РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2019Справа № 910/15652/18

За позовомПриватного акціонерного товариства «ВФ Україна»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Вест Експрес»
простягнення 7 005 693,26 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Алдошина Н.О.
від відповідача:Іванюта О.Д.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» (надалі - ПАТ «ВФ Україна») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Експрес» (надалі - ТОВ «Вест Експрес») про стягнення 7 005 693,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконане грошове зобов'язання за угодою про надання телекомунікаційної послуги «Бізнес Розсилки» №100461546 від 06.03.2018, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 6 494 833,38 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 436 443,77 грн. та 3% річних у розмірі 74 416,11 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Суд відзначає, що відзив на позовну заяву відповідачем не подано, будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цьому ж судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що відповідач не замовляв у позивача послуги на заявлену до стягнення суму, а в матеріалах справи відсутні доказі надання відповідних послуг, що виключає можливість задоволення позовних вимог у даній справі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 між ПАТ «ВФ Україна» (оператор) та ТОВ «Вест Експрес» (відправник) була укладена угода про надання телекомунікаційної послуги «Бізнес Розсилки» №100461546 (надалі - «Угода»), відповідно до п. 2.1 якої оператор надає відправнику послугу «Бізнес Розсилки» (послуга) на умова і в порядку, передбаченими в цій угоді, а відправник сплачує за послугу на умовах, передбачених в розділі 4 цієї угоди.

Послугою «Бізнес Розсилки» відповідно до п. 1.1 вказаної Угоди є послуга доступу до мережі оператора, при якій відправнику надається можливість генерувати та відправляти повідомлення.

Відповідно до п. 1.14 Угоди заява - заява відправника про надання послуги «Бізнес Розсилки», здійснена по встановленій оператором формі, котра заповнюється відправником та погоджується оператором, в якій зазначені бажані параметри надання послуги, технологічний ідентифікатор, заплановані обсяги розсилок, ІР-адреса тощо. Після підписання цієї угоди заява стає невід'ємною частиною угоди.

Пунктом 4.1 Угоди визначено, що вартість послуги визначається відповідно до додатку «Вартість надання послуги «Бізнес Розсилки» до цієї угоди.

Згідно з п. 4.7 Угоди вартість послуги, яка підлягає оплаті оператору, сплачується відправником на підставі окремого рахунка оператора та в порядку, як це передбачено договором про надання телекомунікаційних послуг №СА-60013173/092015 від 15.09.2015, укладеним між сторонами.

За змістом п. 6.3 Угоди сторони домовились, що до цієї угоди застосовуються положення договору про надання телекомунікаційних послуг №СА-60013173/092015 від 15.09.2015 в частині положень, які прямо не зазначені/не врегульовані в цій угоді та не суперечать їй (в тому числі, але не виключно щодо порядку проведення розрахунків, відповідальності, порядку вирішення спорів, інших положень, що повинні бути в договорі про надання телекомунікаційних послуг згідно чинного законодавства тощо).

Зокрема, як встановлено судом 15.09.2015 між Приватним акціонерним товариством «МТС Україна», після зміни найменування - ПАТ «ВФ Україна», (оператор) та ТОВ «Вест Експрес» (відправник) був укладений договір про надання телекомунікаційних послуг номер особового рахунку абонента в ПАТ «МТС Україна» №СА-60013173/092015 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 6.1 Договору надання замовлених абонентом послуг здійснюється на умовах попередньої (авансової) оплати та/або наступної оплати (кредит) згідно з тарифами оператора, які є невід'ємною частиною цього договору. Розрахунковим періодом є поточний календарний місяць. Кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. В окремих випадках оператор може надавати декілька особових рахунків.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що розрахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує будь-яким доступним способом відповідно до законодавства. За наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

В якості додатків до Угоди сторонами були погоджені заяви №1 (додаток №4 до Угоди), №2 (додаток №5 до Угоди) та №3 (додаток №6 до Угоди) стосовно обсягу послуг.

На виконання умов Угоди позивачем були надані відповідачу послуги, оплата яких мала бути здійснена відповідно до рахунків №6 від 30.04.2018, №26 від 31.05.2018, №26 від 30.06.2018, №26 від 31.07.2018 та №26 від 31.08.2018.

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 6 494 833,38 грн.

Угода та Договір є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В якості додатків до Угоди сторонами були погоджені заяви №1 (додаток №4 до Угоди), №2 (додаток №5 до Угоди) та №3 (додаток №6 до Угоди) стосовно обсягу послуг. Зокрема, вказаними заявами сторони погодили намір відповідача отримувати послуги «Бізнес Розсилки» у вигляді направлення повідомлень переліченим отримувачам.

Твердження відповідача про те, що такі заяви не містять дати підписання та прізвища уповноваженої особи, а також підписи на такій заяві не належать уповноваженим особам відповідача судом відхиляються з огляду на наступне.

Як вбачається із наданих позивачем копій заяв №1, №2 та №3 до Угоди, вони складені у відповідності до встановленої оператором форми та заповнені від імені ТОВ «Вест Експрес» ОСОБА_3.

Пунктом 1 Додатку №3 до Угоди сторонами визначено, що відповідальна особа - відповідальний співробітник відправника, оператора, до якого в першу чергу звертається інша сторона у разі виникнення будь-яких питань, збоїв, проблем, пропозицій, претензій, а також з будь-якою іншою інформацією, що має відношення до виконання умов даної угоди. В процесі інформаційного обміну між сторонами відправник та оператор контактують з відповідальними співробітниками іншої сторони.

За змістом п. 2.2 вказаного додатку відповідальною особою з боку відправника є ОСОБА_3 - менеджер проектів.

Таким чином, сторони погодили уповноважену особу ТОВ «Вест Експрес» на вчинення дій щодо виконання умов Угоди, яка і підписала від імені відповідача заяви №1, №2 та №3 до Угоди. Більш того, суд звертає увагу на те, що зазначені заявки містять відбитки печаток ТОВ «Вест Експрес», що свідчить про погодження таким товариством їх умов.

Як встановлено судом, на виконання умов Угоди у період з березня по серпень 2018 року позивачем надавалися відповідачу послуги, а відповідачем неналежним чином виконувалися умови такої Угоди в частині розрахунків за надані послуги, у зв'язку з чим станом на момент звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 6 494 833,38 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.2 Договору, положення якого застосовуються до Угоди, встановлено, що розрахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує будь-яким доступним способом відповідно до законодавства. За наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Листом №24/5 2017 року ТОВ «Вест Експрес» звернулося до ПАТ «МТС Україна» (після зміни найменування - ПАТ «ВФ Україна») з проханням збільшення терміну відстрочки платежу за надані послуги в рамках договору «Бізнес розсилки» до 30 календарних днів.

Позивач проти надання такої розстрочки заперечень не висловлював, у зв'язку з чим останнім днем виконання відповідачем грошового зобов'язання за щомісячно надані послуги є 30 число місяця, наступного за розрахунковим.

Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем послуг згідно умов Угоди, а саме актів приймання-передачі, судом відхиляється з огляду на наступне.

Суд відзначає, що умовами Угоди не було передбачено обов'язку сторін складати та підписувати акти приймання-передачі наданих послуг на підтвердження факту їх надання виконавцем та прийняття замовником.

Згідно з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постанові від 24.04.2013 у справі № 18/48пд/2011, відсутність підписаного двостороннього акта приймання-передачі не є перешкодою для захисту суб'єктивного матеріального права, у разі, якщо суд, на підставі зібраних у справі та оцінених у сукупності доказів, встановить факт виконання позивачем відповідних зобов'язань - щодо виконання певної роботи.

Договір про надання послуг характеризується особливим об'єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, по-друге, нероздільно пов'язаний з особистістю послугонадавача. Тобто, у зобов'язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця не має матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об'єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об'єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача, синхронність надання й одержання послуги. При цьому, виникнення обов'язку здійснити оплату за договором законодавець пов'язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором; строк (термін) виконання обов'язку здійснити оплату також визначається у відповідності з умовами договору.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 07.02.2017 у справі №910/20324/15.

Більш того суд звертає увагу на те, що 05.06.2018 позивачем направлено на адресу відповідача претензію №SD-18-07138 від 05.06.2018 разом з рахунками за послуги, якою ПАТ «ВФ Україна» вимагало погасити утворену заборгованість у розмірі 6 122 537,67 грн., а також підтвердити намір здійснити своєчасну оплату рахунку за травень на суму 2 794 002,16 грн.

Вказана претензія отримана уповноваженим представником відповідача 12.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №413, проте жодних заперечень щодо отриманого обсягу послуг на заявлену до стягнення суму від ТОВ «Вест Експрес» не надавало.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд вважає доведеним, а відповідачем не спростованим факт надання позивачем послуг на виконання умов Угоди у період з березня по серпень 2018 року, а також існування у відповідача заборгованості за надані послуги.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 6 494 833,38 грн., і строк виконання грошового зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Договору за надані послуги станом на момент звернення до суду із позовною заявою у розмірі 6 494 833,38 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «Вест Експрес» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «ВФ Україна» про стягнення з ТОВ «Вест Експрес» заборгованості у розмірі 6 494 833,38 грн. є правомірними та обґрунтованим.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 436 443,77 грн. та 3% річних у розмірі 74 416,11 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 31.05.2018 по 31.10.2018.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання абонентом грошових зобов'язань, включаючи затримку з оплати за надані послуги понад встановлений термін, абонент сплачує оператору пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 436 443,77 грн. та 3% річних у розмірі 74 416,11 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Вест Експрес» на користь ПАТ «ВФ Україна» заборгованості у розмірі 6 494 833,38 грн., пені у розмірі 436 443,77 грн. та 3% річних у розмірі 74 416,11 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Експрес» (04114, м. Київ, вул. Пріорська, 14, оф. 17; ідентифікаційний код 36925885) на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 14333937) заборгованість у розмірі 6 494 833,38 грн., пеню у розмірі 436 443,77 грн., 3% річних у розмірі 74 416,11 грн. та судовий збір у розмірі 105 085,40 грн. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.01.2018.

Суддя В.П. Босий