ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

24.01.2019

Справа № 910/773/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко», м. Київ,

про вжиття заходів забезпечення позову (до подачі позовної заяви),

особи, що можуть отримати статус учасників справи (відповідачів): Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, м. Київ, і комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху», м. Київ,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко» (далі – Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва подано заяву про забезпечення позову (до подання позову) шляхом:

- заборони Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі – Агентство) та комунальному підприємству «Центр організації дорожнього руху» (далі - Підприємство) вчиняти будь-які дії по виконанню договору управління майном (активами) від 18.10.2018 № б/н (далі - Договір), укладеного Агентством і Підприємством про управління майном, що належить Товариству та розташоване за адресою місто Київ, Паркова дорога, 16а;

- заборони будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання правочинів, укладених Підприємством для виконання умов Договору.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що:

- на підставі проведеного Агентством із порушеннями приписів закону України «Про публічні закупівлі» конкурсного відбору управителя майна КВЦ «Парковий» з порушенням норм чинного законодавства було укладено Договір;

- на думку Товариства, вказаний правочин має бути визнаним недійсним;

- на сьогоднішній день Підприємством як управителем майном вживаються протиправні заходи щодо виконання умов Договору, а саме: Підприємство обмежило доступ Товариства до належного йому нерухомого майна; Підприємство незаконно заволоділо засобами управління та контролю постачання електроенергії та газу та самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та газу, незважаючи на той факт, що договори електро- та газопостачання укладені з Товариством і платником за ними залишається останній; Підприємство без будь-яких правових підстав, посилаючись на оспорюваний Договір, заволоділо рухомим майном Товариства на суму, що перевищує 70 млн. грн.;

- вказані обставини підтверджуються, зокрема листами, що були надіслані Підприємством на електронну адресу заявника: від 03.01.2019 № 053/04-7/10 щодо обмеження доступу до приміщень; від 03.01.2019 № 053/04-7/35 щодо передачі ключів від приміщень; від 04.01.2019 № 053/04-7/44 щодо припинення користування майном; від 08.01.2019 № 053/04-7/51 щодо інвентаризації рухомого майна;

- крім того, Підприємство протиправно, посилаючись на Договір обмежило доступ до приміщень інших осіб, які мають право користування даними приміщення на підставі діючих договорів оренди, раніше укладених з Товариством;

- наприклад, Товариством і товариством з обмеженою відповідальністю «Акамант» (далі – ТОВ «Акамант») 01.06.2017 (до накладення арешту на активи в рамках кримінального провадження) було укладено строком на 35 місяців договір оренди нерухомого майна, згідно умов якого ТОВ «Акамант» є орендарем більшої частини нежитлових приміщень КВЦ «Парковий», а саме 5 712,7 кв.м.;

- ТОВ «Акамант» з метою здійснення своєї господарської діяльності на підставі договору оренди від 01.06.2017 було укладено ряд договорів суборенди цих приміщень на 2019 рік, але у зв’язку з укладенням Договору Агентством і Підприємством їх виконання унеможливлюється діями останніх;

- за невиконання Товариством своїх зобов’язань перед ТОВ «Акамант», зокрема за незабезпечення доступу до приміщень, які здані в оренду ТОВ «Акамант» вказаним договором оренди передбачено ряд штрафних санкцій, які вже на сьогоднішній день має застосувати ТОВ «Акамант» до Товариства;

- Підприємство повідомило Товариство про те, що Підприємством були укладені та продовжують укладатися нові договори суборенди тих приміщень, що розташовані на площах, які були передані в оренду ТОВ «Акамант» ще в 2017 році, без розірвання чи визнання недійсними чинних договорів, укладених Товариством з ТОВ «Акамант»;

- таким чином, дії, що вчиняються Агентством та Підприємством на виконання Договору не дозволяють Товариству виконувати свої зобов’язання належним чином згідно діючого договору оренди перед третіми особами, як орендодавця, що надалі спричинить ряд фінансових санкцій для Товариства за порушення договірних зобов’язань.

23.01.2019 Товариство подало суду клопотання про залучення документів, а саме оригіналу платіжного доручення від 15.01.2019 № 663 на суму 960,50 грн., що підтверджує сплату судового збору за звернення із заявою про забезпечення позову.

Крім того, 24.01.2019 заявник подав суду клопотання про залучення документів до матеріалів справи, зокрема, заяву, в якій вказав, що пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні, зважаючи на предмет спору та змісту заходів забезпечення.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

З поданої заяви вбачається, що наявні всі складові для забезпечення позову, виходячи з такого.

Зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою для його недійсності (частина перша статті 203, частина перша статті 215 Цивільного кодексу України).

Суд враховує, що активи передані в управління на виконання судового рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Водночас, положення Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» не встановлюють можливості оскарження правочинів про управління активами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 Цивільного кодексу) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв’язку із учиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статей 215, 216 цього кодексу).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статей 2, 4, 18, 20, 238 Господарського процесуального кодексу України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов’язковий елемент конкретного суб’єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб’єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 Цивільного кодексу), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала в певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість заінтересованої особи законно реалізувати свої права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Товариство вказує на те, що спірний правочин було проведено у результаті конкурсу, під час проведення якого Агентством було порушено , зокрема, Закон України «Про публічні закупівлі».

З огляду на можливість встановлення факту порушень Закону України «Про публічні закупівлі», що потягне за собою визнання Договору недійсним, то невжиття заходів забезпечення позову у визначений спосіб може суттєво утруднити або навіть унеможливити ефективний захист, поновлення порушених прав позивача як власника нерухомого майна.

Приписами Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» визначено порядок управління активами, на які накладено арешт слідчим суддею в рамках кримінального провадження.

Слід зазначити, що нерухоме майно, що є предметом Договору і власністю заявника було передано в управління Агентству на підставі ухвали слідчого судді від 20.08.2018 № 752/16869/18.

Пунктом третім вказаного судового рішення було визначено, що контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Вказаний контроль по суті вичерпується в момент передачі Агентству в управління такого майна.

Після отримання майна в управління Агентство в силу приписів Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» проводить оцінку активів, а потім у результаті конкурсного відбору передає майно в управління переможцю конкурсу.

Відповідно до частин першої – третьої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб'єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі.

Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв'язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем.

Також, слід зазначити, що на Агентство покладено обов’язок здійснювати відповідний контроль у випадку передачі нерухомого майна в управління.

З поданого суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Київ, Паркова дорога, 16 А, є Товариство.

Також, у вказаному реєстрі є відмітка про укладення Договору та те, що його управителем є Підприємство.

Як встановлено відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЦЕНТР ОРГАНІЗАЦІЇ ДОРОЖНЬОГО РУХУ" (КП "ЦЕНТР ОРГАНІЗАЦІЇ ДОРОЖНЬОГО РУХУ") 03062, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧИСТЯКІВСЬКА, будинок 19 А, Ідентифікаційний код юридичної особи 32955518, основними видами діяльності є Код КВЕД 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту (основний); Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад; Код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Як вбачається з представлених матеріалів, заявник є власником майна щодо якого укладено Договір, Підприємство вчиняє дії, які по суті суперечать інтересам власника майна і можуть завдати шкоди його правам і законним інтересам.

Такі дії полягають у тому, що Підприємство листом від 04.01.2019 вих. № 053/04-7/44 звернулося до Товариства, в якому вказало про те, що:

- як відомо Підприємству договори оренди нерухомого майна, укладені Товариством і ТОВ «Акамант» залишаються діючими;

- в результаті цих неправомірних дій кошти від оренди нерухомого майна, на яке накладено арешт, продовжують надходити на рахунки Товариства, а ТОВ «Акамант» продовжує вести незаконну господарську діяльність в частині проведення івентів (конференцій, конгресів, урочистих заходів тощо); наслідком цих неправомірних дій – недоотримання державним бюджетом України коштів від управління КВЦ «Парковий»;

- за таких обставин, Підприємство вимагає від Товариства і ТОВ «Акамант» (як незаконного орендаря) припинити порушення судового рішення в частині користування приміщенням арештованого активу та проведення івентів.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що Підприємство самостійно надало оцінку діяльності ТОВ «Акамант», перебравши на себе функцію суду, та визначило, що вказана юридична особа веде незаконну господарську діяльність, а грошові кошти за оренду продовжують надходити на рахунок заявника.

Разом з тим, в силу приписів чинного законодавства з моменту передачі активів Товариства в управління Агентству, грошові кошти отримані за рахунок оренди майна повинні скеровуватися на окремий рахунок створений спеціально.

01.06.2017 Товариством (орендодавець) і ТОВ «Акамант» (орендар) було укладено договір оренди № 0117 нерухомого майна, відповідно до умов якого нерухоме майно було передано в оренду строком на 35 календарних місяців; розмір орендної плати за місяць користування об’єктом оренди становить 795 000 грн., в тому числі ПДВ – 132 500 грн.

Вказаний правочин є діючим і передача майна, що є об’єктом оренди в управління Агентству не зумовлює визнання його недійсним чи розірвання.

Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» не містить норми, яка б автоматично визнавала правочини щодо оренди нерухомого майна, переданого в управління, недійсними чи необхідність їх розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Підприємство зобов’язано здійснювати управління активами на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

Таким чином, дії які спрямовані порушення умов договору оренди (заборона користування об’єктом орендарем), що буде мати своїм наслідком втрати щомісячної орендної плати у сумі 795 000 грн., містять ознаки неефективності управління майном.

Оскільки грошові кошти, які отримуються в результаті управління майном, за вирахуванням витрат і винагороди управителя, у випадку закінчення кримінального провадження і виправданням обвинуваченої особи, будуть повернуті власнику майна, то збереження такого доходу як отримання орендної плати є необхідним для забезпечення прав власника.

Водночас, приписи пункту 4 статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлюють, що управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Отже основною метою названого Закону та управління є забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

Відтак, наслідком заборони Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та комунальному підприємству «Центр організації дорожнього руху» вчиняти будь-які дії по виконанню договору управління майном (активами) від 18.10.2018 року є повернення статусу управителя активом Агентству.

Отже, заявником обґрунтовано застосування заходів забезпечення позову, оскільки у випадку їх незастосування ефективний захист та поновлення порушених прав Підприємства як позивача може бути ускладненим або ж неможливим.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко» про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко» до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів і комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» про визнання недійсним договору від 18.10.2018 № б/н, до його подання задовольнити повністю.

2. З метою забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко» до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів і комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» про визнання недійсним договору від 18.10.2018 № б/н, вжити заходи забезпечення позову, а саме:

заборонити Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та комунальному підприємству «Центр організації дорожнього руху» вчиняти будь-які дії по виконанню договору управління майном (активами) від 18 жовтня 2018 року, укладеного Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів і комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху» про управління майном, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко» та розташоване за адресою місто Київ, Паркова дорога, 16а;

заборонити будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання правочинів, укладених комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху» для виконання умов договору управління майном (активами) від 18 жовтня 2018 року, укладеного Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів і комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху».

3. Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

4. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання – 24.01.2022.

5. Стягувачем за даною ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко» (04070, м. Київ, Паркова Дорога, 16А; ідентифікаційний код 37270900).

Боржниками за даною ухвалою є:

Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1; ідентифікаційний код 41037901);

комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 19А; ідентифікаційний код 32955518).

6. Попередити товариство з обмеженою відповідальністю «Амадеус Ко», що відповідно до частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 24.01.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Суддя                                                     І.Д.Курдельчук