ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" січня 2019 р.Справа № 33/205-07

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ
до КП БРР "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія
про за участю: стягнення 757808,09 грн.
учасники судового процесу не зявились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 серпня 2007 року по справі № 33/205-07 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" 589046,09 грн. боргу, витрати по сплаті державного мита у сумі 7579,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

На примусове виконання рішення суду було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.08.2010р. задоволено заяву ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Здійснено заміну позивача по справі з ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" () на його правонаступника - Дочірню Компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України" ().

20 грудня 2018 року до суду надійшла заява ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання (вх. №35491), в якій заявник просить суд:

1. Прийняти заяву до розгляду.

2. Визнати причини пропуску строку предявлення наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007р. №33/205-07 до виконання поважними та поновити строк предявлення наказу до виконання.

3. Видати дублікат наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007р. №33/205-07 про стягнення з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" 589046,09грн. боргу, 7579,00 грн. державного мита та 118,00грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Винести з даного приводу вмотивовану ухвалу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2018р. прийнято та призначено заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання (вх. №35491) до розгляду в судовому засіданні на 26.12.18р. об 10:40 год. Зобовязано ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надати до суду докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання. Зобов'язано КП БРР "Балаклійські теплові мережі" та Балаклійський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надати суду письмовий відзив на заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання, його документальне та нормативне обгрунтування.

Представник ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

Представник КП БРР "Балаклійські теплові мережі" в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав відзив на заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", в якому заперечує проти заяви та просить суд відмовити в задоволенні заяви ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання у звязку з її безпідставністю та необгрунтованістю.

Представник Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" не надав.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018р. було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду відповідної заяви на 17.01.2019р. о 11:20.

В судове засідання учасники судового процесу не зявились, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Даючи оцінку викладеним у заяві обґрунтуванням та поданим доказам, суд вважає заяву безпідставною та не підлягаючою задоволенню з огляду на наступне.

17.08.2007р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від 02 серпня 2007 року по справі № 33/205-07 було видано наказ про стягнення з боржника відповідних грошових сум на користь заявника з терміном його предявлення до виконання до 17.08.2010р. Вказаний наказ перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області ( нині - Балаклійський районний ВДВС ГТУЮ у Харківській області).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

За даними автоматизованої системи виконавчого провадження наказ господарського суду Харківської області по справі № 33/205-07 від 17.08.2007 року про стягнення заборгованості в сумі 596 743,09 грн., був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутність у боржника майна).

У відповідності до п. 9.9 Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 N 2274/5 та розділу XI п.2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5, встановлено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Матеріалами справи встановлено, що на теперішній час спірне виконавче провадження, журнали реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції за спірний період знищені, тому дослідити усі обставини вчинення виконавчих дій за знищеним виконавчим провадженням є неможливим.

З довідки начальника Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 9577 від 05.05.2018 вбачається, що наказ господарського суду Харківської області від 17.08.2007 №33/205-07 був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України "Про виконавче провадження" у редакції від 21.04.1999 № 606-ХІV та повторно до виконання не надходив.

Обгрунтовуючи заяву заявник стверджує, що оскільки виконавчий документ перебував на виконанні у органі ДВС та був повернутий стягувачу з правом повторного предявлення його на виконання, однак не був отриманий стягувачем, а також те, що лише у 2018 році заявникові стало відомо про винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа та відсутність оригіналу відповідного наказу на виконанні, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" вважає причини пропуску строку предявлення наказу на виконання поважними та просить суд поновити строк пред'явлення наказу Господарського суду Харківської області від 17.08.2007 №33/205-07 до виконання.

Даючи оцінку поважності причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання,суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

В наказі Господарського суду Харківської області від 17.08.2007 у справі № 33/205-07 зазначено строк його пред'явлення до виконання: до 17 серпня 2010 року, що відповідає приписам частини 1 ст.21 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції станом на 17.08.2007 року, за змістом яких виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

У відповідності до статті 22 цього закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, пред'явленням виконавчого документа до виконання строк пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007 у справі № 33/205-07 було перервано.

Але, з дня винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу - 31.10.2014, за приписами статті 22 вищевказаного Закону було встановлено новий строк, який закінчився 31.10.2017.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція) та ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999р.), визначено права та обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, зокрема, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання та користуватися іншими правами.

Суд вважає необхідним зазначити, що стягувачем, як в період з часу відкриття виконавчого провадження, так і після повернення виконавчого документа стягувачеві - 31.10.2014, не використано свого права, передбаченого вимогами вищевказаних норм Законів, як сторони виконавчого провадження, на ознайомлення з матеріалами справи, доказів направлення до відділу будь-яких запитів, клопотань щодо здійснення виконавчого провадження тощо до суду не надано.

Надання до суду в якості доказу звернення до виконавчого органу з запитом про надання повної інформації щодо проведення виконавчих дій заяви від 23.09.2010р., суд не вважає належним доказом, оскільки, по-перше, не надано доказів її надсилання начальнику ВДВС у встановленому законом порядку, а, по-друге, наявність лише однієї заяви за 11 років підтверджує невжиття ( неналежне вжиття) стягувачем належних заходів, які мали б призвести до обізнаності та своєчасного отримання відповідної інформації стосовно стану виконавчого провадження.

Вказані обставини свідчать про недобросовісне користування стягувачем своїми правами та обов'язками, що призвело до виникнення ситуації, коли судове рішення, яке є обов'язковим до виконання, не може бути виконане, оскільки наказ втрачено, а спірне виконавче провадження знищено.

Крім того, суд зазначає, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження (п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права та частиною національного законодавства, у відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", та статті 9 Конституції України, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_1 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_2 проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

З урахуванням викладеного, та приймаючи до уваги те, що з моменту пред'явлення виконавчого документа до органу ДВС, яке відбулося у 2007 році, стягувач упродовж майже 11 років не цікавився виконанням наказу господарського суду у даній справі, суд також критично ставиться до посилання заявника на те, що ДК "Газ України" є державним підприємством та має фінансові обмеження на відрядження своїх працівників до значно територіально віддалених органів від міста Києва, а також на те, стягувач не міг знайомитись з матеріалами виконавчого провадження у мережі інтернет.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 № 606-ХІV (в редакції станом на 31.10.2014), з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Отже, набувши статусу стягувача у виконавчому провадженні, з моменту пред'явлення виконавчого документа до виконання заявник мав бути обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні та, відповідно, не був позбавлений можливості скористатись відповідними механізмами контролю та захисту своїх прав у визначені законодавством строки.

Разом з тим суд вважає, що отримання інформації про відсутність на виконанні в органі ДВС наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007 у справі № 33/205-07 тільки у 2018 році є наслідком недобросовісного користування своїми процесуальними правами та нездійснення відповідних процесуальних обов`язків з боку стягувача щодо неопікування про стан виконавчого провадження протягом майже 11 років, що призвело до неможливості виконати рішення суду.

Суд зазначає, що можливість відновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання безпосередньо пов'язана з наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин без належного обгрунтування цього відповідними письмовими доказами. В такому випадку, обов'язковому встановленню підлягають обставини, які заважали стягувачу пред'явити виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

У відповідності до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На думку суду заявником не доведено належними доказами поважність причин пропуску строку для пред'явлення судового наказу до виконання, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від17.08.2007 у справі № 33/205-07 до виконання.

Відповідно до п.п. 19.4 п. 19 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Зміст наведених норм свідчить про те, що видача дублікату наказу у господарському процесі, хоча не ставиться в залежність від причин його втрати, однак обумовлена наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України. Так, процесуальний закон встановлює в якості умови видачі судом дублікату наказу звернення стягувача із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на викладене, та враховуючи звернення з відповідною заявою по закінченні строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, та відмову в задоволенні заяви стягувача щодо поновлення строку пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007 у справі № 33/205-07 до виконання, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про видачу дублікату зазначеного наказу відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 233-235, 329, п.п. 19.4 п. 19 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання (вх. №35491 від 20.12.2018р.) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.01.2019р.

Суддя ОСОБА_3