ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1586/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Ткач І.В.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Черкаської області

(суддя - Довгань К.І.)

від 21.05.2018

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Пономаренко Є.Ю., судді: Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.)

від 03.09.2018

у справі № 925/1586/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут"

про стягнення 19 257 189 грн 40 коп,

за участю представників учасників справи:

позивача - Пронюк В.Я.;

відповідача - Беленкова В.В.;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (далі - ТОВ "Черкасигаз збут") про стягнення 19 257 189, 40 грн заборгованості , з яких 16 995 264, 62 грн пені, 1 200 443, 04 грн три проценти річних за період з 25.02.2016 по 29.06.2016 включно та 1 061 481, 74 грн інфляційних за березень 2016 року.

1.2. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 16-199-Н від 30.12.2015 в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу за період з січня по травень 2016 року включно, внаслідок чого відповідачу було нараховано пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати на суму грошових коштів, що були сплачені позивачу несвоєчасно за господарським зобов'язанням.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.05.2018 позов задоволено частково. Суд стягнув з ТОВ "Черкасигаз збут" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 333 820, 79 грн пені, 23 658, 34 грн 3 % річних. В решті позову відмовлено.

2.2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 рішення Господарського суду Черкаської області від 21.05.2018 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі фактичні обставини справи:

- між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ТОВ "Черкасигаз збут" (покупець) 30.12.2015 був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 16-199-Н, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2016 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору (п. 1.1. договору);

- відповідно до п. 2.1 договору продавець передає покупцеві у І кварталі 2016 року газ обсягом до 177 500,000 тис. куб. м.

- ціни за 1000 куб.м. природного газу без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обов'язками (включно) становлять:

загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу і становить 637 636 500, 00 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 765 163 800, 00 грн (п. 5.4 договору);

- відповідно до пункту 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий місяць;

- додатковими угодами до договору сторони змінювали ціну газу, строк його поставки, умови оплати газу та встановили строк дії договору - до 30.09.2016 (включно);

- ПАТ "НАК "Нафтогаз України" умови договору виконало у повному обсязі, за період з січня по вересень 2016 року поставило ТОВ "Черкасигаз збут" газ на загальну суму 1 000 769 336, 33 грн, зокрема за період з січня по травень 2016 року включно на загальну суму 880 116 463, 58 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за вказаний період;

- ТОВ "Черкасигаз збут" свої зобов'язання за договором № 16-199-Н від 30.12.2015 виконувало неналежним чином, проводило розрахунок за поставлений протягом січня-травня 2016 року газ з порушенням строку, про що свідчать банківські виписки з рахунку відповідача.

2.4. Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з такого:

- між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ТОВ "Черкасигаз Збут", Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області та Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації було укладено спільні протокольні рішення №724 від 19.02.2016, №1003 від 18.03.2016, №1004 від 18.03.2016, №1005 від 18.03.2016, №1294 від 19.04.2016, №1507 від 18.05.2016, №1705 від 16.06.2016, якими з метою погашення взаємної заборгованості сторонами погоджено порядок взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій" за поставлений протягом січня-травня 2016 року природний газ;

- зазначеними спільними протокольними рішеннями сторонами врегульовано та здійснено оплату поставленого газу протягом періоду із січня по травень 2016 року включно за рахунок бюджетних коштів лише частини поставленого газу - на суму 693 503 984, 00 грн. Водночас, інша частина - на суму 186 612 479, 58 грн, оплачувалась відповідачем за рахунок власних коштів та поза межами протокольних рішень.

2.5. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не позбавлене права на стягнення пені та трьох відсотків річних, нарахованих на частину суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за період з 25.02.2016 по 29.06.2016 включно у сумі 357 479, 13 грн, з яких 333 820, 79 грн - пеня та 23 658, 34 грн - 3% річних, виконання якого здійснювалось ТОВ "Черкасигаз Збут" поза межами спільних протокольних рішень. При цьому не підлягають стягненню інфляційні втрати, заявлені позивачем в розмірі 1 061 481, 74 грн за березень 2016 року за порушення відповідачем грошових зобов'язань з розрахунку за природний газ, поставлений в січні 2016 року, у зв'язку з тим, що відповідач здійснив остаточний розрахунок за даний газ 17.03.2016, а не 13.04.2016, як було вказано позивачем.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.05.2018 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги:

- судами попередніх інстанцій не враховано, що додатковою угодою № 3 від 02.03.2016 у пункті 6.1 договору був доданий абзац, відповідно до якого сторони погодили, що з урахуванням пункту 10.2 договору укладення договору (-ів) про організацію взаєморозрахунків підписання сторонами відповідно до постанови КМ України від 11.01.2005 № 20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за цим договором не звільняє покупця від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, включаючи, але не обмежуючись обов'язком покупця сплатити на користь продавця неустойку (штраф, пеню), платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України;

- згаданою додатковою угодою також було доповнено пунктом 7.7. в такій редакції: "7.7. Сторони погодили, що з урахуванням п. 10.2 цього договору укладення договору(ів) про організацію взаєморозрахунків, крім того, підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не звільняє покупця від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, включаючи, але не обмежуючись обов'язком покупця сплатити на користь продавця неустойку (штраф, пеню), платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості, в тому числі на суму заборгованості, яка є предметом регулювання договором(ами) про організацію взаєморозрахунків за природний газ, за весь час прострочення до повного погашення заборгованості за цим договором.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Окрім того, ТОВ "Черкасигаз Збут" подано клопотання про врахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 925/370/18. Також ТОВ "Черкасигаз Збут" було подано письмові пояснення з посиланням на практику Верховного Суду в подібних правовідносинах.

3.4. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було подано пояснення з врахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.11.2018 у справі № 923/1099/17. Окрім того, скаржником подано додаткові пояснення щодо розповсюдження умов додаткової угоди на укладені після її прийняття спільні протокольні рішення.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.2. Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Черкасигаз збут" про стягнення 19 257 189, 40 грн заборгованості, з яких 16 995 264, 62 грн пені, 1 200 443, 04 грн три проценти річних за період з 25.02.2016 по 29.06.2016 включно та 1 061 481, 74 грн інфляційних за березень 2016 року.

4.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що додатковою угодою №3 від 02.03.2016 в пункті 6.1. договору був доданий останній абзац відповідно до якого сторони погодили, що з урахуванням п.10.2. договору укладення договору(-ів) про організацію взаєморозрахунків, крім того, підписання сторонами відповідно до постанови КМ України від 11.01.2005 №20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за цим договором, не звільняє покупця від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, включаючи, але не обмежуючись обов'язком покупця сплатити на користь продавця неустойку (штраф, пеню), платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Додатковою угодою №4 від 31.03.2016 було викладено п. 6.1. договору в іншій редакції, зокрема змінено термін остаточного розрахунку за фактичний газ до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації.

4.5. Разом з тим ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не було враховано та не надано належної правової оцінки тій обставині, що додатковою угодою № 3 від 02.03.2016 також було доповнено статтю 7 договору "Відповідальність сторін" пунктом 7.7., на що звертає увагу у своїй касаційній скарзі та письмових поясненнях ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

4.6. Як наслідок судами попередніх інстанцій не було надано належної правової оцінки умовам додаткових угод № 4 від 31.03.2016, № 5 від 30.04.2016, № 6 від 22.08.2016 щодо наступних змін до статей 6, 7, 10 договору, не перевірено їх на відповідність вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

4.7. Окрім того, виходячи з предмета та підстав позову до предмета доказування у даній справі входять обставини щодо: терміну виконання обов'язку ТОВ "Черкасигаз Збут" з оплати природного газу поставленого у відповідному місяці, дати фактичної оплати та як наслідок - періоду прострочення, суми загальної заборгованості.

З урахуванням викладеного, виходячи зі змісту та правової природи спірних правовідносин, а також, встановивши відповідні дати фактичної оплати заборгованості за природний газ, судам попередніх інстанцій належало встановити чи підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до частини третьої статті 7 цього Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Частина третя статті 7 вказаного вище Закону є нормою прямої дії. Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 925/770/17.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.2. Згідно з частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або

2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

5.4. З врахуванням викладеного, оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з'ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

5.5. При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, встановити умови додаткових угод № 4 від 31.03.2016, № 5 від 30.04.2016, № 6 від 22.08.2016 щодо наступних змін до статей 6, 7, 10 договору, надати їм правову оцінку на відповідність вимогам чинного законодавства; встановити відповідні дати фактичної оплати заборгованості за природний газ та виходячи зі змісту і правової природи спірних правовідносин, перевірити чи підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". В залежності від встановленого і відповідно до вимог закону вирішити спір.

6. Судові витрати

6.1. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 та рішення Господарського суду Черкаської області від 21.05.2018 у справі № 925/1586/17 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

І. Ткач