ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 Справа № 904/2393/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л

суддів - Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 у справі №904/2393/18 (суддя Кеся Н.Б., повне додаткове рішення складено 29.10.2018)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК ЦЕНТР", м.Дніпро

про стягнення 2105грн.79коп.

ВСТАНОВИВ:

- додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 у справі №904/2393/18 заяву публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат, пов'язаних із розглядом справи задоволено частково, додатково стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "ВБК ЦЕНТР" на користь позивача витрати, пов'язані з розглядом справи №904/2393/18 в сумі 920грн.50 коп., в решті в задоволенні заяви відмовлено;

- приймаючи додаткове рішення, господарський суд виходив з того, що витрати позивача, пов’язані з розглядом даної справи документально підтверджені відповідними доказами, з того, що постанова Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов’язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави” регулює два окремих питання ? граничні розміри компенсації судових витрат в судах різних юрисдикцій та порядок їх компенсації за рахунок держави, а також з того, що згідно з вказаною постановою у господарських справах витрати, пов'язані з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи, тому витрати позивача підлягають компенсації лише в сумі 920грн.50коп.;

- не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права просить це рішення скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача судових витрат в сумі 2415 грн. 81коп., прийняти в цій частині нове рішення та додатково стягнути з останнього судові витрати у вказаній вище сумі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що господарський суд частково відмовляючи у стягненні з відповідача судових витрат неправомірно застосував положення ч.4 ст.128 Господарського процесуального кодексу України та постанову Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов’язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави”, оскільки зазначений правовий акт регулює відшкодування судових витрат виключно державою, а не іншою юридичною особою, а також про те, що понесені представниками позивача транспортні витрати, добові та витрати на проживання для участі у судових засіданнях призначених судом на 14.08.2018 та 30.08.2018 відносяться до судових витрат і відповідно до ст.129 Кодексу мають бути стягнуті з відповідача на його користь;

- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2018 у справі №904/2393/18 позов ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" задоволено, з ТОВ "ВБК ЦЕНТР" на користь позивача стягнуто штраф в сумі 2105грн.79 коп. за поставку продукції неналежної якості за договором поставки від 16.06.2017 №ЦЗВ-03-02517-01.

14.08.2018 на стадії підготовчого провадження у справі позивач подав заяву про стягнення з відповідача судових витрат, понесених ПАТ"Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва", в якій зазначив про те, що з метою стягнення судових витрат, пов'язаних з явкою представників товариства до господарського суду для участі в судових засіданнях по справі №904/2393/18 їх кінцевий розрахунок буде наданий протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі.

01.10.2018 ПАТ"Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулося до господарського суду із заявою, в якій просило суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ТОВ"ВБК ЦЕНТР" на користь позивача витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 3336грн.31коп..

В обґрунтування заяви були покладені обставини щодо наявності підстав для стягнення з відповідача витрат на відрядження представників позивача у вказаній сумі.

На підтвердження факту понесених судових витрат, пов’язаних з явкою представників в судові засідання, призначені на 14.08.2018 та 30.08.2018 позивачем подані наступні документи: копії звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №36 від 15.08.2018 та №50 від 31.08.2018, копії посвідчень про відрядження, копії посадочних документів, копії квитанції та рахунку №00221 від 13.08.2018р. щодо проживання в готелі та фіскального чеку з рахунком №64 від 29.08.2018 щодо бронювання та проживання в кімнатах відпочинку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.128 Кодексу у випадках, коли сума витрат пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В ч.8 ст.129 названого Кодексу зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв’язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п’яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Постановою Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 №590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов’язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави” затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, згідно з додатком.

Згідно з додатком до постанови у господарських справах витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2018 року до 01 грудня 2018 року складає 1841грн..

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи господарським судом зроблено правильний висновок про те, що витрати позивача, пов'язані із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи у вигляді витрат на відрядження його представників, підлягають компенсації в сумі 920грн.50коп. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 №590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов’язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави” .

При цьому господарським судом було вірно зазначено, що вказана постанова регулює два окремих питання: граничні розміри компенсації цих витрат, у тому числі, в господарських судах та порядок компенсації цих витрат за рахунок держави, а тому правомірним є застосування цієї постанови при розгляді заяви позивача про компенсацію витрат, пов'язаних із розглядом справи за рахунок відповідача.

Доводи скаржника колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Питання щодо судових витрат унормовані в главі 8 ст.ст.123-130 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ч.4 ст.128 Кодексу передбачено застосування граничного розміру компенсації витрат, пов"язаних з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, який встановлюється Кабінетом Міністрів України. Будь-яких застережень щодо застосування вказаної норми тільки у разі відшкодування таких витрат за рахунок держави остання не містить.

До того ж в постанові Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 №590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов’язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави” йдеться про її постановлення, у тому числі, відповідно до ст.128 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно колегія суддів вважає звернути увагу і на те, що обставини понесення добових витрат в сумах, вказаних у звітах про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №36 від 15.08.2018 та №50 від 31.08.2018 позивачем не доведені, оскільки належні докази виплати товариством відповідним особам таких коштів відсутні.

Керуючись ст.ст.244, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 у справі №904/2393/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду з підстав, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд