ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. Справа№ 920/272/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності скаржника - Рудика І.М. (особисто)

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Рудика Ігоря Миколайовича на ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року

у справі № 920/272/17 (суддя Соп'яненко О.Ю.)

за заявою Сумського державного університету

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вотекс-Україна"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі №920/272/17 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора банкрута від 10.07.2018 року, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ТОВ „Вотекс-Україна", як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі закрито, вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Рудик І.М. звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у даній справі в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора про стягнення основної грошової винагороди у розмірі 22338,00 грн. та 784,00 грн. витрат ліквідаційної процедури з кредиторів та прийняти нове рішення, яким задовольнити відповідну заяву ліквідатора, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Супровідним листом Харківського апеляційного господарського суду №13-55/014066 від 04.10.2018 року у зв'язку із припинення діяльності з відправлення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом з 01.10.2018 року матеріали справи № 920/272/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого Рудика І.М. на ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі №920/272/17 залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

Згідно відомостей, які містяться на зворотньому поштовому повідомленні, скаржник отримав копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 21.11.2018 року.

26.11.2018 року, згідно відтиску поштового штемпелю на конверті, тобто у встановлений судом строк, на виконання ухвали суду від 13.11.2018 року скаржником подано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Рудика І.М. на ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі № 920/272/17, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 17.01.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому до початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ініціюючого кредитора просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник скаржника в судовому засіданні 17.01.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у даній справі в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора про стягнення основної грошової винагороди у розмірі 22 338,00 грн. та 784,00 грн. витрат ліквідаційної процедури з кредиторів та прийняти нове рішення, яким задовольнити відповідну заяву ліквідатора.

Представник Сумського державного університету в судове засідання не з'явився, у відзиві на апеляційну скаргу просив розглядати справи у відсутність представника ініціюючого кредитора.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

17.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення ліквідатора банкрута, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Сумської області перебуває справа № 920/272/17 про банкрутство ТОВ „Вотекс-Україна", провадження у якій порушено ухвалою суду від 20.04.2017 року за заявою Сумського державного університету у зв'язку з неспроможністю боржника погасити наявну кредиторську заборгованість. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Рудика І.М.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.06.2017 року за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено, зокрема: Сумський державний університет у сумі 21 106 496,60 грн. четвертої черги; Сумське ОУ ПФУ Сумської області у сумі 87 028,28 грн. другої черги; Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у сумі 21 787,50 грн. четвертої черги, 130,80 грн. шостої черги та 3 200,00 грн. першої черги.

Постановою господарського суду Сумської області від 31.07.2018 року ТОВ „Вотекс-Україна" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Рудика І.М.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.10.2018 року визнано ГУ ДФС України у Сумській області кредитором боржника у сумі 199 469,06 грн. шостої черги та 3 200,00 грн. першої черги.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.11.2018 року визнано АТ „Укрексімбанк" кредитором боржника у сумі 2 559 532,43 грн. шостої черги та 3 200,00 грн. першої черги.

19.07.2018 року до господарського суду надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Рудика І.М. № БС- 920/272/17 від 10.07.2018 року про стягнення основної грошової винагороди, відшкодування витрат та видачу наказу, в якій останній просить суд стягнути з кредиторів пропорційно визнаних вимог кожного кредитора 23 122,00 грн. за період здійснення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ „Вотекс-Україна".

Крім того, 19.07.2018 року до господарського суду також надійшов на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

За наслідками розгляду заяви та звіту ліквідатора, ухвалою господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі №920/272/17 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора банкрута від 10.07.2018 року, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ТОВ „Вотекс-Україна", як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі закрито, вирішено інші процедурні питання.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором були вжиті всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута та повністю виконані покладені на нього Законом про банкрутство обов'язки, і як наслідок дійшов висновку про наявність підстав для завершення процедури ліквідації банкрута та закриття провадження у справі.

При цьому, зазначена ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ліквідатора про стягнення на його корить грошової винагороди та витрат ліквідатора у справі про банкрутство з кредиторів пропорційно розміру їх вимог мотивована відсутністю майнових активів у боржника, за рахунок чого можливо б було здійснити відповідну оплату послуг ліквідатора, а також тим, що кредиторами не було сформовано фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Ліквідатор банкрута з даною ухвалою суду не погоджується в частині відмови у задоволенні поданої ним заяви про стягнення на його користь грошової винагороди та витрат ліквідатора у справі про банкрутство з кредиторів пропорційно розміру їх вимог та в апеляційній скарзі посилається на неприпустимість безоплатної праці арбітражного керуючого під час виконання повноважень ліквідатора у разі відсутності у боржника грошових коштів або майна, а також відсутності створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення ухвали суду від 28.08.2018 року, колегією суддів встановлено наявність порушення норм матеріального права, а саме Закону про банкрутство і, як наслідок, підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

- з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

- заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

- у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

- веде реєстр вимог кредиторів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Закону, провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо судом затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі звіту ліквідатора, з метою виявлення майна чи інших активів для формування ліквідаційної маси банкрута ліквідатором направлено низку запитів до реєструючих та контролюючих органів, до повноважень яких входить ведення державної реєстрації прав власності на нерухомість, землю, технічні засоби, автотранспорт, зокрема до управління Держпраці в Сумській області, територіального сервісного центру № 5946 РСЦ МВС в Сумській області, державної служби України з безпеки на транспорті, ДП „Укрпатент", міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ГУ Держспоживспілки в Сумській області, державної авіаційної служби, Зарічного ДВС в м. Суми, управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області, Сумського міського БТІ, департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, ГУ Держгеокадастру у Сумській області, Сумської митниці, Націольної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ГУ статистки у Сумській області, департаменту цивільного захисту населення Сумської ОДА, управління з надзвичайних ситуацій у Сумській області, ПАТ „Укрзалізниця".

Згідно отриманих на запити ліквідатора відповідей встановлено, що будь-які майнові активи підприємства-банкрута відсутні.

З поданих документів вбачається, що ліквідатором проведено інвентаризацію, в результаті якої встановлено, що за місцем реєстрації підприємство відсутнє, підприємницькою діяльністю не займається три роки, майнових активів не виявлено, кореспонденція, що направлялась на адресу ТОВ „Вотекс-Україна" повертається з відміткою „відсутній отримувач".

Власник та керівник ТОВ „Вотекс-Україна" ОСОБА_3 самоусунувся від управління підприємством.

Ліквідатором з'ясовано, що на все нерухоме та рухоме майно банкрута накладено заборону відчуження.

Рахунки боржника у банківських установах закрито.

Згідно витягу з ЄДРПОУ за боржником відокремлених підрозділів, філій та інших юридичних осіб, засновником яких було б ТОВ „Вотекс-Україна", не зареєстровано.

До реєстру вимог кредиторів ТОВ „Вотекс-Україна" включено вимоги: СумДУ - 21 106 496,60 грн., Сумського об'єднаного УПФУ - 87 028,28 грн., Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - 25 118,30 грн., АТ "Укрексімбанк" - 2 562 732,43 грн., ГУ ДФС у Сумській області - 202 669,06 грн. Загальна сума вимог кредиторів включених до реєстру - 2 759 132,29 грн.

Протокольним рішенням комітету кредиторів ТОВ „Вотекс-Україна" від 25.05.2018 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Таким чином, у зв'язку з тим, що ліквідатором виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації банкрута, передбачені Законом про банкрутство, майнових активів банкрута для задоволення вимог кредиторів не виявлено, боржника визнано банкрутом, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута схвалено комітетом кредиторів та представлені суду на затвердження, суд першої інстанції дійшов висновку про їх затвердження та ліквідацію останнього.

Однак, колегія суддів вважає, що такі дії ліквідатора в процедурі ліквідації банкрута є недостатніми та поверхневими, оскільки ним не здійснені реальні заходи щодо пошуку, виявлення та повернення майна, яке належало банкруту до порушення справи про банкрутство та, зокрема, перебувало у заставі кредитора.

В ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо). Таким чином, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси

Як вбачається з доданого до звіту ліквідатора витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 24.11.2017 року № 54116462, у записі 1 міститься інформація про заставу рухомого майна на підставі Договору застави б/н від 19.02.2013 року, укладеного між боржником та АТ «Сбербанк Росії», обтяжувачем якої є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Об'єктом обтяження виступає право вимоги на отримання грошової виручки за виконані роботи, яке існує та виникне в майбутньому у Заставодавця за Договором підряду №02-07/12/1БМР від 02.07.2012 року, укладеного між Заставодавцем та Державним вищим навчальним закладом «Українська академія банківської справи Національного банку України», заставною вартістю 11 000 000,00 грн.

З відповідного витягу також вбачається, що вказаний договір застави укладено в забезпечення виконання боржником зобов'язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 09-В/11/38ЮО від 21.12.2011 року з урахуванням Договору про внесення змін № 1 від 19.02.2013 року, розмір зобов'язання за яким складає 1 223 680,56 Доларів США.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» з відповідною заявою з кредиторськими вимогами до ТОВ „Вотекс-Україна" у даній справі про банкрутство не звертався.

Однак, в силу ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство, розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Сумської області від 19.06.2017 року за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів.

Разом з тим, арбітражним керуючим Рудиком І.М. ані під час розпорядження майном боржника, ані під час ліквідаційної процедури не було окремо внесено вимоги ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до вказаного реєстру, як і не внесено до нього будь-яких відомостей про предмет застави, як наслідок, судом до реєстру вимог кредиторів вказаний кредитор не включений.

Досліджуючи поданий на затвердження суду звіт ліквідатора, колегією суддів встановлено, що останній взагалі не містить даних про заставне майно та кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника.

Ліквідатором у звіті не досліджено відповідний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 24.11.2017 року № 54116462, як наслідок, не зазначено про те, які реальні дії вчинялись останнім щодо пошуку та виявлення заставного майна банкрута, так само як і не відображено, чи звертався ліквідатор до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» з метою з'ясування відповідних обставин наявності або відсутності заборгованості боржника перед банком.

Відсутність у ліквідатора первинних документів боржника не позбавляло його можливості з часу, коли йому стало відомо з Реєстру про наявність відповідного обтяження, звернутись до банку, як сторони Договору про відкриття кредитної лінії та Договору застави, для отримання відповідних документів для подальшого їх аналізу та прийняття рішення щодо можливого включення банку до реєстру вимог кредиторів.

На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не дав їм жодної правової оцінки, обмежившись лише поверхневим дослідженням проведення ліквідатором ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 „Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів також зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про передчасність подання ліквідатором на затвердження суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу з огляду на не вчинення всіх залежних від нього дій, спрямованих на захист інтересів кредиторів, виявлення активів підприємства і як наслідок належного припинення юридичної особи, та в свою чергу передчасність його затвердження судом першої інстанції та закриття провадження у справі у зв'язку з встановленими порушеннями останнім норм права при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з огляду на що ухвала господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі №920/272/17 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію юридичної особи - ТОВ „Вотекс-Україна" підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду Сумської області для подальшого розгляду.

Разом з тим, апеляційна скарга арбітражного керуючого щодо відмови у задоволенні поданої ним заяви про стягнення на його користь грошової винагороди та відшкодування витрат у справі про банкрутство з кредиторів пропорційно розміру їх вимог наразі не підлягає задоволенню у зв'язку із скасуванням судом апеляційної інстанції ухвали про затвердження звіту ліквідатора та направленням справи для подальшого розгляду до місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Рудика Ігоря Миколайовича на ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі №920/272/17 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Сумської області від 28.08.2018 року у справі № 920/272/17 скасувати.

3. Справу №920/272/17 повернути до господарського суду Сумської області для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 28.01.2019 року

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко