ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3233/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", м. Харків
про стягнення 13529,16 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

3-ї особи на стороні позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 13529,16 грн., з яких: 11786,33 грн. - сума основного боргу; 1535,95 грн. - пеня; 135,71 грн. - 3% річних; 71,17 грн. - інфляційні втрати. Також, позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач з лютого 2018 року розрахунки за надані йому послуги з постачання природного газу за договором № 11410WQDIDGP016 від 01.01.2016 здійснював не своєчасно, у зв'язку з чим сума заборгованості відповідача за спожитий природний газ перед позивачем за період з 01.04.2018 по 31.05.2018 складає 11786,33 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, залучено Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.12.2018 о 14:30.

26.12.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 14.01.2019 о 10:00.

14.01.2019 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 29.01.2019 о 10:00.

У судовому засіданні 29.01.2019 представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені ст. 248 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та 3-ї особи на стороні позивача.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів по справі покладено на сторони, суд, враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, згідно ч.9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.01.2016 між сторонами було укладено договір № 11410WQDIDGP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші субєкти господарювання) (надалі договір).

26.12.2016 між сторонами була укладена додаткова угода № 3 до договору № 11410WQDIDGP016 від 01.01.2016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші субєкти господарювання).

26.12.2017 між сторонами була укладена додаткова угода № 12 до договору № 11410WQDIDGP016 від 01.01.2016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші субєкти господарювання).

01.02.2018 між сторонами була укладена додаткова угода № 14 до договору № 11410WQDIDGP016 від 01.01.2016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші субєкти господарювання).

Відповідно до положень п. 1.1. договору з урахуванням додаткової угоди № 12 до нього постачальник (ТОВ "Харківгаз Збут") зобовязувався передати у власність споживачу (ТОВ агропромислова асоціація "Агросвіт") у 2018 році природний газ, а споживач зобовязувався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

У п. 2.9. договору було передбачено, що послуги з постачання природного газу підтверджуються складеним актом приймання-передачі природного газу.

Згідно п. 4.2.1. договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем в розмірі 100% місячної вартості запланованого обсягу газу до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п. 4.2.3. договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно п. 5.4.2. договору споживач зобов'язувався оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та обсягах, визначних договором.

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 6.2.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору з урахуванням додаткової угоди № 12 до нього цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуги з постачання природного газу у кількості:

- січень 2018 р.: обсяг - 1,474 тис. куб.м. на загальну суму 17079,71 грн. (акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00002425 від 31.01.2018);

- лютий 2018 р.: обсяг - 1,871 тис. куб.м. на загальну суму 21061,32 грн. (акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00005314 від 28.02.2018);

- березень 2018 р.: обсяг - 0,005 тис. куб.м. на загальну суму 56,28 грн. (акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00010332 від 31.03.2018);

- квітень 2018 р.: обсяг - 1,296 тис. куб.м. на загальну суму 14588,71 грн. (акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00012514 від 30.04.2018);

- травень 2018 р.: обсяг - 0,013 тис. куб.м. на загальну суму 146,34 грн. (акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00015268 від 31.05.2018).

При цьому, суд зазначає, що акти № ХОЗ00012514 від 30.04.2018 та № ХОЗ00015268 від 31.05.2018 були направлені позивачем відповідачу, яки з урахуванням положень п.2.9.5. договору вважаються підписаними.

В свою чергу, відповідачем не були виконані свої зобов'язання за договором в частині оплати вартості природного газу у повному обсязі, у зв'язку з чим сума основного боргу відповідача за договором склала 11786,33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по договору.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу суми основного боргу за договором у розмірі 11786,33 грн.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, перевіривши розрахунки позивача пені у сумі 1535,95 грн., 3% річних у сумі 135,71 грн. та інфляційних втрат у сумі 71,17 грн., господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 202, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (61002, м. Харків, вул. М.Бажанова, 5, літ. Б-3, ідентифікаційний код 32949661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ідентифікаційний код 39590621) суму основного боргу у розмірі 11786,33 грн.; 1535,95 грн. пені; 135,71 грн. 3% річних.; 71,17 грн. інфляційних витрат та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ідентифікаційний код 39590621).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (61002, м. Харків, вул. М.Бажанова, 5, літ. Б-3, ідентифікаційний код 32949661).

3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ідентифікаційний код 03359552).

Повне рішення складено 04.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_2