ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/285/19

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

без виклику представників сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши матеріали заяви (вх. № 302/19 від 25.01.2019) про видачу судового наказу

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1»

04210, м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 29-б,

04210, АДРЕСА_1

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенсей груп»

08130, Київська обл., с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8-а, кім. 20,

про стягнення заборгованості

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла заява (вх. № 302/19 від 25.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1» про видачу судового наказу.

Вказана заява обґрунтована невиконанням відповідачем грошових зобов'язань з оплати послуг, що надані за договором про надання послуги з розміщення Рекламоносіїв у будинках № 11 від 06.02.2015.

За результатами розгляду заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання.

Згідно із заявою, адреса місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1»: 04212, АДРЕСА_1, проте, вказана адреса не відповідає тій, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що здійснений на запит суду, № 100493378 від 30.01.2019 04210, м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 29-б.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частин 1, 4 статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою та використовуються для ідентифікації юридичної особи.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

За наявними у матеріалах заяви документами, заявлена заборгованість за договором, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сенсей груп» № 11 від 06.02.2015.

Згідно з пунктом 1.1 Договору заявник надає боржнику послуги по розміщенню рекламоносіїв у підїздах будинків, що знаходяться за адресою: вул. М. Тимошенка, 21, корп. 5,6,7,8,9; вул. Макіївська, 10-а, корп. 1,2; вул. Вавилових, 15-А; вул. Волинська, 9-А; пр-т. 40-річчя Жовтня, 68, секція А,Б,В,Г.

Відповідно до пункту 3.1 Договору плата за цим договором складає 943,80 грн. за розміщення рекламоносіїв за один місяць.

Згідно з пунктом 3.3. Договору внесення плати за розміщення рекламоносіїв здійснюється до 5 числа місяця наступного за звітним.

Як вбачається з поданої заяви, за порушення строків виконання зобовязання з оплати наданих послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1» заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Враховуючи наведені вимоги договору та перевіривши здійснений розрахунок 3% річних у розмірі 711,03 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2721,92 грн., суд зазначає, що він арифметично невірний, заявником невірно зазначені періоди нарахування, оскільки, з розрахунку не вбачається, що заборгованість виникає з 6 числа місяця, наступного за звітним, в порядку пункту 3.3. договору, відтак, і суми, на які здійснено нарахування - невірні, отже, грошові вимоги у вказаних сумах - безпідставні.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви (вх. № 302/19 від 25.01.2019) про видачу судового наказу на підставі пунктів 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, суд роз'яснює заявнику, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України вказана відмова не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків.

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх. № 302/19 від 25.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1» (04210, м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 29-б, ) про видачу судового наказу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 31.01.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук