РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2019Справа № 910/15640/18

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»

про стягнення 43 115,79 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування» (надалі - ПрАТ «Просто-Страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант») про стягнення 43 115,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Просто-Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S №1800597 від 02.03.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Chery, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3884292, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Вказаною ухвалою у Моторного (транспортного) страхового бюро України витребувано відомості щодо найменування страховика, якому видано бланк страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів №АК/3884292, страхувальника (П.І.Б., адреса), забезпечений транспортний засіб, строк його дії, ліміт відповідальності страховика та розмір франшизи.

06.12.2018 до Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист №9-09/37803 від 04.12.2018 до якого додано інформацію з єдиної централізованої бази даних щодо найменування страховика, якому видано бланк страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів №АК/3884292, страхувальника (П.І.Б., адреса), забезпечений транспортний засіб, строк його дії, ліміт відповідальності страховика та розмір франшизи.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 26.11.2018 отримана відповідачем 03.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №735, проте відзив на позовну заяву відповідачем не подано, будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

02.03.2018 між ПрАТ «Просто-Страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S №1800597 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, зокрема, автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

26.03.2018 о 16:15 год. в м. Києві по пр. Науки, 24, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Chery, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснюючи розворот на зелений сигнал основного світлофора, не надала дорогу автомобілю Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався прямо в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення та від удару автомобіль Chery, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив наїзд на автомобіль Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля Chery, реєстраційний номер НОМЕР_2, вимог п.п. 2.3 б), 16.6 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.05.2018 у справі №752/9419/18, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження (звіту) №127699, складеного 03.10.2018 суб'єктом оціночної діяльності - ФОП Карета О.Є., вартість відновлювального ремонту, автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 64 466,62 грн.

На підставі страхового акту №127699 від 01.06.2018, позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на рахунок СТО страхове відшкодування у розмірі 44 115,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9653 від 01.06.2018.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України позивач набув всіх прав і обов'язків страхувальника.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Chery, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chery, реєстраційний номер НОМЕР_2, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3884292, яким передбачено, що франшиза за ним становить 1 000,00 грн.

ПрАТ «Просто-Страхування» звернулось до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою №04-1612 від 20.06.2016 про здійснення перерахування страхового відшкодування у розмірі 44 115,79 грн., яка отримана останнім 25.06.2018, що зазначено відповідачем у листі №5488 від 30.07.2018.

Так, листом №5488 від 30.07.2018 ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» надало відповідь на заяву ПрАТ «Просто-Страхування» №04-1612 від 20.06.2016, в якому зазначено про необхідність надання додаткових документів, які направленні позивачем листом №04-2031 від 15.08.2018.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 64 466,62 грн., а позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 44 115,79 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд відзначає, що претензія ПрАТ «Просто-Страхування» про виплату (страхового) відшкодування залишена ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» без задоволення, а на момент розгляду справи по суті строк здійснення такого відшкодування настав.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, враховуючи встановлену судом вартість відновлювального ремонту, яка обмежена розміром права зворотної вимоги, яка перейшла до позивача, визначені полісом №АК/3884292 розміри лімітів відповідальності та франшизи (дорівнює 1 000,00), відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 43 115,79 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог та стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ПрАТ «Просто-Страхування» 43 115,79 грн. страхового відшкодування.

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, розмір судових витрат, які позивач очікував понести у зв'язку з розглядом даної справи, становив 1 762,00 грн. судового збору, а також 3 000,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу ПрАТ «Просто-Страхування» посилається на те, що факт надання правової допомоги позивачу підтверджується договором про надання правової допомоги №1 від 16.04.2018, укладеним з Адвокатським бюро «Синюк та партнери», актом виконаних робіт від 28.09.2018 та платіжними дорученнями №15693 від 04.09.2018 та №15694 від 04.09.2018.

Судом встановлено, що 16.04.2018 між Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування» (клієнт) та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги №1, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 та 4.6 вказаного договору вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками сторін з кожної сторони.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором (пункт 7.1 договору про надання правової допомоги №1 від 16.04.2018).

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про надання правової допомоги №1 від 16.04.2018, Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» було складено акт виконаних робіт від 28.09.2018, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно вказаного акту, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом складають 3 000,00 грн., які були сплачені клієнтом на рахунок адвокатського бюро 04.09.2018, що підтверджується платіжними дорученням №15693 від 04.09.2018 та №15694 від 04.09.2018.

Судом досліджено, що адвокатом Синюком С.Л. було надано послуги з консультації на суму 600,00 грн., підготовчих дій на суму 1 200,00 грн., а також послуги із підготовки та подання позовної заяви в суд на суму 1 200,00 грн., що відображено у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 28.09.2018.

Повноваження адвоката Синюка С.Л. підтвердженні ордером серії КС №444151 від 30.05.2018 виданим ПрАТ «Просто-Страхування».

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським бюро «Синюк та партнери» професійної правничої допомоги Приватному акціонерному товариству «Просто-Страхування» в межах даної справи на суму 3 000,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673) суму страхового відшкодування у розмірі 43 115 (сорок три тисячі сто п'ятнадцять) грн. 79 коп., судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий