ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід

31 січня 2019 року Справа № 915/990/16

м. Миколаїв

Суддя Давченко Т.М.,

розглянувши без виклику сторін

заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Бєлоусова І.В.

про відвід судді Ржепецького В.О. від розгляду справи № 915/990/16, в якій:

кредитор: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області,

вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030;

банкрут: товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет ЛТД",

вул. Радянська, буд. 12-б, м. Миколаїв, 54000;

ліквідатор: арбітражний керуючий Бєлоусов Ігор Валентинович,

АДРЕСА_1;

суть спору: банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет ЛТД"

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області під головуванням судді Ржепецького В.О. знаходиться справа № 915/990/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Таргет ЛТД".

Від ліквідатора банкрута Бєлоусова І.В. надійшла заява від 17.12.2018 за вих. №21/03-35, зареєстрована в суді 18.12.2018 за вх. № 17035/18, про відвід судді Ржепецького В.О. від розгляду даної справи, мотивована існуванням обставин, які викликають сумнів в об'єктивності, неупередженості та достатній кваліфікації судді Ржепецького В.О., а саме, що станом на дату подання заяви про відвід судом не розглянуто заяву ліквідатора № 43/11-915 щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язання боржника на його керівника та засновника; клопотання ліквідатора від 14.11.2018 № 02-01/3-83 та від 30.11.2018 №02-01/3-84.

Ліквідатор посилається на те, що сумніви в об'єктивності та неупередженості суду виникли через помилкове зазначення у мотивувальній частині ухвали суду від 05.03.2018 про те, що грошове зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток виникло за керівництва ОСОБА_2, забувши про громадянина ОСОБА_3, який, на думку ліквідатора, винний у доведенні ТОВ "Таргет ЛТД" до банкрутства.

Крім того, ліквідатор зазначив про здійснення судом тиску на кредитора через двічі проголошену в ухвалах суду пропозицію розглянути питання щодо нової кандидатури ліквідатора у даній справі.

Суд, дійшовши висновку про необґрунтованість вищевказаної заяви ліквідатора Бєлоусова І.В., ухвалою від 31.01.2019 передав дану справу, в порядку ч. 3 ст. 39 ГПК України, для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

За результатом автоматизованого розподілу судової справи, проведеного 31.01.2019 відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області на підставі відповідного розпорядження керівника апарату суду від 31.01.2019 № 80, дану заяву розподілено для розгляду мені, судді Господарського суду Миколаївської області Давченко Т.М.

Дослідивши матеріали даної заяви та справи № 915/990/16, вважаю, що заява не може бути задоволена у зв'язку з таким.

Відповідно до ч.ч. 2, 7, 11 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Із змісту заяви про відвід випливає, що заявником не стверджується про наявність підстав для відводу судді Ржепецького В.О., визначених приписами п.п. 1-4 ч. 1, ч. 2 та 3 ст. 35 ГПК України.

Отже, заява розглядається в контексті наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Стосовно доводів заявника щодо тривалого не розгляду судом заяви ліквідатора від 21.05.2018 № 43/11-915 щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника та засновника, а також клопотань ліквідатора від 14.11.2018 № 02-01/3-83 та від 30.11.2018 № 02-01/3-84, судом встановлено наступне.

29.05.2018 на адресу суду надійшла заява ліквідатора від 21.05.2018 № 43/11-915 щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника та засновника.

Ухвалою від 01.06.2018 зазначену заяву прийнято та призначено до розгляду на 11.06.2018, про що повідомлено учасників провадження у справі про банкрутство.

04.06.2018 на адресу суду надійшов лист Одеського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 № 6543/18 про надходження апеляційної скарги арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. на окрему ухвалу господарського суду Миколаївської області від 21.05.2018 у даній справі, у зв'язку з чим ухвалою від 06.06.2018 провадження у справі було зупинено до перегляду вищевказаної окремої ухвали в порядку апеляційного провадження.

Того ж дня справу № 915/990/16 надіслано до апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 окрему ухвалу від 21.05.2018 у даній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. - без задоволення.

З апеляційної інстанції справу повернуто до Господарського суду Миколаївської області 26.09.2018.

Ухвалою від 28.09.2018 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 17.10.2018.

У зв'язку з надходженням касаційної скарги арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., ухвалою від 11.10.2018 провадження у справі зупинено до перегляду окремої ухвали від 21.05.2018 в порядку касаційного провадження і 12.10.2018 справу надіслано до Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2018 ліквідатору Бєлоусову І.В. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на окрему ухвалу від 21.05.2018 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.09.2018.

З касаційної інстанції справу повернено до Господарського суду Миколаївської області 29.01.2019.

Отже, у зв'язку з оскарженням арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. окремої ухвали від 21.05.2018 та перебуванням даної справи у апеляційній та касаційній інстанціях, у суду не було можливості для розгляду заяви ліквідатора від 21.05.2018 № 43/11-915 та клопотань від 14.11.2018 № 02-01/3-83 та від 30.11.2018 № 02-01/3-84.

Крім того, ліквідатор Бєлоусов І.В. зазначає, що причиною подання заяви про відвід стало також постановлення судом ухвал щодо пропозиції кредитору розглянути питання щодо нової кандидатури ліквідатора у даній справі, а також зазначення у мотивувальній частині ухвали суду від 05.03.2018 про те, що грошове зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток виникло за керівництва громадянина ОСОБА_2

Отже, підставою для сумнівів у неупередженості та об'єктивності судді є обставини, пов'язані з винесенням останнім судових рішень.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу; натомість, учасники справи не позбавлені можливості оскарження судових рішень у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, зазначені у заяві про відвід обставини щодо законності та обґрунтованості рішень суду є неприйнятними при вирішенні заяви про відвід.

Суд також зазначає, що статтею 35 ГПК України наявність підстав для відводу судді не ставиться в залежність від тверджень заявника (обґрунтованих або ні) про сукупність дій та особистих якостей судді, які можна охарактеризувати терміном "компетентність". Тобто правовідносини, пов'язані з думкою сторін про, наприклад, недостатнє дослідження суддею тих чи інших обставин, наявністю помилок, описок в рішеннях, скасувань судових рішень судді судами вищих інстанцій, тощо, самі по собі не входять до спектру підстав, які підлягають встановленню при розгляді питання про упередженість або необ'єктивність судді, якщо не буде встановлено, що ці дії вчинені з метою втручання, зокрема, у принципи диспозитивності та змагальності.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що заявником не доведено наявності жодної із викладених вище підстав, за наявності яких суддя Ржепецький В.О. не може розглядати дану справу і підлягає відводу.

Отже, у задоволенні заяви ліквідатора банкрута Бєлоусова І.В. належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 35-36, 39, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Бєлоусова Ігора Валентиновича про відвід судді Ржепецького В.О. від розгляду справи № 915/990/16.

Суддя Т.М.Давченко