ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" січня 2019 р. Cправа № 902/419/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ

до фізичної особи підприємця Костюченка Вадима Павловича, м.Вінниця

про стягнення 121082,058 грн. заборгованості за кредитним договором

за участю представників сторін:

позивача Цюнько Тетяни Петрівни, довіреність №61/17-н від 14.02.2017;

відповідача Захарчука Максима Володимировича, посвідчення адвоката №88 від 20.07.2016

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Вінницької області 29.05.2018 надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення з фізичної особи підприємця Костюченка Вадима Павловича 121082,05 грн. заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладеного між сторонами кредитного договору №010/С02-115-0-1/08 від 29.09.2011.

Ухвалою суду від 25.07.2018 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №902/416/18, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі №902/416/18 призначити на 18.09.2018.

В судовому засіданні 18.09.2018 судом було оголошено перерву до 24.09.2018.

За результатами проведеного 24.09.2018 судового засідання, суд з врахуванням клопотання відповідача ухвалив здійснювати розгляд справи №902/419/18 за правилами загального позовного провадження; розпочато розгляд справи №902/419/18 зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання у справі №902/419/18 призначено на 11.10.2018.

Під час судового засідання 11.10.2018 судом оголошувалась перерва в підготовчому засіданні до 26.12.2018.

26.12.2018 судом постановлено ухвалу, згідно якої закрито підготовче провадження у справі №902/419/18; призначено справу №902/419/18 до судового розгляду по суті на 09.01.2019.

Під час судового засідання 09.01.2019 судом оголошувалась перерва до 14.01.2019.

На визначену судом дату 14.01.2019 в судове засідання з'явились всі учасники судового процесу.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, представник відповідача зокрема послався на те, що після направлення Банком 09.06.2015 відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, в зв'язку з чим позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

29.09.2011 між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (надалі - позивач, кредитор, Банк) та фізичною особою-підприємцем Костюченком В.П. (надалі - відповідач, позичальник, боржник) було укладено кредитний договір №010/С02-115-0-1/08, відповідно до п.1.1. якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 238026,62 грн., строком до 27.09.2021 року із сплатою 15% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором.

Повернення кредиту мало здійснюватися рівними щомісячними платежами по 3840,20 грн., що передбачено в Додатку № 1 до кредитного договору.

Банк виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, в строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Надання коштів підтверджується виписками по рахунку позичальника.

Позичальник здійснює погашення нарахованих процентів та частини кредиту щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами, розміри та строки яких визначаються графіком до кредитного договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено видачу кредитних коштів (п.7.2 кредитного договору).

Відповідно до умов п. 7.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався виконати зобов'язання за цим договором, а саме: здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи та інші платежі, в порядку, визначеному цим договором, не пізніше кінцевого терміну погашення кредиту.

Відповідно до положень ст. 11 кредитного договору, позивач має право вимагати від позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору.

Пунктом 17.3. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, Банк має право нарахування позичальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.1. кредитний договір набуває чинності з часу його підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора та діє до повного погашення кредитної заборгованості позичальника за кредитним договором.

Разом з тим, відповідач порушив зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, зокрема не здійснював погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом.

Зважаючи на вказані порушення умов кредитного договору та утворення простроченої заборгованості, Банк звернувся до Вінницького міського суду з позовом до Костюченка Вадима Павловича та ОСОБА_5 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як слідує з даного рішення Вінницького міського суду, відповідачем 1 у даній справі - фізичною особою-підприємцем Костюченком В.П. не виконувались вищезазначені умови кредитного договору, і станом на 24.09.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №01/С02-115-0-1/08 від 29.09.2011 року становила 333463,24 грн., у тому числі:

- 225697,44 грн. заборгованість за кредитом;

- 107765,80 грн. заборгованість по сплаті відсотків.

Також як слідує із вказаного рішення суду, в забезпечення належного виконання умов вищезазначеного кредитного договору між позивачем та другим відповідачем у цій справі (іпотекодавцем) ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки від 29.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О., згідно якого виконання зобов'язань за кредитним договором №01/С02-115-0-1/08 від 29.09.2011 року забезпечено нерухомими майном, а саме: житловим будинком (житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 81,9 кв.м., номер АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва №939 про право приватної власності на будівлі, виданого Вінницьким міським житловим управлінням 15.02.1973 року на підставі рішення №55 від 18.01.1973 року, зареєстрованого Комунальним підприємством "Вінницьке міжрегіональне бюро технічної інвентаризації" 19.02.1973 року в книгу за №15460; право власності зареєстровано Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" 31.08.2011 року за №15460 в книзі №52, реєстраційний номер 34524002; та земельною ділянкою, загальною площею 0,0761 га, що знаходиться за адресою: 3-й провулок АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 30.04.1998 року №535 та рішення виконкому Вінницької міської ради від 09.11.2004 року №2286, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 15.03.2005 року за номером 16, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки :02:093:0019, шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 у справі № 127/24847/15-ц позовні вимоги Банку було задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Костюченка Вадима Павловича на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "Аваль" заборгованість за кредитним договором №010/С02-115-0-1/08 від 29.09.2011 року у сумі 333463 грн. 24 коп.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №010/СО2-115-0-1/08 від 29.09.2011 звернуто стягнення на належні відповідачу 2 - ОСОБА_5 предмети іпотеки, а саме: житловий будинок (житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 81,9 кв.м., номер АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку, загальною площею 0,0761 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.07.2017 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "Аваль" до фізичної особи підприємця Костюченка В.П. про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі в цій частині закрито, з тих підстав, що вимоги банку до фізичної особи-підприємця Костюченка В.П. не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відносяться до юрисдикції господарського суду, вимоги до ФОП Костюченка В.П. та фізичної особи ОСОБА_5, не є такими, що нерозривно пов'язані між собою.

Також рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05.07.2017 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 в частині визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки та розподілу судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове: Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки: житлового будинку АДРЕСА_1, в розмірі 987302 гривні. В решті рішення міського суду апеляційною інстанцією було залишено без змін.

Враховуючи, те що відповідач - фізична особа Костюченко В.П. з 2015 року припинив сплачувати кредит та відсотки, чим порушив взяті на себе зобов'язання, позивач звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом, що розглядається, та відповідно просив стягнути з відповідача на користь ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" заборгованість за кредитним договором № 010/С02-115-0-1/08 від 29.09.2011 у розмірі 121082,05 грн., яка складається з донарахованих відсотків (з 24.09.2015 по 30.01.2018) у розмірі 79581,55 грн. та нарахованої пені за останній рік в сумі 41500,50 грн.

Право позивача достроково вимагати повного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором в разі порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань за Договором закріплено в п. 12.1.1, 12.1.2, 12.2.7 Кредитного договору.

При цьому як встановлено судом при розгляді справи, Банком було направлено позичальнику - фізичній особі - підприємцю Костюченку В.П. вимогу за №114-0-0-0-0/15-34498 від 09.06.2015 (а.с.79) про дострокове виконання грошових зобов'язань, в якій Банк вимагав протягом не більше 60-ти днів з дати направлення вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, суд виходить із наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вже було зазначено вище, відповідно до умов кредитного договору, кредитор надав позичальнику кредит у сумі 238026,62 грн., строком до 27.09.2021 року.

В свою чергу, позивач, керуючись ст. ст. 625, 1050 ЦК України та відповідними умовами кредитного договору, звернувся до відповідача з вимогою за №114-0-0-0-0/15-34498 від 09.06.2015 про дострокове виконання грошових зобов'язань: протягом не більше 60-ти днів з дати направлення вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов договору.

Отже, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі № 6-771цс15, та правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 14.02.2018 року у справі №564/2199/15-ц.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких підстав, вимоги позивача позбавлені фактичного та правового обґрунтування, є такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, що порушує умови ч. 1 ст. 74 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст.86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову - відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 24 січня 2019 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", вул.Лєскова, 9, м.Київ, 01011;

3 - ФОП Костюченку В.П., АДРЕСА_1.