «Шкільне харчування Оболонського району м. Києва»
доУправління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації
простягнення 5 054 742,00 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Шкільне харчування Оболонського району м. Києва» (надалі - «Підприємство») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - «Управління освіти») про стягнення 1 540 451,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором №1503-1П від 19.03.2018, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 540 451,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.12.2018.

17.12.2018 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач вказував на те, що після відкриття провадження у даній справі між сторонами за спірним договором були підписані акти прийому-передачі наданих послуг, які збільшили суму заборгованості відповідача, у зв'язку з чим позивачем збільшено позовні вимоги до 3 650 905,00 грн.

Також 28.12.2018 з аналогічних підстав позивачем подано ще одну заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 5 054 742,00 грн.

Оскільки подані позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог відповідали приписам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, то були прийняті судом до подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2019.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення потового відправлення №945.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, 18.12.2018 до канцелярії суду подав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням викладеного, неявка представників позивача та відповідача, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті.

В судовому засіданні 30.01.2018 судом ухвалено рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 між Управлінням освіти (замовник) та Підприємством (учасник) був укладений договір №1503-1П (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов'язується у 2018 році надати замовнику послуги, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено найменування послуги: послуги з гарячого харчування в 32 закладах освіти (ДК 021:2015:55520000-1 - Кейтерингові послуги).

За змістом п. 1.4 Договору найменування (перелік) та вартість послуги, зазначені в розрахунку вартості послуги (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору розрахунки здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів згідно акту наданих послуг виконавцем шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

Згідно з п. 5.2 Договору місце надання послуги: навчальні заклади Оболонського району м. Києва відповідно до дислокації (додаток №2), що є невід'ємною частиною цього договору. Термін надання послуги: до 31.12.2018.

На виконання умов Договору позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 5 054 742,00 грн., що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг №19 від 15.11.2018, №20 від 20.11.2018, №21 від 29.11.2018, №22 від 05.12.2018, №23 від 13.12.2018 та №24 від 26.12.2018.

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5 054 742,00 грн.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 5 054 742,00 грн., що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг №19 від 15.11.2018, №20 від 20.11.2018, №21 від 29.11.2018, №22 від 05.12.2018, №23 від 13.12.2018 та №24 від 26.12.2018.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами укладеного між сторонами Договору не було погоджено строків оплати наданих послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензіями від 21.11.2018 (вх. №758-р від 22.10.2018), від 13.12.2018 (вх. №855-р від 13.12.2018) та від 27.12.2018 (вх. №878-р від 27.12.2018) позивач звертався до відповідача із вимогами оплатити надані послуги на загальну суму 5 054 742,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані послуги становить 5 054 742,00 грн., а строк виконання грошового зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг на момент розгляду справи по суті настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 5 054 742,00 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Управлінням освіти обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства про стягнення з Управління освіти заборгованості у розмірі 5 054 742,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а відтак задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Шкільне харчування Оболонського району м. Києва» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, 11-А; ідентифікаційний код 37445442) на користь Комунального підприємства «Шкільне харчування Оболонського району м. Києва» (04205, м. Київ, просп. Оболонський, 20; ідентифікаційний код 19475243) заборгованість у розмірі 5 054 742 (п'ять мільйонів п'ятдесят чотири тисячі сімсот сорок дві) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 75 821 (сімдесят п'ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 13 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий