ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3115/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко", м. Київ
до Комунального підприємства "Харківський міський центр нерухомості", м. Харків
про стягнення 16932895,78 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, адвокат на підставі довіреності від 30.10.2018 року;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківський міський центр нерухомості" про стягнення заборгованості за договором № 7 про закупівлю робіт за державні кошти в розмірі 16932895,78 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.11.2018 року позовну заяву ТОВ "Укрстандарт Еко" було залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 27.11.2018 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 33305).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 17.12.2018 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 14.12.2018 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 34873), в якому визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.12.2018 року сторони подали заяву про розгляд справи по суті у даному судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.12.2018 року клопотання позивача та відповідача про перехід до розгляду справи по суті в цьому судовому засіданні задоволено; закрито підготовче провадження у справі № 922/3115/18; справу призначено до розгляду по суті в цьому судовому засіданні.

У судовому засіданні 17.12.2018 року було відкрито розгляд справ по суті та заслухано вступне слово позивача. У своїй промові останній підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути заборгованість за основним зобов'язанням, а саме сплатити грошові кошти за виконані роботи за договором № 7 від 19 грудня 2012 року, що становить 16 932 895, 78 грн., яка набута останнім за договором про відступлення права вимоги № 07-04/2017/2 від 04 квітня 2017 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Мітта Агро" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко" (новий кредитор).

У судовому засіданні 17.12.2018 року відповідач у вступному слові зазначив про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, проте зазначив, що несплата коштів виникла, у зв'язку з недостатнім фінансуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.12.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, було оголошено перерву до 15.01.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні 15.01.2019 року підтримав позовні вимоги, просив суд позовні вимоги задовольнити та стягнути заборгованість в розмірі 16932895,78 грн., яка виникла, у зв'язку з неналежним виконання відповідачем договору № 7 про закупівлю робіт за державні кошти та була передана останньому, як новому кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги № 07-04/2017/2 від 04 квітня 2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 15.01.2019 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про наступну дату, час та місце розгляду справи від 17.12.2018 року.

Враховуючи те, що судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку відповідача в судове засідання обов'язковою, суд дійшов висновку про те, що його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

19 грудня 2012 року між комунальним підприємством "Харківський міський центр нерухомості" (відповідач у справі, замовник по договору) та відкритим акціонерним товариством "Будівельне управління № 813" (генпідрядник по договору) було укладено договір № 7 про закупівлю робіт за державні кошти.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3 договору, генпідрядник зобов'язується у 2012 році виконати роботи, зазначені в проектно-кошторисній документації, а замовник - прийняти і оплатити роботи з реконструкції аеродрому "Міжнародний аеропорт "Харків" (Основа)". Найменування роботи: реконструкція аеродрому "Міжнародний аеропорт "Харків" (Основа)".

Роботи за договором виконуються згідно з проектно-кошторисною документацією. Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. При цьому, в разі вказаного зменшення обсягу закупівель, замовник зобов'язаний надати генпідряднику з приводу означеного відповідне документальне підтвердження, але в будь-якому разі, не пізніше дати підписання сторонами додаткової угоди до договору про зменшення обсягів закупівель.

Ціна цього договору становить 105 201 088 грн. 72 коп., в тому числі ПДВ 20% - 17 533 514 грн. 79 коп., при цьому фінансування договору проводиться в 2014 році сумі 105 201 088 грн. 72 коп., в тому числі ПДВ 20% - 17 533 514 грн. 79 коп. (п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 31 грудня 2013 року). Розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником після пред'явлення генпідрядником рахунку на оплату робіт (рахунок) або підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) (або зведеного акту виконаних робіт), довідкою форми КБ-3 та актів наявності обладнання.

Платежі за договором здійснюються в безготівковому порядку шляхом банківського переказу замовником відповідних суми грошових коштів на поточний рахунок генпідрядника на підставі належним чином оформленого та затвердженого замовником пакету платіжних документів, попередньо перевіреного та завізованого підприємством, що виконує функцію служби замовника (в тому числі технічний нагляд), що складається з: рахунку генпідрядника або зведеного акту виконаних робіт; рахунку генпідрядника або зведеного акту виконаних робіт; акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), акт наявності обладнання.

Здійснює платежі за виконані роботи (по мірі надходження коштів відповідного фінансування: державного бюджету або державної підтримки, на рахунок замовника) на протязі 10 календарних днів з моменту підписання пакету платіжних документів (п. п. 4.1, 4.3, 4.6 договору).

Строк виконання робіт до 31 грудня 2014 року.

При цьому, у календарному плані виконання робіт встановлюються ключові етапи робіт та терміни їх виконання (п.5.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 31 грудня 2013 року). Відповідно до п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 31 грудня 2013 року), цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь якому випадку до виконання обома сторонами зобов'язань в повному обсязі.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

На виконання умов вказаного договору, було складено, підписано та скріплено печатками підприємств: довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року на суму 20 634 160,17 грн.; акт приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2012 року № 6/26; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року № 2/331, № 2/318, 2/336.

30 червня 2014 року між публічним акціонерним товариством "Будівельне управління № 813" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мітта Агро" було укладено договір про відступлення права вимоги № 30-06/ВПВ1.

Відповідно до п. 1.1 договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги грошових коштів, що належать первісному кредитору, і стає кредитором в зобов'язанні між первісним кредитором та комунальним підприємством "Харківський Міський Центр Нерухомості (код за ), далі - боржник, у відповідності до якого боржник має не виконані грошові зобов'язання за договором № 7 від 19 грудня 2012 року (основний договір).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання основних зобов'язань за основним договором, а саме сплати грошових коштів за виконані роботи за договором № 7 від 19 грудня 2012 року, що становить 3 634 160,17 грн. (додаткова угода № 1 до договору від 07 вересня 2014 р.)

У відповідності з відступленим правом вимоги за цим договором, боржник зобов'язаний сплатити новому кредитору грошові кошти згідно з основним зобов'язанням в сумі 3 634 160,17 грн. (п.п. 1.2, 2.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 07 вересня 2014 року).

04 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Мітта Агро" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко" (новий кредитор, позивач по справі) було укладено договір про відступлення права вимоги № 07-04/2017/1.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги грошових коштів, що належать первісному кредитору, і стає кредитором в зобов'язанні між первісним кредитором та комунальним підприємством "Харківський Міський Центр Нерухомості (код за ), далі - боржник (відповідач по справі), у відповідності до якого боржник має не виконані грошові зобов'язання за договором № 7 від 19 грудня 2012 року (далі - основне зобов'язання).

Первісний кредитор отримав право вимоги до боржника за договором про відступлення права вимоги № 30-06/ВПВ1 від 30 червня 2014 року із змінами, внесеними 07 вересня 2014 року додатковою угодою № 1 до вказаного договору, що був укладений між первісним кредитором та публічним акціонерним товариством "Будівельне управління № 813". За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов'язань за основним зобов'язанням, а саме сплати грошових коштів за виконані роботи за договором № 7 від 19 грудня 2012 року, що становить 3 620 889,05 грн. У відповідності з відступленням права вимоги за цим договором, боржник зобов'язаний сплатити новому кредиторові грошові кошти згідно з основним зобов'язанням в сумі 3 620 889,05 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.02.2018 року по справі № 922/4391/17 було стягнуто вищезазначену заборгованість в повному обсязі у розмірі 3 634 160,17 грн.

08.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Будівельне управління № 813" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мітта Агро" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 08-09/ВПВ1а, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги грошових коштів, що належать первісному кредитору, і стає кредитором в зобов`язанні між первісним кредитором та Комунальним підприємством "Харківський Міський Центр Нерухомості" (боржник) у відповідності до якого боржник має не виконані грошові зобов`язання за договором № 7 від 19.12.2012 року.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов'язань за основним договором, а саме сплати грошових коштів за виконані роботи за договором № 7 від 19 грудня 2012 року, що становить 17000000,00 грн.

В подальшому, 04 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Мітта Агро" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко" (новий кредитор, позивач) було укладено договір про відступлення права вимоги № 07-04/2017/2.

Відповідно до умов договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги грошових коштів, що належать первісному кредитору, і стає кредитором в зобов'язанні між первісним кредитором та комунальним підприємством "Харківський Міський Центр Нерухомості (боржник), у відповідності до якого боржник має не виконані грошові зобов'язання за договором № 7 від 19 грудня 2012 року (основне зобов'язання).

Сторони погодили, що новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов'язань за основним зобов'язанням, а саме сплати грошових коштів за виконані роботи за договором № 7 від 19 грудня 2012 року, що становить 16 932 895, 78 грн.

01 грудня 2017 року позивачем, як новим кредитором, було направлено вимогу, якою останній вимагає здійснити оплату коштів протягом семи днів з дати її отримання, шляхом перерахування грошових коштів за визначеними реквізитами, а також повідомляє відповідача, як боржника, про набуття (отримання) позивачем права вимоги за договором № 7 від 19 грудня 2012 року на загальну суму 20 553 784, 83 грн.

14 грудня 2017 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 183 у якому повідомлялось про відсутність бюджетних коштів (фінансування), що в свою чергу унеможливлює проведення розрахунку - погашення заборгованості за договором № 7 від 19 грудня 2012 року, право вимоги якої набуто позивачем за договором про відступлення права вимоги № 07-04/2017/1 від 07 квітня 2017 року у сумі 3 620 889,05 грн. та договором про відступлення права вимоги № 07-04/2017/2 від 07 квітня 2017 року в сумі 16 932 895, 78 грн. та зазначено, що у випадку наявності реального фінансування з відповідних джерел договірні грошові зобов'язання по договору № 7 від 19 грудня 2012 року будуть виконані в залежності від об'єму наданих грошових коштів.

Також, в листі зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 1714 "Деякі питання реалізації інфраструктурних проектів" на Державне агентство інфраструктурних проектів України, крім іншого, покладено завершення реалізації інфраструктурних проектів, підготовка яких здійснювалася в рамках проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, та введення в експлуатацію відповідних обєктів.

Одним з таких обєктів є "Міжнародний аеропорт Харків", реконструкція якого здійснювалась згідно з договором про закупівлю робіт за державні кошти №7 від 19.12.2012 (в рамках проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 з футболу).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 126 "Про затвердження Державної цільової програми розвитку аеропортів на період до 2023 року" Головним розпорядник бюджетних коштів на реконструкцію, будівництво аеродромного комплексу "Міжнародний аеропорт "Харків" є (Укрінфрапроект).

Відповідно до п.4 додатку 2 постанови КМУ № 714 від 22.09.2016 для забезпечення розвитку міжнародного аеропорту "Харків" (реконструкція) на 2017 рік передбачено прогнозований обсяг фінансування в сумі 124,9 млн. грн, вказана сума включає крім іншого, грошові зобовязання за договором №7 від 19.12.2012 (аналогічна сума була передбачена і на 2016 рік, але у звязку з відсутністю фінансування прогнозоване фінансування не відбулося і кошти були враховані в фінансування на 2017 рік)

В той час як стверджує позивач заборгованість по вказаному об`єкту погашена не була.

Крім того, позивач вказує на те, що у грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко", звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківський міський цент нерухомості", про стягнення коштів у розмірі 3 620 889,05 грн.

05 лютого 2018 року рішенням господарського суду Харківської області № 922/4391/17 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Харківський міський центр нерухомості" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстандарт Еко" грошові кошти в сумі 3 620 889,05 грн.

Втім, як вказував позивач у позовній заяві, відповідач свої грошові зобов'язання за договором про відступлення права вимоги № 07-04/2017/2 від 04 квітня 2017 року не виконав, заборгованість в розмірі 16932895,78 грн. не сплатив, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В розумінні ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За своєю сутністю відступлення права вимоги - це заміна кредитора в зобов'язанні.

Загальні вимоги до порядку заміни кредитора в зобов'язанні визначені гл. 47 ЦК України.

Частиною 1 ст. 510 Цивільного кодексу Українипередбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Договір відступлення права вимоги в практиці ділового обороту також називається "договором цесії", а його суб'єкти відповідно "цедентом" (старий кредитор) та "цесіонарієм" (новий кредитор). Зазначений договір цесії не є нормативно встановленою формою договору і за своєю суттю класифікується або договором купівлі-продажу, або договором дарування, або договором міни. Таким чином,

Цивільний кодекс України не містить окремого положення щодо умов договору цесії, які б безпосередньо регулювали взаємовідносини між учасниками таких договорів.

Законодавство України містить термін "цесія" лише в ч. 4 ст. 197 ЦКУ, вживаючи його як синонім відступлення права вимоги.

Проте системний аналіз норм ЦК України дає змогу окреслити правові засади договорів цесії.

Згідно вимог ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України).

В матеріалах справи наявні акти виконаних робіт № 2/312 за грудень 2012 року на суму 4553909,92 грн., № 2/325 за грудень 2012 року на суму 10774556,40 грн., № 2/330 за грудень 2012 року на суму 169323,60 грн. (з яких заборгованість в сумі 88948,26 грн.), № 5/22 за грудень 2012 року на суму 1286439,60 грн., № 1/62 за грудень 2012 року на суму 229041,60 грн., які підписані з боку відповідача без зауважень.

Відповідно до вищезазначених актів виконаних робіт заборгованість відповідача складає 16932895,78 грн.

Щодо посилань відповідача на недостатність фінансування, то суд зазначає що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 7 від 19 грудня 2012 року, відповідно до вимог ст. 629 ЦК України.

Дана правова позиція повністю узгоджується з висновком Європейського суду з прав людини (справа "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 листопада 2005 року).

Відповідач в судовому засіданні 17.12.2018 року та у відзиві на позов визнав наявність заборгованості у розмірі 16932895,78 грн. в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору № 7 про закупівлю робіт за державні кошти від 19 грудня 2012 року, набуття позивачем права на стягнення за договором про відступлення права вимоги № 07-04/2017/2 від 04 квітня 2017 року у розмірі 16932895,78 грн., суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16932895,78 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно вимог статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.

Проте відповідне клопотання заявлено не було, то суд приходить до висновку про застосування норми статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір було доведено до суду з вини відповідача, тому суд у повному обсязі покладає судовий збір на відповідача.

Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в розмірі 253993,44 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, ст. 129, 130 ст. ст. 196, 201, 208-210, 219, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківський міський центр нерухомості» (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрстандартЕко» (02166, м. Київ, вул. Жукова Маршала, 26, офіс 27 ) заборгованість в розмірі 16932895,78 грн. та 253993,44 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою ://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 23.01.2019 р.

Суддя ОСОБА_2

922/3115/18