ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 Справа № 917/1464/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" вул. Кільцева, 5, м. Чернігів, 14003

до Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23", вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762

про стягнення 17 698,52 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" про стягнення 17 698,52 грн. заборгованості по договору субпідряду № 110 від 16.10.2015 р.

Ухвалою від 27.11.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, судове засідання у справі призначити на 18.12.2018р., викликати учасників справи у судове засідання, визначити відповідачу строк до 17.12.2018 для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, зобов'язати відповідача надати докази сплати заборгованості по договору субпідряду № 110 від 16.10.2015 р. , запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

17.12.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання, в якому позивач просив суд замінити первісного відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" на належного Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23".

Ухвалою від 18.12.2018р. суд постановив замінити первісного відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство "Управління механізації будівництва № 23" на належного відповідача - Приватне акціонерне товариства "Управління механізації будівництва № 23", відкласти розгляд справи на 15.01.19, викликати учасників справи в судове засідання.

26.12.2018р. від позивача надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 12029).

14.01.2018р. від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 291).

Сторони на виклик суду в судове засідання 15.01.2019р. не з'явилися.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ГРУП» (надалі - Позивач, Субпідрядник) та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Управління механізації будівництва № 23» (надалі - Відповідач, Генпідрядник) було укладено договір субпідряду № 110 від 16.10.2015 року (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1. укладеного Договору Генпідрядник доручав, а Субпідрядник зобовязувався виконати роботи (надати послуги) з нанесення дорожньої розмітки по вул. Свердлова у м. Полтава, а Генпідрядник, прийняти виконані роботи (послуги).

У відповідності до п. 4.4. Договору, здача-приймання закінчених робіт (обєкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача-приймання виконаних робіт оформлюється актом приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в).

Відповідно до п. 4.1. Договору «Розрахунки за виконані роботи (надані послуги) по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника після підписання ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт форма (№ КБ-3) та після одержання від Субпідрядника рахунку на оплату робіт (послуг), а також після одержання від Субпідрядника документів та виключно після повного розрахунку від Замовника.

Відповідно до пункту 3.6. Договору у разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи (надані послуги) здійснюється після отримання Генпідрядником на свій рахунок коштів від Замовника в повному обсязі протягом 3 робочих днів.

Як зазначає позивач, ним як Субпідрядником взяті на себе за Договором зобовязання виконані в повному обсязі, про що свідчить підписаний ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт від 24 грудня 2015 року на суму 12 141,23 грн.

Позивач стверджує, що відповідач зобов'язання з оплати виконаних субпідрядником робіт не виконав, в зв'язку з чим на час розгляду справи господарським судом за договором субпідряду № 110 від 16.10.2015 року обліковується заборгованість у розмірі 12 141,23 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 12 141,23 грн., 3% річних у розмірі 1 044,00 грн. та інфляційні в розмірі 4513,29 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору субпідряду.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, як що інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

За визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За загальним правилом, встановленим в ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов"язання за договором субпідряду № 110 від 16.10.2015 року виконав, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання виконаних будівельних робіт від 24 грудня 2015 року на суму 12 141,23 грн. Суд зазначає, що вказаний документ підписаний сторонами без будь - яких зауважень. Вартість виконаних робіт за договором підряду становила 12 141,23 грн.

Відповідачем не здійснювались оплати за виконані роботи. Отже, на час розгляду справи вартість виконаних, але не оплачених робіт за договором підряду становить 12 141,23 грн.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 4.1. Договору «Розрахунки за виконані роботи (надані послуги) по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника після підписання ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт форма (№ КБ-3) та після одержання від

Субпідрядника рахунку на оплату робіт (послуг), а також після одержання від Субпідрядника документів та виключно після повного розрахунку від Замовника.

Відповідно до пункту 3.6. Договору у разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи (надані послуги) здійснюється після отримання Генпідрядником на свій рахунок коштів від Замовника в повному обсязі протягом 3 робочих днів.

Суд зазначає, що наведені положення договору підряду не визначають строку виконання відповідачем зобов"язання з оплати коштів за виконані роботи. Так, не визначено строк ані у днях, ані у місяцях, тощо. Не встановлено і терміну, що визначався б календарною датою, до якої зобов"язання мало бути виконаним або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Сторони договору обмежилися лише вказівкою на те, що оплата виконаних робіт має бути здійснена після повного розрахунку від Замовника.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки у договорі субпідряду не зазначено конкретного строку оплати, позивач мав вчинити дії, пов"язані з предявленням вимоги про оплату виконаних робіт, для виникнення у відповідача обов"язку щодо їх оплати.

З метою досудового врегулювання спору, 29.09.2017 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію за вих. № 1259, в якій на зазначалася, зокрема, і зазначена сума, що підлягає стягненню. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення претензія відповідачу вручена 10.10.2017р.

Враховуючи наведене, строк виконання обов'язку з оплати виконаних робіт у повному обсязі виник у відповідача по закінченню семиденного строку від дня пред'явлення вимоги, в даному випадку - претензії, а відтак є таким, що настав 18.10.2017.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов'язок доведення факту належної оплати за виконані роботи закон покладає на замовника.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань за договором підряду та сплати коштів за виконані роботи не надав, крім того, доказів пред'явлення позивачу претензій та зауважень щодо якості виконаних робіт суду також не надав, відповідно доводи позивача не спростував.

Враховуючи наведене, позивачем обґрунтовано пред"явлено позов про стягнення суми основного боргу з відповідача та позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 12 141,23 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 05.01.2016р. по 16.11.2018 р. у розмірі 1 044,00 грн, та інфляційні за період з 05.01.2016 р. по 16.11.2018 р. в розмірі 4513,29 грн. відповідно.

Як вбачається з наведеного позивачем розрахунку річних та інфляційних, та відображено у тексті позовної заяви, позивач вважає відповідача таким, що прострочив з 05.01.2016 р.

Оскільки судом встановлено, що строк виконання обов'язку з оплати виконаних робіт у повному обсязі настав 18.10.2017, суд зазначає, що період розрахунку пені позивачем визначено невірно, оскільки правомірними є здійснені позивачем нарахування за період з 19.10.2017р. по 16.11.2018 р. (не виходячи за межі заявленого позивачем періоду).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, суд прийшов до висновку, що заявлені розміри 3% річних та інфляційних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: 3% річних за період з 19.10.2017р. по 16.11.2018 р. у розмірі 393,18 грн, та інфляційні за період з листопада 2017р. по листопад 2018 р. в розмірі 1333,70 грн. відповідно.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно витрати по оплаті судового збору покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволені судом частково.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" (38762, Полтавська область, Полтавський район, с. Терешки. вул. Шевченка, буд. 11, ідентифікаційний код юридичної особи - 04715606) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" вул. Кільцева, 5, м. Чернігів, 14003, ідентифікаційний код юридичної особи - 35884094) 12 141.23 грн. основного боргу, 1 333,70 грн. інфляційних нарахувань, 393,18 грн 3% річних, 1380,68 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення підписано 21.01.2019.

Суддя Киричук О.А.