ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

01.02.2019

Справа № 910/1006/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків""Укрелекон"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків""Укрелекон" (далі - позивач, Укрелекон) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 248 від 28.01.2019 до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, АМК) про визнання рішення Антимонопольного комітету України № 715-р від 11.12.2018 у справі № 143-26.13/107-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (далі - Рішення № 715-р) - недійсним.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення, на думку позивача, прийняте з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, грунтуються на припущеннях і не відповідають дійсним обставинам справи.

В якості додатку до позовної заяви № 248 від 28.01.2019 додано клопотання, відповідно до якого позивач просить суд у якості доказів витребувати у відповідача матеріали справи № №143-26.13/107-17, на підставі яких приймалося Рішення № 715-р.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що матеріали справи № 143-26.13/107-17 знаходяться у відповідача; в матеріалах справи відповідача знаходяться, зокрема, лист ДФС України № 2949/5/99-99-14-05-01-16 від 23.02.2017, лист ДФС України № 7516/5/99-99-14-05-01-16 від 05.05.2017р, лист Міністерства фінансів України № 31-19010-03-10/1146 від 17.01.2015р., на які позивач посилається у позовній заяві; законодавством України не передбачено можливості отримання матеріалів справи № 143-26.13/107-17 позивачем у відповідача для самостійної подачі їх до суду; позивач не має технічної можливості копіювати документи, що містяться в матеріалах справи № 143-26.13/107-17 та знаходяться в приміщенні АМК.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Судом встановлено, що безпосередньо у тексті поданого клопотання позивач зазначає, що наведені ним листи ДФС України, Міністерства фінансів України знаходяться в матеріали справи № №143-26.13/107-17, однак при цьому не вказує обставини, які можуть підтвердити ці листи у якості доказів, або аргументи, які вони можуть спростувати.

Водночас, у прохальній частині клопотання позивач просить суд витребувати у відповідача "матеріали справи № №143-26.13/107-17", проте при цьому не вказує які саме документи з матеріалів справи АМК він просить витребувати у якості доказів.

Крім того, у клопотанні позивач лише зазначає, що не має технічної можливості копіювати документи, що знаходяться в матеріалах справи № №143-26.13/107-17, однак в порушення вищенаведених приписів ст. 81 Господарського процесуального кодексу України клопотання не містить зазначення заходів, які позивач вжив для отримання відповідних доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин (поважних) неможливості самостійного отримання відповідних доказів позивачем.

Таким чином, клопотання про витребування доказів подане позивачем без дотримання вимог ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 248 від 28.01.2019 (вх. № 1006/19 від 29.01.2019), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не надано повного викладу обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, зокрема, в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи.

Так, на першому аркуші позовної заяви позивачем зазначено учасників судового процесу: позивача, відповідача, а також третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Граммаграфік"

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вбачається з позовної заяви і доданих до неї документів, позивач із заявою про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до суду не звертався, а рівно позивач не зазначив, на які права чи обов'язки визначеної ним у позові третьої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, а також не зазначив, на чиїй стороні - позивача або відповідача визначену ним третю особу належить залучити до участі у справі.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

На підтвердження виконання вищенаведених вимог Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви додано опис вкладення у цінний лист № 706 від 28.01.2019 (на адресу відповідача), опис вкладення у цінний лист № 92 від 28.01.2019 (на адресу третьої особи).

Зі змісту наведених описів вкладення у цінний лист вбачається, що відповідачу та третій особі направлено "позовну заяву № 248 від 15.01.2019 з додатками", а отже, іншу позовну заяву, ніж та, що фактично подана позивачем до Господарського суду міста Києва (позовна заява № 248 від 28.01.2019).

Крім того, в наведених описах вкладення у цінний лист не вказано перелік додатків, які направлено разом з позовною заявою, у зв'язку з чим у суду відсутня можливість встановити, які саме та чи всі додатки до позовної заяви було направлено позивачем, адже останній зобов’язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів.

За таких обставин, опис вкладення у цінний лист № 706 від 28.01.2019 (на адресу відповідача), опис вкладення у цінний лист № 92 від 28.01.2019 (на адресу третьої особи) не приймаються судом у якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Інших доказів, які б свідчили про направлення/вручення учасникам справи копії саме позовної заяви № 248 від 28.01.2019 та копій доданих до неї документів, - фактично до цієї позовної заяви не додано.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати повний виклад обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, зокрема, в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи;

- надати докази, які підтверджують відправлення учасникам справи копій позовної заяви № 248 від 28.01.2019 і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 162, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків""Укрелекон" про витребування доказів відмовити.

2. Позовну заяву Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків""Укрелекон" залишити без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання повного викладу обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, зокрема, в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи;

- надання доказів, які підтверджують відправлення учасникам справи копій позовної заяви № 248 від 28.01.2019 і доданих до неї документів.

4. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.02.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            О.В.Гумега