ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. Справа№ 910/10144/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/10144/18 (суддя Кирилюк Т.Ю., м. Київ, повний текст складено - 21.09.2018) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» про зобов'язання повернути майно та стягнення неустойки в розмірі 7 741, 85 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» про зобов'язання повернути напівпричіп бортовий тентований SCHMITZ SPR 24 L13, 2001 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова,рами) WSMS303, реєстраційний номер 18280КА та стягнення неустойки в розмірі 7 741, 85 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором найму (оренди) транспортного засобу №18280/10/14 від 06.11.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/10144/18 позов задоволено повністю; зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» напівпричіп бортовий тентований, SCHMITZ SPR24L13, 2001 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) WSMS303, реєстраційний номер 18280КА та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» 7 741,85 грн. неустойки та 3 524,00 грн. судового збору.

Суд першої інстанції в мотивування прийнятого рішення виходив з того, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що з 03.08.2017 договір найму (оренди) транспортного засобу №18280/10/14 від 06.11.2014 є достроково розірваним, внаслідок чого відповідач на підставі положень ст. 785 Цивільного кодексу України, зобов'язаний повернути позивачу напівпричіп бортовий тентований SCHMITZ. Також, з огляду на неправомірне користування відповідачем майном та його неповернення позивачу, враховуючи наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення 7 741,85 грн. неустойки.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс».

За доводами апелянта, при винесенні рішення місцевий господарський суд дійшов невірного висновку стосовно наявності підстав вважати договір найму розірваним в односторонньому порядку. За твердженнями скаржника, ним було сплачено вартість орендної плати раніше, ніж через три місяці, після отримання відповідних рахунків від позивача, тому вважає, що у товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» відсутнє право, передбачене ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України, на односторонню відмову від договору найму та право вимагати повернення спірного майна. Крім того, відповідач вважає, що транспортним засобом він користується правомірно згідно умов договору найму, сплачує орендну плату вчасно, а тому підстави для нарахування та стягнення неустойки відсутні.

Сторони своїм правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, відповідач отримав ухвалу про призначення справи до розгляду - 13.12.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

З огляду на викладене, враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, а також те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з прийняттям постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» (наймодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» (наймач) 06.11.2014 було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу за №18280/10/14 (далі - договір), за умовами якого наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль: напівпричіп бортовий тентований, SCHMITZ SPR24L13, 2001 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) WSMS303, котрий має реєстраційний номер 18280КА, зареєстрований за наймодавцем у Центр ДАІ 8009, 06.11.2014 року та належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №542403, виданого Центр ДАІ 8009, 06.11.2014 року.

Вказаний договір, згідно п. 2.1 укладений строком на 36 місяців з дати його підписання.

Відповідно до п. 3.1 договору плата за користування наймачем об'єктом найму (автомобілем) встановлюється сторонами кожного місяця згідно узгоджених між сторонами рахунків оренди, які наймач зобов'язується оплачувати щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

На виконання умов договору сторонами підписано акти виконаних робіт: №602153 від 31.03.2016 на суму 1 000,00 грн., №604131 від 30.06.2016 на суму 1 000,00 грн. та №605872 від 30.09.2016 на суму 1 000,00 грн.

Відповідно до сум вказаних в актах виконаних робіт, позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки: №604587 від 30.06.2016, №606501 від 30.09.2016 та №608584 від 30.12.2016.

Загальна сума по рахунках складає 3 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» було надіслано лист №1 від 25.07.2017, в якому повідомлено відповідача про наявну у нього заборгованість, зокрема, за договором найму (оренди) транспортного засобу №18280/10/14 від 06.11.2014, відмову від договору та повернення орендованого транспортного засобу позивачеві.

У відповідь на вказаний лист, відповідачем надіслано лист №33 від 04.08.2017 про відмову у погашенні заборгованості за договором та поверненні транспортного засобу з підстав неналежного виконання позивачем зобов'язання за іншим договором.

З огляду на невиконання відповідачем вимог, викладених у листі №1 від 25.07.2017, позивач повторно звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» з повідомленням про наявну у останнього заборгованість (лист №13 від 15.11.2017) та повторно надіслав на адресу відповідача акт звірки від 02.10.2017, рахунки та акти виконаних робіт.

Відповідачем було погашено заборгованість лише - 03.03.2018.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятого на себе зобов'язання за договором найму (оренди) транспортного засобу №18280/10/14 від 06.11.2014, що полягає у несвоєчасній сплаті за користування наданого в оренду транспортного засобу, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з відповідним позовом.

Як вже зазначалось, судом першої інстанції позов задоволено повністю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Період нарахування орендної плати та її розмір за договором найму (оренди) транспортного засобу №18280/10/14 від 06.11.2014 визначено актами виконаних робіт, що підписані сторонами в період з березня по вересень 2016 року.

Отже, відповідач був обізнаний про суми орендної плати, які підлягали сплаті у спірному періоді, у зв'язку з чим він міг виконати обов'язок, покладений на нього в п. 3.1 Договору найму щодо перерахування орендної плати до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Щодо тверджень апелянта про те, що акти виконаних робіт свідчать про передачу-прийняття транспортного засобу після надання послуг з технічного обслуговування, а не про узгодження рахунку на оплату орендної плати, оскільки в останніх вказано: «за надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу», колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, у назві вказаних актів є посилання на «надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу».

За змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегією суддів встановлено, що в актах виконаних робіт, які містяться в матеріалах справи зазначені обов'язкові реквізити, що притаманні первинним документам на підтвердження факту здійснення відповідних господарських операцій, а саме назву документа, дата складання, зміст та обсяг господарської операції - «Оренда транспортного засобу згідно договору №18280/10/14 від 06.11.2014» та період, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі) - 1000,00 грн.

Отже, акти виконаних робіт підтверджують надання транспортного засобу в оренду відповідачу за ціною зазначеною у них, і відповідно, доводи апелянта спростовуються наведеним вище.

Посилання скаржника на відсутність узгоджених рахунків на оплату, а також їх несвоєчасне направлення позивачем і отримання відповідачем 29.11.2017, є необґрунтованими та безпідставними, так як жодна зі сторін не заперечувала щодо узгодження розміру орендних платежів в актах виконаних робіт, а рахунок є лише документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Разом з тим, в актах виконаних робіт сторонами визначено розмір орендної плати та банківські реквізити, що не позбавляло відповідача можливості вчасно сплачувати орендну плату.

Крім того, встановлення ціни в актах одразу за три місяці не суперечить умовам договору, з огляду на те, що акти підписані сторонами без зауважень, тобто сторони дійшли взаємної згоди щодо таких розрахунків.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно банківської виписки (а.с. 38), копія якої міститься в матеріалах справи, відповідач оплатив наявну в нього заборгованість у сумі 3 000,00 грн. - 03.03.2018.

З наведеного випливає, що відповідач прострочив оплату за користування транспортним засобом по договору найму більш ніж на три місяці, що є достатньою підставою для дострокового розірвання вказаного договору найму в судовому порядку та повернення орендованого майна наймодавцю.

Слід зазначити, що доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву з приводу того, що строк дії договору не закінчився, у зв'язку з укладенням 03.10.2016 додаткової угоди №1 до договору №18280/10/14 від 06.11.2014 найму (оренди) транспортних засобів, відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 2.1. Договору та погодили строк дію договору на 120 місяців з дати підписання договору, а відтак, на думку відповідача, він правомірно користується транспортним засобом, колегією суддів відхиляються, оскільки факт укладення такої додаткової угоди не позбавляє права наймодавця на відмову від договору у зв'язку з неналежним виконанням наймачем свого обов'язку щодо внесення плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до положень абз. 6, 7 п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» №12 від 29.05.2013 відмова наймодавця від договору найму, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів. У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Лист товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» за №1 від 25.07.2017, в якому повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» про наявну у нього заборгованість за договором найму (оренди) транспортного засобу №18280/10/14 від 06.11.2014, відмову від договору та повернення орендованого транспортного засобу позивачеві, відповідачем отримано - 03.08.2017.

Тому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, саме з 03.08.2017 слід вважати договір розірваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна, як внесення орендної плати, є достатньою підставою для дострокового розірвання вказаного договору найму в судовому порядку та повернення найманого майна наймодавцю на підставі ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Так, з 03.08.2017 у відповідача виникло зобов'язання повернути позивачу транспортний засіб - напівпричіп бортовий тентований, SCHMITZ SPR24L13, 2001 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) WSMS303, реєстраційний номер 18280КА, орендованого відповідачем внаслідок розірвання договору в односторонньому порядку.

Станом на дату звернення з позовом - 31.07.2018, зобов'язання по поверненню вказаного транспортного засобу відповідачем не виконано.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, серед яких, зокрема, є сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Колегією суддів відхиляються доводи апелянта щодо неправомірного, на його думку, взяття у розрахунок неустойки суми у розмірі 333,33 грн., оскільки актами виконаних робіт встановлено період нарахування орендної плати, який охоплює три місяці та складає 1000,00 грн., відповідно розмір місячного платежу становить 333,33 грн.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З огляду, на вірно складений позивачем розрахунок розміру неустойки, судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача 7 741,85 грн. неустойки за період з 04.08.2017 по 30.07.2018.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» на користь позивача 7 741,85 грн. неустойки і зобов'язання відповідача повернути напівпричіп бортовий тентований, SCHMITZ SPR24L13, 2001 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) WSMS303, реєстраційний номер 18280КА, а наведені доводи за апеляційною скаргою підлягають залишенню без задоволення, у зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю у встановленому законом порядку.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/10144/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 30.01.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко