ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. Справа №914/791/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

ОСОБА_1

при секретарі Н.Кишенюк

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2-представнник;

від відповідача: ОСОБА_3-представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові ОСОБА_4 підприємства Торговий дім Майола б/н від 08.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/179/18 від 16.10.2018) та Товариства з обмеженою відповідальністю ОптАгроТорг, м.Гомель б/н від 22.10.2018 (Вх.№ ЗАГС 01-05/761/18 від 24.10.2018)

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2018 (суддя Кітаєва С.Б., повний текст рішення складено 28.09.2018, м. Львів)

у справі № 914/791/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОптАгроТорг, м.Гомель, Республіка Білорусь

до відповідача ОСОБА_4 підприємства Торговий дім Майола, м.Львів

про стягнення 1 404,76 доларів США

та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 підприємства Торговий дім Майола, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ОптАгроТорг, м.Гомель, Республіка Білорусь

про стягнення коштів та зобовязання до виконання контракту

В С Т А Н О В И В :

до Господарського суду Львівської області 27.04.2018 звернулось ТОВ «ОптАгроТорг», м.Гомель, Республіка Білорусь з позовом до ПП «Торговий дім «Майола», м.Львів про стягнення 1 404,76 доларів США заборгованості.

ОСОБА_4 підприємством «Торговий дім «Майола» подано до суду зустрічну позовну заяву від 18.05.2018 №138-10 вих., в якій просить суд: стягнути з ТОВ ОптАгроТорг» - відповідача за зустрічним позовом, відсотки відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 447,60 доларів США; суму боргу за прийнятий товар в розмірі 9 901,50 доларів США; зобов»язати відповідача виконати решту прийнятих на себе відповідно до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 та Специфікації №2 від 20.09.2016 зобов»язань по прийняттю погодженої кількості товару, вчинення передбачених умовами контракту дій необхідних до узгодження умов та порядку прийняття погодженого до поставки товару.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.09.2018 у справі №914/791/18 (суддя Кітаєва С.Б.) відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позову.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Щодо зустрічним позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що не підлягають стягненню нараховані ПП «Торговий дім «Майола» 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки не відбулось прострочення грошових зобов»язань. Також не підлягає задоволенню за зустрічним позовом вимога про стягнення 9 901,50 доларів США по оплаті двох прийнятих партій товару, оскільки, обидві партії товару були оплачені своєчасно, про що свідчать виставлені рахунки та платіжні доручення про оплату. Окрім того, враховуючи недоведеність факту недобросовісної поведінки відповідача за зустрічним позовом, спростовуються фактичними обставинами справи доводи позивача за зустрічним позовом в цій частині заявлених вимог, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

До Західного апеляційного господарського суду надійшли апеляційні скарги ПП Торговий дім Майола б/н від 08.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/179/18 від 16.10.2018) та ТОВ ОптАгроТорг, м.Гомель б/н від 22.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/761/18 від 24.10.2018) на рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2018 (суддя Кітаєва С.Б.) у справі № 914/791/18.

ПП Торговий дім Майола у поданій апеляційній скарзі б/н від 08.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/179/18 від 16.10.2018) просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, зустрічний позов задоволити у повному обсязі, стягнути з ТОВ ОптАгроТорг відсотки відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 447,60 дол США, суму боргу за прийнятий товар в розмірі 9 901,50дол США., зобов»язати ТОВ ОптАгроТорг, м.Гомель виконати решту прийнятих на себе відповідно до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 та Специфікації №2 від 20.09.2016 зообов»язань по прийняттю погодженої кількості товару, вчинення передбачених умовами контракту дій необхідних до узгодження умов та порядку прийняття погодженого до поставки товару, в решті рішення суду залишити без змін.

Зокрема, скаржник посилається на те, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним, суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що в ході виконання Специфікації №2 ТОВ ОптАгроТорг порушив свої зобов»язання як покупець, а саме вчинив всі необхідні дії по узгодженню умов та прийняв поставку двох партій товару, а саме 18.10.2016 на суму 36 603,36 дол. США та 16.11.2016 на суму 37 922,04 дол США, однак не своєчасно та не у повному об»ємі провів оплату за зазначені партії товару. Також, товариство не вчинило жодних дій з метою завершення поставок за Специфікацією №2 від 20.09.2016, не надав будь-яких інструкцій, пояснень, не здійснив попередню оплату, а відтак не вибрав в ПП «Торговий дім «Майола» третю погоджену партію товару. Своєю бездіяльністю, на думку скаржника, ТОВ ОптАгроТорг» фактично відмовився від виконання своїх зобов»язань в односторонньому порядку всупереч умовам контракту та приписів чинного законодавства України.

Також, скаржник вважає, що оскільки ПП Торговий дім Майола з врахуванням положень п.7 Специфікації №2 від 20.09.2016 та п.5.5 контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 було поставлено 335 700кг, а фактично погоджено до поставки 500 000кг, кількість третьої партії товару, яка повинна бути поставлена за умови виконання ТОВ ОптАгроТорг умов п.7 Специфікації №2 становить 164 300кг. Поставка третьої партії товару повинна відбуватися виключно після здійснення оплати (п.9 Специфікації №2 та п.5.5 контракту №1201/16-1 від 12.01.2016.)

Отже, скаржник вважає, що оскільки ТОВ ОптАгроТорг не виконано зобов»язання щодо здійсненя оплати та надання письмових інструкцій у відповідності до п.7 Специфікації №2 та п.5.5 контраткту, ПП Торговий дім Майола було застосовано положення, що передбачені п.9 Специфікації №2 щодо призупинення зобов»язань, що полягають у поставці товару.

ТОВ ОптАгроТорг у поданій скарзі б/н від 22.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/761/18 від 24.10.2018) просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким задоволити позовні вимоги, стягнути з ПП Торговий дім Майола на користь ТОВ ОптАгроТорг» 1 404,76 дол. США, в томі числі 206,26 дол США за користування чужими коштами (майном).

Зокрема, скаржник посилається на те, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним, суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що на виконання укладеного сторонами контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, впродовж погодженого періоду поставки, відповідачем постачалося дві партії товару, кожна за окремою Специфікацією. Зокрема, згідно Специфікації №1 від 02.02.2016 до контракту сторонами погоджено поставку партії товару (220т) на загальну суму 45 760,00 дол. США. Покупець (позивач) зобов»язувався здійснити 95% переплату товару шляхом банківського переводу на валютний рахунок продавця (відповідача). Строки поставки з 01 по 12.02.2016 року. Поставка товару здійснювалася відповідно до міжнародних правил перевезень на умовах DАР.- претензій до відповідача у зв»язку з укладанням та виконанням даної Специфікації від 02.02.2016 до Контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 позивач не має.

Також, скаржник вважає, що згідно Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 сторонами було погоджено поставку партії товару (500 тон) на загальну суму 111 000,00дол.США. ОСОБА_3 у зв»язку із виконанням умов контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, уточнених Специфікацією №2 від 20.09.2016 , між сторонами виник спір.

Згідно умов Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту, як стверджує скаржник, покупець (позивач за первісним позовом) зобов»язаний був здійснити 10% авансового платежу за товар від загальної суми контракту шляхом банківського переводу на валютний рахунок продавця до 30.09.2016 (в сумі 11 000,00 доларів США, аванс зараховувався в оплату останньої партії товару - п.9 Специфікації №2. Скаржник стверджує, що виконав дане зобов»язання, що підтверджується платіжним дорученням №129 від 26.09.2016.

Окрім того, відповідно до п.9 Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту ТОВ ОптАгроТорг» зобов»язувався здійснити 95% передоплату товару шляхом банківського переводу на валютний рахунок продавця за один (1) день до запланованої дати відвантаження партії товару і решту 5% - впродовж 2-х (двох) календарних днів після відвантаження партії товару та надання відсканованих копій документів згідно п.4.4 контракту.

Сторонами було погоджено, як зазначає скаржник, що перша партія товару за Специфікацією №2 від 20.09.2016 до контракту буде відвантажена в кількості 164880 кг. на загальну суму 36 603,36 доларів США, що підтверджується рахунком №2/1 від 18.10.2016 та супровідними документами на товар, що був відправлений насипом в залізнично-дорожніх вагонах (вагони №95155675, № 95023511, №95011300); електронною декларацією; актом завантаження №815 від 18.10.16; залізнично-дорожніми накладними, сертифікатом походження товару, сертифікатом якості товару.

Скаржник стверджує, що друга партія товару за Специфікацією №2 від 20.09.2016 до контракту була погоджена в кількості 170 820 кг на загальну суму 37 922,04 дол.США, що підтверджується рахунком №2/2 від 16.11.2016 та супровідними документами на товар, що був відправлений насипом в залізнично-дорожніх вагонах (вагони №95655809, №95708350, №95011722); залізно-дорожніми накладними, сертифікатом походження товару, сертифікатом якості товару.

Третя партія товару, стверджує скаржник, сторонами не погоджувалася, рахунок не виставлявся, документи на третю партію ПП Торговий дім Майола не виготовлялися, відповідно обов»язок оплатити 95% вартості третьої партії товару по Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту у скаржника так і не виник.

Скаржник зазначає, що за Специфікацією №2 від 20.09.2016 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 ПП Торговий дім Майола фактично поставлено позивачу 335700 кг. товару на загальну суму 74 525,40 доларів США. В той час як скаржником фактично здійснено платежів за Специфікацією №2 на загальну суму 75 723,9 доларів США, що підтверджується виставленими відповідачем рахунками та платіжними дорученнями про оплату. Отже, на думку скаржника, наявна переплата в сумі 1198,50 доларів США, з огляду на що, останній звертався до відповідача з проханням повернути суму передоплати, оскільки ПП Торговий дім Майола товар на цю суму не постачався, однак відповідач не повертає суми передоплати, на яку не було поставлено товар, про що свідчать долучені претензії.

Враховуючи викладене, на думку скаржника, оскільки відпали обставини, які були передумовою перерахування сум коштів за контрактом, та з врахуванням вимоги скаржника повернути перераховані кошти, неповернення цієї суми відповідачем, останній користується коштами (майном) позивача без достатньої правової підстави.

Скаржник вважає, що товариство, як покупець, придбаваючи товар на умовах 95% передоплати здійснив передоплату товару на суму 1 198 дол. США, на які товар не одрежав, строки поставки товару закінчились, отже можна констатувати факт неодержання покупцем товару в строки, обумовлені договором, за який було здійснено передоплату.

ПП Торговий дім Майола у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду в частині вирішення первісного позову просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що позивач за первісним позовом порушив умови на яких мала б здійснюватись оплата відповідно до погодженого в Специфікації №2 від 20.09.2016 порядку, станом на день подання зустрічної позовної заяви існує заборгованість ТОВ ОптАгроТорг» по оплаті двох прийнятих партій товару в сумі 9 901,50дол США.

Також, відповідач за первісним позовом зазначає, що з огляду на положення ч.2 ст.193 ГК України ТОВ ОптАгроТорг» повинен був вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання своїх грошових зобов»язань. У даному разі жодних перешкод для такого виконання не було, оскільки розмір плати і строки її внесення та необхідні платіжні реквізити містилися в укладеному сторонами контракті №1201/16-1 від 12.01.2016.

На думку відповідача, оскільки між сторонами укладено оплатний контраки з поставки товару, а кошти які просить стягнути ТОВ ОптАгроТорг» отримані відповідачем саме по контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до ст.1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

12.01.2016 між ПП «Торговий дім «Майола» (продавець) з однієї сторони та ТОВ «ОптАгроТорг» (покупець) з іншої сторони укладено контракт №1201/16-1, відповідно до п.1.1 якого (предмет контракта), продавець зобов»язується продати, а покупець зобов»язується купити шрот соняшниковий, кормовий, гранульований (далі товар), на умовах даного контракту. Виробником товару являється ПП «Оліяр», Україна, Львівська область, Пустомитівський район, с.Ставчани; товар придбавається для оптової торгівлі на території Республіки Білорусія ( п.п.1.2; 1.3 контракту).

Відповідно до п.2.1 загальна ціна контракту визначається як сума всіх Специфікацій, на підставі яких був поставлений товар.

Приблизна орієнтовна вартість контракту складає - 624 000,00 доларів США. Вартість товару 624 999,00 доларів США (п.2.2).

Ціна і кількість товару, який поставляється по даному контракту, вказується в специфікаціях, які являються невід»ємною частиною даного контракту і погоджуються на кожну партію товару (п.3.1).

Відповідно до п.3.2 партією товару по даному контракту вважається товар, відвантажений продавцем по одній специфікації.

Відповідно до п.3.3, орієнтовна кількість товару, що поставляється по даному контракту 3000 тонн +/-10% (по вибору продавця).

Відповідно до п.4.4 контракту кожен вагон товару, який поставляється, повинен супроводжуватись наступними документами:

-оригіналом якісного посвідчення виданого лабораторією виробника (1 примірник на лот); оригіналом ветеринарного свідоцтва (1 примірник на вагон); залізничною накладною (СМГС), заповненою згідно інструкції покупця (1 примірник на вагон); рахунок (інвойс) (1 примірник на лот); експертним висновком по показниках безпеки, завірений органом, який його видав (1 примірник на вагон); листом від виробника про вміст ГМО з копією протоколу випробувань атестованої лабораторії, завіреного печаткою лабораторії (1 примірник на лот);вантажно-митною декларацією (1 примірник на лот); сертифікатом походження форми СТ-1 (копія сертифіката направляється на електронну адресу). Сертифікат походження надається на всю партію вагонів, які відправляються на одну кінцеву станцію призначення.

Оригінали вищевказаних документів повинні слідувати з партією товару.

Відповідно до п.4.5 продавець зобов»язаний впродовж 1-го робочого дня після відправки партії товару відправити по електронній пошті покупцю вказані документи.

Базис поставки: DАР границя Україна РБ. Умови поставки кожної партії вказуються в Специфікаціях, які являються невід»ємною частиною даного контракту і погоджуються на кожну партію товару (п.5.1). Продавець здійснює митне оформлення і сертифікацію товару в країні походження, покупець в країні призначення (п.5.2).

Відповідно до п.5.3 покупець зобов»язаний провести оплату за товар в строки, вказані в специфікації.

Датою переходу права власності на товар від продавця до покупця і датою поставки товару є дата, вказана в специфікації згідно Міжнародних правил інтерпритації термінів «Інкотермс 2010» (п.5.4).

Відповідно до п.5.6 строки поставки товару: січень 2016 року грудень 2016 року.

Місцем поставки товару являється станція призначення, яка відображається в специфікації (п.5.7).

Відповідно до п.6.1 формами оплати товару можуть являтися: безготівковий розрахунок в доларах США банківським переводом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця. Покупець здійснює 95% передоплату за товар шляхом банківського переводу на валютний рахунок продавця упродовж 3 календарних днів з дати підписання специфікації. Покупець здійснює 5% доплату за товар шляхом банківського переводу на валютний рахунок продавця впродовж 2 х календарних днів з дати отримання сканованих копій документів у відповідності до п.4.5 кКонтракту.

Оплата проводиться в строки, вказані у специфікації на підставі виставленого інвойсу, шляхом перерахування покупцем відповідних сум на поточний рахунок продавця (п.6.2).

Відповідно до п.8.8, приймаючи товар покупець підтверджує отримання всіх документів, які продавець повинен надати при поставці партії товару, у тому числі документів, передбачених п.4.4 контракту.

Відповідно до п.9.1, які можуть виникнути з контракту або у зв»язку із ним будуть вирішуватися сторонами шляхом переговорів.

Невід»ємною частиною контракту є специфікація, доповнення, зміни, а також їх факсимільні копії, оформлені в установленому сторонами порядку, підписані і завірені печатками (п.11.5).

Контракт, підписаний шляхом електронного або факсимільного зв»язку, має юридичну силу (п.11.6).

В п.11.8 сторони погодили, що у випадку порушення з боку покупця строків і умов оплати за товар, і /або ненадання письмових інструкцій пов»язаних з оформленням відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, і /або у випадку порушення строків прийняття товару, більше ніж на три дні, продавець має право в односторонньому порядку розірвати даний контракт шляхом надіслання відповідного повідомлення на адресу покупця, при цьому покупець зобов»язаний по вимозі продавця упродовж п»яти банківських днів з моменту його відіслання оплатити всі передбачені даним контрактом штрафні санкції і провести повний розрахунок з продавцем за поставлений товар. Сторони погодили, що контракт, при цьому вважається розірваним через п»ятнадцять днів з моменту надіслання повідомлення про його розірвання.

Відповідно до п.11.7 для тлумачення умов даного контракту сторони застосовують міжнародні правила торгових термінів Інкотермс 2010.

Відповідно до Міжнародних правил інтерпретації термінів «Інкотермс 2010) DАР (Delivered At Piont (…named point of destination) постачання в пункті (…назва пункту): «термін «поставка в пункті» (новий термін, введений в Інкотермс 2010) означає, що продавець виконав своє зобов»язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов»язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення. Продавець зобов»язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару. Даний термін може застосовуватися при поставках будь-яким видом транспорту».

Як зазначено судом першої інстанції, ТОВ ОптАгроТорг в ході розгляду справи підтверджено, що на виконання контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 сторонами погоджено та підписано дві Специфікації: №1 від 02.02.2016 та №2 від 20.09.2016. Відповідач (як і позивач) підтвердили, що в Специфікації №2 сторони погодили поставку товару (шроту соняшникового) в кількості 500 тонн (+/-10% за вибором продавця) за ціною 222 долари США за одну тонну та що загальна ціна товару за Специфікацією №2 - 111 000 доларів США.

ОСОБА_3 у зв»язку із виконанням умов контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, уточнених Специфікацією №2 від 20.09.2016, між сторонами виник спір.

Відповідач стверджує, що у п.4 Специфікації №2 від 20.09.2016 сторонами погоджено, що: «Поставка здійснюється трьома партіями по 3 вагони».

Погодження сторонами у Специфікації №2 від 20.09.2016, що «Поставка здійснюється трьома паріями по 3 вагони», заперечує ТОВ ОптАгроТорг» (покупець за контрактом)

ТОВ «ОптАгроТорг» та ПП «ТД «Майола» долучено до матеріалів справи Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 (том І а.с.35-36,131-132).

За змістом умови в наданих сторонами копіях Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, а саме, у преамбулі Специфікації №2 та у пунктах 1,2,3,5,6,7,8,10 є ідентичними.

Розбіжності містяться у пунктах 4 і 9.

Так, згідно п.4 копії Специфікації №2 від 20.09.2016, поданої ТОВ ОптАгроТорг» до контракту: ціна, кількість і сума товару: DАР Удрицк, Україна - 500,00 (п»ятсот) тонн (+/- 10% по вибору постачальника) по ціні 222,00 доларів США за тонну; сума відвантажуваної кількості товару -111 000,00 (сто одинадцять тисяч) доларів США (+/-10%).

Згідно ж п.4 копії Специфікації №2 від 20.09.2016, поданої ПП «ТД «Майола» ціна, кількість і сума товару: DАР Удрицк,Україна -500,00 (п»ятсот) тонн (+/- 10% по вибору постачальника) по ціні 222,00 доларів США за тонну; сума відвантажуваної партії товару - 111 000,00 (сто одинадцять тисяч) доларів США (+/-10%). Поставка здійснюється трьома партіями по 3 вагони.

Згідно п.9 копії Специфікації №2 від 20.09.2016 поданої ТОВ ОптАгроТорг»: покупець здійснює 10% авансовий платіж за товар від загальної суми контракту шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця до 30 вересня 2016 (в сумі 11 100,00 доларів США), аванс зараховується в оплату останньої партії товару.

Покупець здійснює 95% передоплати за товар шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця за 1 (один) день до запланованого відвантаження партії товару і решту 5% упродовж 2-х (двох) календарних днів після відвантаження партії товару і надання продавцем покупцю сканованих копій документів у відповідності з п.п.4.4 контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, за відвантажений товар шляхом банківського переказу грошових коштів на валютний рахунок продавця.

При порушенні строків оплати за поставлену партію товару, продавець має право призупинити завантаження і поставку наступної партії товару до моменту проведення повної оплати за поставлений товар, при цьому продавець не несе ніякої відповідальності за порушення строків поставки товару.

Згідно ж п.9 копії Специфікації №2 від 20.09.2016 подної ПП «ТД «Майола»: покупець зобов»язаний здійснити 10% авансовий платіж за товар від загальної суми даної специфікації до контракту шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця до 30 вересня 2016 року (в сумі 11 100,00доларів США).

Покупець здійснює 95% передоплати за товар шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця за 1 (один) день до запланованого відвантаження першої і другої партії (окремо) товару і решту 5% упродовж 2-х (двох) календарних днів після відвантаження першої і другої партії (окремо) товару і надання продавцем покупцю сканованих копій документів у відповідності з п.4.4 контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, за відвантажений товар шляхом банківського переказу грошових коштів на валютний рахунок продавця.

Покупець здійснює 65% передоплати за товар шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця за 1 (один) день до запланованого відвантаження третьої партії товару і решту коштів упродовж 2-х (двох) календарних днів після відвантаження партії товару і надання продавцем покупцю сканованих копій документів у відповідності з п.п.4.4 контракту №1201/16-1 від 12.01.2016.

Відповідно до п.10 копій Специфікацій №2 (наданих як покупцем так і продавцем за контрактом) сторони зобов»язуються упродовж 45 робочих днів з дати укладення Специфікації обмінятись оригіналами Специфікації (з підписом і печаткою).

Оригіналів Специфікації №2 від 20.09.2016 з підписами і печатками жодна із сторін суду для огляду не надала.

Сторони підтверджують, що в Специфікації №2 сторони погодили поставку 500 тонн товару (шроту соняшникового) (+/-10% за вибором продавця) за ціною 222 долари США за одну тонну; що загальна ціна товару за Специфікацією №2 становила 111 000 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, продавець (ПП «ТД «Майола») по Специфікації №2 від 20.09.2016 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 виставило покупцю (ТОВ «ОптАгроТОрг») рахунки №2/1 від 18.10.2016 на оплату 164 880 кг товару по ціні 0,222 дол.США за одиницю товару, на загальну суму 36 603,36 доларів США та №2/2 від 16.11.2016 на оплату 170 820 кг товару по ціні 0, 222 дол.США за одиницю товару, на загальну суму 37 922,04 доларів США.

В рахунках зазначені умови поставки:

- DАР Удрицк,Україна (Інкотермс - 2010); найменування вантажодержувача ТОВ «ОптАгроТорг», відомості про його місцезнаходження; відомості станції призначення; код вантажоодержувача; вантажовідправник ТОВ «Компанія-Агроінвест», 18011, Україна, м.Черкаси, вул.Добровольського 1, к.227; код відправника 4667; відомості про упакування і спосіб відправлення: насипом в залізничних вагонах; кількість вагонів : 3 вагони, вагони: №95155685,95023511, 95011300; № відправлень: 38980223, 38980231, 38980249; країна походження продукції Україна.

- DАР Удрицк,Україна ( Інкотермс -2010); найменування вантажодержувача ТОВ «ОптАгроТорг», відомості про його місцезнаходження-246013 , м.Гомель, вул.Об»їздна, буд.8, кіи.2-8; відомості станції призначення; код вантажоодержувача; вантажовідправник ТОВ «Компанія-Агроінвест», 18011, Україна, м.Черкаси, вул.Добровольського 1, к.227; код відправника 4667; відомості про упакування і спосіб відправлення: насипом в залізничних вагонах; кількість вагонів : 3 вагони, вагони: №956558095, 95708350, 95011722; № відправлень: 39442249, 39442256, 39442231; країна походження продукції Україна.

Товар був відправлений насипом в залізничних вагонах:

- вагони №95155685, № 95023511, №95011300; відправлення 38980223,38980231, 38980249, що підтверджується залізничними накладними, які містять перелік документів долучених відправником, зокрема: рахунок-фактура №2/1 від 18.10.2016, сертифікат-походження 1 шт.(оригінал), посвідчення якості 1 шт. (оригінал), ветеринарний сертифікат 1 шт. (оригінал), експертне заключення №001675 е/16 від 12.10.2016, протокол випробування харчової продукції №10352/16-х від 11.10.2016 тощо;

- вагони №956558095, №95708350, №95011722; відправлення 39442249, 39442256, 39442231, що підтверджується залізничними накладними, які містять перелік документів долучених відправником, зокрема : рахунок-фактура №2/2 від 16.11.2016, сертифікат-походження 1 шт.(оригінал), Посвідчення якості 1 шт. (оригінал), ветеринарний сертифікат 1 шт. (оригінал), експертне заключення №001675 е/16 від 12.10.2016, протокол випробування харчової продукції тощо.

Сторони не заперечують, що строки поставки товару по Специфікації №2 з 10 жовтня по 31 жовтня 2016 року.

Отже, кількість поставленого по Специфікації №2 від 20.09.2016 року товару склала 335 700,00 кг на загальну суму 74 525,40 доларів США.

Доказів зворотнього матеріали справи не містять і про поставку товару по Специфікації №2 більшої кількості, ніж 335 700,00 кг., постачальник за контрактом (ПП «ТД «Майола») не стверджує.

Відповідно до умов, погоджених сторонами у п.3.2 контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, партією товару по даному контракту рахується товар, відвантажений продавцем по одній специфікації.

Отже, товар в кількості 335 700,00 кг, який відвантажений продавцем, ПП «ТД «Майола» покупцю, ТОВ «ОптАро Торг», по одній специфікації, а саме Специфікації №2 від 20.09.2016, рахується партією товару по контракту №1201/16-1 від 12.01.2016, в розумінні положень п.3 цього контракту.

В матеріалах справи знаходяться копії платіжних доручень, згідно яких покупцем (ТОВ «ОптАгроТорг») було фактично здійснено платежів за Специфікацією №2 від 20.09.2016 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 на загальну суму 75 723,9 доларів США.

Покупець, ТОВ «ОптАгроТорг», направляло продавцю, ПП «ТД «Майола», претензію вих.№112/17 від 20.11.2017 з вимогою повернути грошові кошти в сумі 1 198,50 дол.США, оскільки по Специфікації №2 до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 покупцем було перераховано продавцю 75 723,90 дол.США, тоді як продавцем відвантажено товару на суму 74 525,40 доларів США. Різниця становить 1 198,50 доларів США.

У претензії зазначалось, зокрема, що покупець не отримав від продавця відповіді на лист вих.№12/17 від 24.01.2017 та попереджував продавця, що у разі непогашення заборгованості звертатиметься до господарського суду.

Разом з претензією покупцем було відіслано продавцю акт звірки і додаткову угоду №1 від 20.11.2016 до контракту (у зв»язку із зміною реквізитів покупця) в додаток до листа вих.№113/7 від 20.11.2017, які отримані ПП «ТД «Майола» 23.11.2017, що підтверджується копією повідомлення 14 1 про вручення рекомендованого поштового відправлення.

В матеріалах справи відсутні докази надання ПП «ТД «Майола» відповіді на претензію, підписаного акту звірки, підписаної додаткової угоди №1, коштів в сумі 1 198,50 дол.США ТОВ «ОптАгроТорг».

Враховуючи вищенаведене, ТОВ ОптАгроТорг» просить позов задоволити з тих підстав, що ПП Торговий дім Майола користується зазначеними вище коштами без достатньої правової підстави, оскільки набувач (відповідач за первісним позовом) збагатився за рахунок потерпілого (позивача за первісним позовом) поза підставою передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (оскільки товар на суму передоплати відповідачем не постачався і не постачатиметься).

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 206,26 доларів США відсотків за користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказана норма кореспондується, також зі ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Часиною 1 ст. 611 ЦК України унормовано, що, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України унормовано, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Отже, змістом договору купівлі-продажу є взаємні права та обов'язки сторін. Основним обов'язком продавця є передача речі покупцеві, а його правом - вимога до покупця щодо сплати вартості речі (майна). Основним обов'язком покупця є сплата обумовленої ціни, а його правом - вимога до продавця щодо передачі обумовленої договором речі (майна).

Як правомірно встановлено в ході розгляду справи в суді першої інстанції, 12.01.2016 між ПП «ТД «Майола» (продавець) та ТОВ «ОптАгроТорг» (покупець) укладено контракт №1201/16-1.

Умови контракту (п.п.2.1-2.2,3.1-3.3; 5.1) передбачають, що загальна ціна контракту визначається як сума всіх специфікацій на підставі яких був поставлений Товар. Контрактом передбачена приблизна, орієнтовна його вартість - 624 000,00 доларів США. Орієнтовно визначено кількість товару, що передбачено поставити за цим контрактом -3000,00 тонн +/- 10% (за вибором постачальника). Ціна і кількість товару, що поставляється по даному контракту, вказується у специфікаціях, які є невід»ємною частиною контракту і погоджуються на кожну партію товару. Умови поставки кожної партії вказуються у специфікаціях і погоджуються на кожну партію товару. При цьому передбачено, що партією товару по даному контракту вважається товар, відвантажений продавцем по одній специфікації.

Контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань (п.11.1).

В ході розгляду справи судом встановлено, що спірний контракт не розірвано, не визнано недійсним у встановленому законодавством або умовами контракту порядку.

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов'язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Таким чином, господарський суд вважає необхідним зауважити, що застосування ст. 1212 ЦК України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

Частина 3 ст. 1212 ЦК України поширює дію положень про безпідставне збагачення на відносини, що регулюються іншими положеннями Цивільного кодексу України, зокрема, на випадки виконання зобов'язання однією із сторін:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв'язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі №6-88цс13, від 02.09.2014 у справі №910/1620/13, від 14.10.2014 у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 у справі №910/1913/14, від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки між сторонами укладено оплатний контракт з поставки товару, а кошти, які просить стягнути позивач за первісним позовом отримані відповідачем саме по контракту №1201/16-1 від 12.0.2016, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. Така ж правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2013 у справі N 5006/18/13/2012, від 14.10.2014 у справі № 922/1136/13.

ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17 (провадження № 12-125гс18) теж вказано, що згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов'язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.

Ураховуючи викладене у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду погодилась з висновками попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для стягнення перерахованих позивачем грошових коштів відповідачу за договором на підставі статті 1212 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія прийшла до висновку, що суд першої інстанції правомірно, встановивши наявність договірних відносин між сторонами внаслідок укладення контракту №1201/16-1, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 1 198,50 доларів США.

Щодо позовної вимоги про стягнення 206,26 доларів США процентів за користування чужими грошовими коштами, яка є похідною від вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 1198,50 доларів США, то, відповідно, оскільки не підлягає до задоволення вимога про стягнення грошових коштів, відсутні й правові підстави для задоволення нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами.

Окрім того, слід зазначити, що умовами контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 розмір процентів сторонами не визначено.

ОСОБА_5 Верховного Суду у Постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) вказала, зокрема на таке.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК.

Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до частини другої статті 628 ЦК до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами статті 1048 ЦК.

Наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

У постанові зазначено, що висновки судів про необхідність застосовувати до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

Отже, враховуючи наведене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 206,26дол. США нарахованих відсотків за весь період користування чужими коштами з посиланням на ст.1048 ЦК України.

Щодо заявлених ПП «Торговий дім Майола» у зустрічному позові вимог про:

стягнення з відповідача відсотків відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 447,60 доларів США;

стягнення з відповідача суми боргу за прийнятий товар в розмірі 9901,50 доларів США;

зобов»язання відповідача виконати решту прийнятих на себе відповідно до контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 року та Специфікації №2 від 20.09.2016 року зобов»язань по прийняттю погодженої кількості товару, вчинення передбачених умовами контракту дій необхідних до узгодження умов та порядку прийняття погодженого до поставки товару», судова колегія запзначає наступне.

Зустрічний позов мотивований посиланням на умови контракту №1201/16-1 від 12.01.2016 (п.п. 1.1; 3.1;4.4; 5.5;6.2), п.9 Специфікації №2 від 20.09.2016, яка в копії подана позивачем за зустрічним позовом, а також ст.ст.525,526,530,625 ЦК України.

Як зазначалось вище, поставка товару за контрактом №1201/16-1 від 12.01.2016 відбувалась двома партіями. Відповідно до п.3.2 контракту партією товару по даному контракту вважається товар, який відвантажений продавцем по одній специфікації.

Відповідно до п.5.1 контракту умови поставки кожної партії товару вказуються у специфікаціях і погоджуються на кожну партію товару. Крім того, відповідно до п.3.1 контракту ціна і кількість товару, що поставляється по контракту, вказується у специфікаціях та погоджується на кожну партію товару.

Третя партія товару між сторонами не погоджувалась, цим підтверджується відсутність обов»язку попередньої оплати 95% вартості товару згідно умов контракту у відповідача за зустрічним позовом.

Поставка товару по третій партії не відбулася, отже ТОВ «ОптАгроТорг» не набуло майна, оплату за яке не здійснив.

Отже, не підлягають стягненню нараховані ПП «Торговий дім «Майола» 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки не відбулось прострочення грошових зобов»язань.

Також не підлягає задоволенню за зустрічним позовом вимога про стягнення 9 901,50 доларів США по оплаті двох прийнятих партій товару, оскільки, обидві партії товару були оплачені своєчасно, про що свідчать виставлені рахунки та платіжні доручення про оплату.

Крім того, ПП Торговий дім Майола не надав доказів виставлення рахунку на інші партії товару (окрім двох партій товару, по яких товар відвантажено.

Виходячи з умов п.4.4 контракту кожен вагон товару, який поставлявся продавцем мав супроводжуватись переліком документів, крім того упродовж одного робочого дня після відправки партії товару продавець зобов»язаний був відправити покупцю на електронну пошту копії всіх документів, які зазначені в п.4.4 контракту.

ПП Торговий дім Майола посилається на невиконання відповідачем за зустрічним позовом зобов»язань відповідно до п.5.5 контракту: ненадання продавцю письмових інструкцій по заповненню відвантажувальних документів, а також підтвердження залізниці про прийняття товару. Однак, як вбачається зі змісту п.5.5 контракту покупець зобов»язувався виконати зазначені в цьому пункті контракту зобов»язання не пізніше 7-ми робочих днів до дати передбаченого відвантаження товару.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами умов поставки третьої партії товару, а також повідомлення продавцем покупця про дату очікуваного відвантаження наступної (після двох попередніх) партії товару, що не доводить наявності вини покупця у невиконанні умов п.5.5 контракту.

Відповідно до чч. 2, 4, 5, 6 ст.91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронні копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Однак, в матеріалах справи відсутні та не надані такі в суд першої та апепляційної інстанцій для огляду оригінали Специфікації №2 до контракту (яка в поданих сторонами до справи копіях різниться своїми умовами,) а відтак надані сторонами копії Специфікації №2 до контракту не можуть бути взяті судовою колгією до уваги в частині умов, що містять розбіжності.

Вищенаведене спростовує твердження ТОВ ОптАгроТорг», що надані ним докази є електронними з посиланняґм на ст.96 ГПК України та Закону України «Про електронну комерцію», оскільки укладений сторонами контракт №1201/16-1 від 12.01.2016 та специфікації до нього не підпадають під ознаки електронного доказу, а є письмоими доказами в розумінні ст.91 ГПК України.

ПП Торговий дім Майола зазначає, що оплата за поставлені дві партії товару здійснювалась з порушенням строків її оплати. Однак зазначене спростовується доказами, поданими ТОВ ОптАгроТорг», а саме, виставленими рахунками, платіжними дорученнями про їх оплату та накладними, що містять інформацію про дати відправлення та одержання товару, його обсяг.

Окрім того, як зазначено судом вище, необхідною передумовою для підписання специфікації, згідно контракту, є взаємна згода сторін щодо кількості та ціни кожної партії товару, що у договорі зазначені орієнтовно. Оскільки кількість та ціна окремих партій товару, умови поставки шляхом підписання наступної (після двох попередніх) специфікації сторонами не була узгоджена, рахунки на оплату не виставлені, не погоджена дата очікуваного відвантаження товару, товар не відвантажений, відповідно, немає підстав вважати, що строк оплати для відповідача за зустрічним позовом настав.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що позовні вимоги за зустрічним позовом зобов»язального характеру (п.3 прохальної частини зустрічного позову) у вказаний в цьому позові спосіб, є безпідставними. Враховуючи недоведеність факту недобросовісної поведінки ТОВ ОптАгроТорг», спростовуються фактичними обставинами справи доводи позивача за зустрічним позовом в цій частині заявлених вимог, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2018 у справі №914/791/18 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судові витрати за перегляд рішення у даній справі в апеляційному порядку покладається на скаржників в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України, у розмірі фактично понесених ними витрат.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2018 у справі №914/791/18 залишити без змін, апеляційні скарги ОСОБА_4 підприємства Торговий дім Майола б/н від 08.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/179/18 від 16.10.2018) та Товариства з обмеженою відповідальністю ОптАгроТорг, м.Гомель б/н від 22.10.2018 (вх.№ ЗАГС 01-05/761/18 від 24.10.2018) залишити без задоволення.

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 31 січня 2019 року

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.