ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі про банкрутство

22 січня 2019 р. Справа № 902/1011/16

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Костянтина Василенка, 21, м. Вінниця, 21027, код 39476158)

до: Фізичної особи - підприємця Шлінчука Олександра Миколайовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

про банкрутство

за участю:

від Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області: Чайка А.О., за довіреністю

арбітражний керуючий (ліквідатор) Папура Я.М.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/1011/16 за заявою Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до Фізичної особи - підприємця Шлінчука О.М. про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 15.02.2017 року порушено провадження у даній справі; визнано вимоги ініціюючого кредитора - Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи - підприємця Шлінчука Олександра Миколайовича в розмірі 488 727,85 грн. та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Також, постановою суду від 15.02.2017 року визнано боржника - фізичну особу-підприємця Шлінчука О.М. банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Папуру Я.М..

Окрім того, ухвалою суду від 20.09.2017 року визначено порядок і розмір задоволення вимог кредиторів, з урахуванням уточнених сум заборгованості боржника - фізичної особи-підприємця Шлінчука Олександра Миколайовича, а саме кредитора - Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області в розмірі 526 479,18 грн., з яких: 23 652,56 грн. (13 780,00 грн. судовий збір та 9 872,56 грн. Єдиний соціальний внесок) - в першу чергу; 475 649,76 грн. (єдиний податок - основний платіж) - в другу чергу; 27 176,86 грн. (штрафні санкції та пеня по єдиному податку) - в третю чергу.

07.11.2017 року від арбітражного керуючого Папури Я.М. до суду надійшов остаточний звіт ліквідатора № 02-09/55 від 03.11.2017 року та ліквідаційний баланс банкрута по справі № 902/1011/16.

Разом з тим, ухвалами суду продовжувався строк ліквідаційної процедури боржника та розгляд справи призначався на іншу дату, в зв'язку з витребуванням додаткових доказів.

Зокрема, ухвалою суду від 04.12.2018 року продовжено строк ліквідаційної процедури фізичної особи - підприємця Шлінчука О.М. та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Папури Я.М. у справі № 902/1011/16 - до 22.01.2019 року; справу призначено до розгляду на 22.01.2019 року та зобов'язано ліквідатора боржника надати до суду докази щодо вартості транспортного засобу, зареєстрованого за боржником (саморобний причіп), про виключення з ліквідаційної маси якого йдеться у клопотанні.

На визначену дату в судове засідання 22.01.2019 року з'явились представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та арбітражний керуючий (ліквідатор) Папура Я.М..

Також, судом встановлено, що 08.01.2019 року від арбітражного керуючого (ліквідатора) Папури Я.М. до суду надійшло клопотання № 02-09/76 від 29.12.2018 року про долучення документів.

21.01.2019 року від представника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області до суду надійшло письмове пояснення (вх. № 02.1-34/509/19), в якому ініціюючий кредитор підтримує клопотання ліквідатора Папури Я.М. від 03.12.2018 року № 02-09/72 про виключення майна з ліквідаційної маси банкрута та затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу ФОП Шлінчука О.М..

Суд оглянувши подані докази, долучив їх до матеріалів справи.

В ході судового розгляду, судом розглянуто клопотання ліквідатора боржника №02-09/72 від 03.12.2018 року про виключення із складу ліквідаційної маси саморобного причепу (рік виписку 2007, ДНЗ НОМЕР_4, свідоцтво НОМЕР_5; затвердження остаточного звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута і припинення підприємницької діяльності та провадження у справі № 902/1011/16.

В судовому засіданні ліквідатор боржника підтримав вищевказане клопотання щодо виключення із складу ліквідаційної маси саморобного причепу.

Представник ініціюючого кредитора не заперечив стосовно даного клопотання.

Суд заслухавши представників учасників справи та розглянувши клопотання №02-09/72 від 03.12.2018 року щодо виключення із складу ліквідаційної маси саморобного причепу, дійшов такого висновку.

Як вбачається із поданого до суду ліквідатором боржника обґрунтування № 02-09/75 від 29.12.2018 року, на вказаний вище саморобний причіп в рамках цивільного позову з 2014 року за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до фізичної особи Шлінчука О.М. накладено арешт рухомого майна за отримання та неповернення кредитних коштів споживчого характеру, не пов'язаний з виробничою діяльністю боржника.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

За змістом ч. 1 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 8, ч. 9 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі визнання фізичної особи банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. Господарський суд має право за вмотивованим клопотанням фізичної особи та інших учасників провадження у справі про банкрутство, виключити із складу ліквідаційної маси майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством може бути звернено стягнення, якщо майно є неліквідним чи дохід від реалізації якого істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів.

Отже, аналізуючи наведені вище приписи законодавства, суд може виключити із складу ліквідаційної маси фізичної особи майно, яке пов'язане зі здійсненням останньою підприємницької діяльності та на яке може бути звернено стягнення згідно норм цивільного процесуального законодавства.

При цьому, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено, виключення судом із складу ліквідаційної маси банкрута - фізичної особи майна, яке не пов'язане із здійсненням нею підприємницької діяльності.

Окрім того, формування ліквідаційної маси з врахуванням ч. 8 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відноситься до повноважень ліквідатора боржника в ході ліквідаційної процедури.

Також, в силу ч. 1, ч. 10 ст. 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", одночасно з прийняттям заяви про порушення справи про банкрутство фізичної особи господарський суд накладає арешт на майно фізичної особи, за винятком майна, на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення, та майна, що перебуває в заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. Продажу підлягає все майно фізичної особи, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що саморобний причіп, який перебуває в заставі банку до ліквідаційної маси банкрута входити не може згідно наведених вище норм Закону, в зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання №02-09/72 від 03.12.2018 року в частині виключення із складу ліквідаційної маси саморобного причепу боржника.

Також, в судовому засіданні ліквідатор боржника надав пояснення щодо обставин, викладених у остаточному звіті ліквідатора, ліквідаційному балансі банкрута та просив їх затвердити.

Представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області не заперечив щодо затвердження остаточного звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута у даній справі.

Суд, розглянувши наданий звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, дослідивши письмові докази надані на підтвердження викладених у звіті обставин, проаналізувавши норми діючого законодавства України, встановив слідуюче.

За змістом звіту ліквідатора боржника № 02-09/55 від 03.11.2017 року, з метою недопущення порушення прав громадян, що перебували чи могли перебувати у трудових відносинах з боржником, ліквідатором направлено засобами електронного зв'язку запити до відповідних установ.

Згідно з отриманих відповідей на запити ліквідатора, наявність працівників та заборгованості перед ними по заробітній платі не виявлено, а саме:

- листом № 133-05-23-01 від 10.03.2017 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці повідомило про відсутність інформації щодо осіб, які перебувають у трудових відносинах з ФОП Шлінчуком О.М.;

- листом № 08/434 від 13.03.2017 року Вінницьке обласне відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомило про відсутність інформації щодо осіб, які перебувають у трудових відносинах з ФОП Шлінчуком О.М.;

- листом № 01-31/587 від 20.03.2017 року Ленінський районний центр зайнятості м.Вінниці повідомив про відсутність найманих працівників у боржника;

- листом № 1657/06-32-1/09 від 22.03.2017 року Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці повідомило про відсутність найманих працівників у боржника.

Також, з метою вжиття заходів щодо пошуку, виявлення та повернення майна боржника, що знаходиться у третіх осіб та формування ліквідаційної маси ліквідатором проведена робота по збору відомостей про майно та права, зареєстровані за боржником, зокрема, ліквідатором було направлено письмову вимогу до боржника (№ 02-09/2 від 22.02.2017 року) та електронні запити у відповідні реєстраційні органи.

На вказані запити ліквідатором отримано відповіді, згідно яких встановлено наступне.

Листом № 03-02-22/542/13 від 06.03.2017 року Департамент агропромислового розвитку повідомив про перенаправлення запиту до ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області.

Листом № 1217/8/02-80-18-02 від 06.03.2017 року Вінницька митниця ДФС повідомила, що боржник не перебуває на обліку у митниці і митне оформлення не здійснював.

Листом № 0-2-0.222-3977/2-17 від 10.03.2017 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило про відсутність відомостей про реєстрацію земельних ділянок у районах та містах Вінниці та Ладижина Вінницької області станом на 01.01.2013 року.

Листом № 31/2/0541-2249 від 27.04.2017 pоку Територіальний сервісний центр № 0541 надав інформацію, що за боржником зареєстровано транспортний засіб, а саме: саморобний причіп, рік випуску 2007, державний номерний знак (ДНЗ) НОМЕР_4, свідоцтво НОМЕР_6.

Окрім того, за результатами пошуку відомостей у Державному реєстрі цивільних повітряних суден, що знаходиться у відкритому доступі в мережі Інтернет, в електронній базі даних Державіаслужби України щодо наявності у боржника повітряних суден встановлено, що останній не значиться, як власник повітряних суден.

За результатами пошуку інформації у загальнодоступних електронних базах даних ДП "Український інститут інтелектуальної власності (УКРПАТЕНТ)", що знаходяться у відкритому доступі в мережі Інтернет щодо наявності у боржника активів інтелектуальної власності - інформація не знайдена.

За результатами пошуку інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, що знаходяться у відкритому доступі в мережі Інтернет щодо судових рішень майнового характеру на користь ФОП Шлінчука О.М. інформацію про наявність судових рішень не знайдено.

Згідно витягу № від 07.03.2017 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо наявності у боржника корпоративних прав за критерієм пошуку: "засновник юридичної особи", записів у реєстрі не знайдено.

Відповідно до отриманої за кодом боржника інформаційної довідки № 82004207 від 07.03.2017 року з Державного реєстру речових прав, на нерухоме майно накладено арешт нерухомого майна, інформація про наявність у боржника нерухомого майна відсутня; в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про нерухоме майно відсутні; в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про нерухоме майно відсутні.

Відповідно до отриманої за адресою боржника інформаційної довідки № 102618391 від 03.11.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про речові права у боржника на нерухоме майно відсутня; в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про нерухоме майво відсутні; в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про нерухоме майно відсутні.

Відповідно до отриманої за паспортними даними дружини боржника ОСОБА_5 інформаційної довідки № 102458241 від 02.11.2017 року з Державного реєстру речових прав, на нерухоме майно накладено арешт (все нерухоме майво), інформація про наявність у дружини боржника нерухомого майна відсутня; в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про нерухоме майно відсутні, в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про нерухоме майно відсутні.

Відповідно до отриманої за кодом боржника інформаційної довідки № 51661242 від 09.03.2017 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 17.12.2012 року на майно платника податків Шлінчука О.М. згідно акту опису № 509 від 12.12.2012 року накладена податкова застава, а 08.12.2016 року накладено арешт всього рухомого майна.

Згідно електронного витягу з Єдиного державного реєстру МВС України на порталі державних послуг - iGov за боржником 23.03.2007 року зареєстровано саморобний причіп.

Згідно електронного витягу з Єдиного державного реєстру МВС України на порталі державних послуг - iGov за дружиною боржника ОСОБА_5 немає зареєстрованих транспортних засобів.

Листом № 298 від 13.03.2017 року Вінницьке МБТІ інформацію про реєстрацію нерухомого майна за боржником не надало.

Листом № 1055/17-13/11 від 15.03.2017 року Управління держпраці у Вінницькій області повідомило, що дозволи на виконання боржником робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не видавались, реєстрація об'єктів підвищеної небезпеки боржником не проводилась.

Листом № 08/817 від 15.03.2017 року Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області повідомило, що за боржником не зареєстровано сільськогосподарську техніку.

Листом № 03.4-08/387 від 15.03.2017 року Головне управління статистики у Вінницькій області повідомило про відсутність інформації щодо засновників.

Листом № 1623/9/11-17 від 24.03.2017 року Держагентство водних ресурсів України повідомило, що заяви на видачу дозволів на проведення робіт на землях водного фонду від боржника не надходили, договорів оренди водних об'єктів на погодження не надходило, боржник не обліковується як орендар водних об'єктів.

Листом № 09/01/6390 від 04.04.2017 року Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу), відсутній.

Листом № 2456/11/02-28-08-01 від 31.03.2017 року Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області повідомила про відсутність у боржника рахунків у цінних паперах та про наявність відкритого розрахункового рахунку у КРД АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ.

Листом № 2920/17-10 від 03.04.2017 року Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області повідомила про відсутність даних щодо конкретного майна боржника, описаного 12.12.2012 року актом опису № 509.

Київською регіональною дирекцією ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надано виписку про рух коштів по картковому рахунку боржника, згідно якої рух коштів по рахунку не здійснювався, рахунок арештований, залишок коштів на рахунку фактично відсутній (0,59 грн.).

Рекомендовані повідомлення боржнику не вручені, та повернуто у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

При цьому, 08.05.2018 року арбітражним керуючим надано до суду копії виписки з банківського рахунку банкрута від 24.04.2018 року (згідно якої залишок на рахунку - 0,00 грн.) та довідку банку № Д1-В152/62-40 від 24.04.2018 року про закриття рахунку банкрута у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Також, в ході ліквідаційної процедури, ліквідатором направлялись вимоги на адресу боржника та двічі проводилося відвідання адреси реєстрації (проживання) боржника: АДРЕСА_2, однак рекомендовані листи вручені не були та повернуті ліквідатору; боржник за вказаною адресою відсутній.

Згідно з отриманими на запити ліквідатора відповідями від реєструючих органів, активи боржника, що можуть бути включені до ліквідаційної маси боржника ліквідатором не виявлено.

Станом на 03.11.2017 року банкрут - ФОП Шлінчук О.М. не має можливості погасити кредиторську заборгованість, в зв'язку з відсутністю майнових активів. Пропозицій чи клопотань від Шлінчука О.М. стосовно погашення заборгованості або укладення мирової угоди до ліквідатора не надходило.

Враховуючи викладене, ліквідатор боржника просить затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута і припинити підприємницьку діяльність ФОП Шлінчука О.М. та закрити провадження у даній справі.

Наведені у остаточному звіті ліквідатора боржника обставини підтверджені наданими письмовими доказами.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Суд звертає увагу, що провадження у даній справі порушено в порядку ст. ст. 90, 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які не передбачають створення комітету кредиторів.

Водночас, оскільки звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію і закриття провадження у справі.

При цьому, в зв'язку з відсутністю майнових активів у боржника - ФОП Шлінчука Олександра Миколайовича залишились не погашеними вимоги єдиного кредитора -Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Принагідно, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 927/1191/14.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що Законом про банкрутство передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов'язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

За змістом ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Як встановлено судом, ліквідатором боржника в ході ліквідаційної процедури ФОП Шлінчука Олександра Миколайовича вчинено усі необхідні дії, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо виявлення майна боржника, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами.

При цьому, згідно наданого ліквідаційного балансу боржника станом на 03.11.2017 року, у боржника відсутні майнові активи.

В силу п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених пунктами 4 - 7 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно абз. 3 ч. 3 ст. 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання фізичної особи банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання фізичної особи банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство фізичної особи відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством.

З огляду на встановлені обставини та наведені приписи законодавства, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута підлягають затвердженню, а підприємницька діяльність - ФОП Шлінчука Олександра Миколайовича припиненню, що є наслідком закриття провадження у справі № 902/1011/16.

Також судом розглянуто клопотання арбітражного керуючого Папури Я.М. № 02-09/73 від 03.12.2018 року про стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди та понесених витрат в розмірі 49 760,21 грн.

В судовому засіданні ліквідатор боржника підтримав вказане вище клопотання.

Представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області стосовно вирішення клопотання № 02-09/73 від 03.12.2018 року поклався на розсуд суду.

При цьому, у наданому письмовому поясненні (вх. № 02.1-34/509/19), ініціюючий кредитор зазначив, що питання щодо стягнення грошової винагороди та понесених витрат було розглянуто в судових засіданнях 07.11.2017 року та 06.02.2018 року.

Суд заслухавши представників учасників справи та дослідивши вищевказане клопотання, встановив наступне.

Так, у клопотанні № 02-09/73 від 03.12.2018 року ліквідатор боржника, посилаючись на практику Верховного Суду та зважаючи на те, що ліквідатором не виявлено майно боржника, фонд оплати послуг ліквідатора кредиторами не утворювався, договір між ліквідатором та кредиторами про оплату його послуг на певну суму не укладався, звіт про оплату послуг схвалено зборами кредиторів (протокол № 1), просить суд стягнути з ініціюючого кредитора на свою користь грошову винагороду та понесені витрати в розмірі 49760,21 грн.

Згідно матеріалів справи, ухвалою суду від 07.11.2017 року затверджено звіт арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП Шлінчука О.М.) Папури Я.М. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 15.02.2017 р. по 03.11.2017 р. на загальну суму 48872,00 грн., здійснення та відшкодування витрат за період з 15.02.2017 р. по 03.11.2017 р. на загальну суму 888,21 грн., пов'язаних з виконанням ним повноважень ліквідатора ФОП Шлінчука О.М. у справі № 902/1011/16 наданого до суду 07.11.2017 р. із клопотанням №02-09/57 від 06.11.2017 р. (вх. № 06-54/458/17 від 07.11.2017 р.).

Отже, судом було вирішено питання стосовно затвердження звіту ліквідатора боржника про нарахування та виплату грошової винагороди і відшкодування витрат по даній справі.

При цьому, ухвалою суду від 06.02.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Папури Я.М. № 02-09/62 від 02.02.2018 року про визнання платником грошової винагороди та відшкодування витрат у справі № 902/1011/16 - ініціюючого кредитора Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та зобов'язання останнього оплатити передбачену Законом та затверджену господарським судом грошову винагороду ліквідатора та відшкодувати понесені ним по справі витрати.

Разом з тим, суд звертає увагу, на те, згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

В силу ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно ч. 3 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора.

Приписи ч. 4, ч. 5, ч. 6 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачають, що витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Отже, Законом про банкрутство передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора), разом з тим Закон не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов'язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв'язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора/ в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону про банкрутство), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов'язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Відповідні правові позиції висвітлені Верховним Судом у постановах від 04.10.2018 року у справі № 916/1503/17 та від 01.08.2018 року року у справі № 912/1783/16.

Окрім того, суд наголошує, що у даній справі не створювався комітет кредиторів, який міг би вирішити питання стосовно створення фонду оплати послуг ліквідатора.

При цьому, судом встановлено, що у боржника відсутні майнові активи і грошові кошти та ліквідатором здійснені усі заходи по їх виявленню, що підтверджується остаточним звітом ліквідатора та наданими доказами.

Згідно матеріалів справи, Вінницька ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області є єдиним кредитором у даній справі, а тому оплата грошової винагороди та витрат ліквідатора згідно наведених вище обставин, повинна здійснюватися за рахунок такого кредитора.

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ліквідатора боржника № 02-09/73 від 03.12.2018 року у повному обсязі та відповідно стягнення з Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області на користь арбітражного керуючого Папури Я.М. грошової винагороди та понесених витрат в розмірі 49760,21 грн..

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно ч. 7 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ч. 7 ст. 19, ст. ст. 46, п. 6 ч. 1, ч. 4 ст. 83, 90, 91, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 11, 12 (ч. 6), 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232, 233, 234, 235, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Папури Я.М. № 02-09/73 від 03.12.2018 року про стягнення грошової винагороди та понесених витрат по справі №902/1011/16 повністю.

2. Стягнути з Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (, вул. К. Василенка, 21, м.Вінниця, 21027) на користь арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича (Свідоцтво № 1187 від АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_3, р/р НОМЕР_7 в ПАТ "ОКСІ БАНК", МФО 325990) грошову винагороду та понесені витрати в розмірі 49 760,21 грн.

3. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

4. Затвердити звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Папури Я.М. та ліквідаційний баланс банкрута - ФОП Шлінчука О.М. № 02-09/55 від 03.11.2017 року у справі №902/1011/16.

5. Припинити підприємницьку діяльність Фізичної особи - підприємця Шлінчука Олександра Миколайовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1).

6. Встановити, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк або відхилені господарським судом і пов'язані із здійсненням боржником підприємницької діяльності, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

7. Встановити, що вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання фізичної особи банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання фізичної особи банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство фізичної особи відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством.

8. Повноваження ліквідатора Папури Ярослава Маркіяновича у справі № 902/1011/16 припинити.

9. Припинити дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.02.2017 року у справі № 902/1011/16.

10. Закрити провадження у справі № 902/1011/16 про банкрутство.

11. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 6 прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (вул. К. Василенка, 21, м. Вінниця, 21027);

3 - ФОП Шлінчуку О.М. (АДРЕСА_1);

4 - Арбітражному керуючому Папурі Я.М. (АДРЕСА_3).

5 - Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050);

6 - Центральному відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 15А, каб. 306).