ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.01.2019р. Справа № 905/215/19

Суддя господарського суду Донецької області Чернова О.В., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Серебрянної Олександри Володимирівни, м.Покровськ Донецької області заборгованості за кредитним договором б/н від 29.05.2017р. в розмірі 86749,87 грн., в тому числі 50000,00 грн. заборгованості за кредитом, 12866,67 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 11465,39 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 12417,81 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпро звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Серебрянної Олександри Володимирівни, м.Покровськ Донецької області заборгованості за кредитним договором б/н від 29.05.2017р. в розмірі 86749,87 грн., в тому числі 50000,00 грн. заборгованості за кредитом, 12866,67 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 11465,39 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 12417,81 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником грошових зобов'язань за кредитним договором б/н від 29.05.2017р., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 86749,87 грн., в тому числі 50000,00 грн. заборгованості за кредитом, 12866,67 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 11465,39 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 12417,81 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддею встановлене наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, щодо видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника пені в сумі 12417,81 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 29.05.2017р. за період з 09.02.2018р. по 26.10.2018р., слід зазначити наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Красноармійськ (Покровськ) Донецької області, де проводить свою господарську діяльність боржник. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник всупереч вимог Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" нарахував пеню в розмірі 12417,81 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 29.05.2017р. за період з 09.02.2018р. по 26.10.2018р.

Відповідно до п. 1, 8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з боржника пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк", м. Київ у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Серебрянної Олександри Володимировівни, м.Покровськ Донецької області заборгованості за кредитним договором б/н від 29.05.2017р., а саме стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 12417,81 грн. - відмовити.

Ухвала складена та підписана 29.01.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд в порядку, передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова