ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3203/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Група", м. Барвінкове Харківської області
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача ОСОБА_3, адвокат, довіреність №27/11-18 від 27.11.2018 року;

відповідача не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_4" про стягнення грошових коштів в сумі 9250000,00 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поворотної фінансової допомоги №21/04/17ФП від 21.04.2017 року в частині повернення боргу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2018 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2018 року, після усунення позивачем недоліків, було прийнято позовну заяву та призначено справу №922/3203/18 до розгляду за правилами загального позовного провадження на 17.12.2018 року на 10:30 год.

У підготовчому засіданні 17.12.2018 року оголошено перерву до 09.01.2019 року до 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.01.2019 року на 12:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 22.01.2019 року підтримав позов та відповідь на відзив, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 22.01.2019 року не з'явився, письмовий відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202 та 216 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані ним докази, суд встановив наступне.

21.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" (позивач, Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_4" (відповідач, Позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №21/04/17ФП (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого, Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу в розмірі, встановленому п.2.1 Договору, а Позичальник зобов'язаний повернути позику Позикодавцю в повному обсязі в строки та порядку, передбачені Договором.

Пунктом 2.1 Договору було передбачено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі до 2000000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок, без ПДВ.

Згідно з п.2.2 Договору, поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Пунктом 2.3 визначено, що фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника.

Відповідно до п.2.4 Договору, поворотна фінансова допомога надається строком з 11.04.2017 року по 21.04.2018 року включно.

Згідно з положеннями пункту 3.1 Договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню по закінченню строку дії Договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 21.04.2018 року (п.8.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору був визначений порядок повернення поворотної фінансової допомоги: вона підлягає поверненню шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця.

За умовами п.7.2 Договору, Позичальник зобов'язаний повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю в строки та порядку, передбачені цим Договором.

21.08.2017 року до Договору між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1, в силу пункту 1 якої, розмір поворотної фінансової допомоги було збільшено до 5000000 (п'ять мільйонів) гривень 00 копійок, без ПДВ, про що до пункту 2.1 Договору були внесені відповідні зміни.

26.03.2018 року між позивачем та відповідачем була укладено Додаткову угоду №2 до Договору. Цією Додатковою угодою позивач та відповідач вирішили збільшити розмір поворотної допомоги, що надається відповідачу, та змінити кінцевий термін її повернення. Так, пункт 2.1 Договору було викладено в наступній редакції: Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 10000000,00 (десять мільйонів) гривень 00 копійок, без ПДВ. В свою чергу, пункт 2.4 Договору було викладено в наступній редакції: Поворотна фінансова допомога надається строком з 21 квітня 2017 року по 20 червня 2018 року включно, кінцевий термін повернення фінансової допомоги - 20 червня 2018 року.

19.06.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №3 до Договору, якою кінцевий строк повернення фінансової допомоги був продовжений до 09.11.2018 року.

На виконання зобов'язань, покладених на позивача умовами Договору та Додаткових угод до нього за номерами 1, 2 та 3, відповідно, позивач здійснив перерахування на розрахунковий рахунок позивача поворотну фінансову допомогу в сумі 9250000,00 грн.:

- 21.04.2017 року в сумі 1650000,00 (один мільйон шістсот п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок;

- 25.05.2017 року в сумі 300000,00 грн.;

- 22.08.2017 року в сумі 1000000,00 грн.;

- 28.08.2017 року в сумі 300000,00 грн.;

- 26.09.2017 року в сумі 450000,00 грн.;

- 12.10.2017 року в сумі 650000,00 грн.;

- 20.03.2018 року в сумі 200000,00 грн.;

- 29.03.2018 року в сумі 500000,00 грн.;

- 24.04.2018 року в сумі 500000,00 грн.;

- 15.05.2018 року в сумі 700000,00 грн.;

- 06.06.2018 року в сумі 400000,00 грн.;

- 09.07.2018 року в сумі 1000000,00 грн.;

- 14.08.2018 року в сумі 600000,00 грн.;

- 05.11.2018 року в сумі 1000000,00 грн.

10.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з листом-претензією б/н від 10.11.2018 току з вимогою про повернення всієї суми отриманої поворотної фінансової допомоги.

Проте, відповідач ніяким чином на вказану претензію не відреагував, заборгованість не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу позику (поворотну фінансову допомогу) у розмірі 9250000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Кінцевий строк повернення фінансової допомоги був продовжений до 09.11.2018 року.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач, в порушення умов Договору, кошти в обумовлений сторонами строк не повернув, чим припустився порушення господарського зобов'язання.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень.

За вказаних обставин, враховуючи невиконання відповідачем договірних зобов'язань, позовні вимоги про стягнення 9250000,00 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає судові витрати, які складаються з судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 881,00 грн. та судового збору за подання позовної заяви в сумі 138750,00 грн., на відповідача.

На підставі ст.ст. 6, 11, 512, 514, 530, 553, 554, 1046, 1047, ч. 1 ст. 629, ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 191, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_4" (ідентифікаційний код: 40353231, місцезнаходження: 64703, Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Соборна, будинок 24) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" (ідентифікаційний код: 41040249, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсунівська, будинок 8) заборгованість в сумі 9250000,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 881,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 138750,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.01.2019 року.

Суддя ОСОБА_5