ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Справа № 903/847/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Юрась" на рішення господарського суду Волинської області від 28.02.18 у справі №903/847/17, ухвалене суддею Якушевою І.О., повний текст складено 07.03.2018 р.

за позовом Фермерського господарства "Юрась"

до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, м. Луцьк

про визнання договору оренди землі №87 від 30.05.2012р. поновленим

ОСОБА_4 господарство "Юрась" звернулося до господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання договору оренди землі №87 від 30.05.2012р. поновленим.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є дві підстави вважати договір оренди землі № 87 від 30.05.2012р. поновленим - подання орендарем у встановлений строк заяви про поновлення договору оренди землі та фактичне користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди. В поясненнях до позову від 05.02.2018р. позивач формулює думку, що договір є поновленим на той же строк і на тих же умовах на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17 в позові Фермерського господарства "Юрась" відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що укладення додаткового договору про поновлення спірного договору оренди землі на запропонованих позивачем умовах суперечить вимогам ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", і поновлення строку дії договору оренди землі №81 від 30.05.2012р. на більший, ніж передбачено його умовами, строк не було погоджено відповідачем, а відтак відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання договору оренди землі №87 від 30.05.2012р.поновленим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_4 господарство "Юрась" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області у справі за позовом Фермерського господарства "Юрась" до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання договору оренди землі №87 від 30.05.2012р. поновленим та задоволити позов у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт звертає увагу на те, що господарським судом Волинської області в оскаржуваному рішенні безпідставно застосовано до правовідносин щодо поновлення договору оренди землі положення ст.30 Закону України «Про оренду землі» та неправильно розтлумачено положення ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Також однією з підстав для відмови у задоволенні позову суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначає відсутність між сторонами домовленостей щодо розміру орендної плати та не погодження відповідачем запропонованого позивачем строку дії договору.

Аналіз положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що недосягнення згоди щодо орендної плати та інших істотних умов договору оренди є підставою для припинення переважного прав орендаря на укладення договору на підставі ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Частина ж 6 вказаної норми передбачає самостійну підставу для поновленню договору, а на орендаря обовязок погоджувати його умови з орендодавцем не покладається. Договір вважається поновленим на той самий строк та на тих же умовах.

Крім того, у відповідності до ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі» обовязок укладення додаткової угоди покладається не лише на орендаря, а й на орендодавця. В будь-якому випадку, навіть уразі відсутності підстав для поновлення договору строком на 7 років, такий в будь-кому випадку є поновленим строком на 5 років.

Як наслідок, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні фактично поєднав дві самостійні підстави для поновлення договору в одну та відмовив в позові саме керуючись положеннями ч. 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», що свідчить про невірне тлумачення норми матеріального права.

Відтак, рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Юрась" на рішення господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17 та призначено розгляд скарги.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №903/847/17 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Миханюк М.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 р. розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства "Юрась" відкладено на 23.05.2018 р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 р. зупинено провадження у справі №903/847/17 до розгляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/739/17.

У відповідності до абз.3 п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Рівненський апеляційний господарський суд та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 ст.147 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05.10.2018 р. в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018 Про комісію для передачі судових справ та матеріалів згідно акта здачі судових справ від 03.10.2018 до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга Фермерського господарства "Юрась" у справі №903/847/17.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №903/847/17 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 р. прийнято апеляційну скаргу Фермерського господарства "Юрась" на рішення господарського суду Волинської області від 28.02.2018 року у справі №903/847/17 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В., дана справа є зупиненою до розгляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/739/17.

З державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі №920/739/17 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 року у справі №920/739/17 скасовано, рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2017 року залишено в силі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 р. поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги Фермерського господарства "Юрась" на рішення господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17, розгляд апеляційної скарги призначено на "24" січня 2019 р. о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та надав свої пояснення щодо обставин справи. Вважає рішення господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17 є незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача ОСОБА_1 також підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення щодо суті спору.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, вважає рішення господарського суду рішення господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2012р. між Горохівською райдержадміністрацією як орендодавцем і ОСОБА_5 як орендарем було укладено договір оренди землі №87 від 30.05.2012р.

Відповідно до п. 1 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі сільськогосподарського призначення яка знаходиться на території Рачинської сільської ради.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 67 6649 га, у тому числі 67 6649 га ріллі. (п.2 договору оренди)

Договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. (п.8 договору)

Згідно з п.15 договору земельна ділянка передається в оренду для створення та ведення фермерського господарства.

Відповідно до п.37 Договору, його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, Придбання Орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи- орендаря, та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 43 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Державну реєстрацію юридичної особи фермерського господарства «Юрась» проведено 02.08.2012р., номер запису 0000799.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди від 30.05.2012р. орендодавець передав земельну ділянку площею 67 6649 га розташовану на території Рачинської сільської ради, а орендар прийняв вищезазначену земельну ділянку в оренду.

Враховуючи, що термін дії договору оренди землі закінчується в травні 2017 р., 07.04.2017 року ОСОБА_4 господарство "Юрась", маючи намір продовжити строк дії Договору, звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з клопотанням за вих. № 2, про продовження строку договору оренди на строк 20 років, тобто запропонував змінити строк оренди.

Листом від 24.04.2017р. №27-3-0.3-3934/2-17 відповідач повідомив, що для продовження договору оренди землі (№87 від 30.05.2012 р.) орендарю необхідно надати витяг з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку, загальною площею 67,6649 га, довідку про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати та витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку.

Листом №3 від 21.06.2017р. позивач надав необхідні документи, зазначивши, що додає також проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Листом №27-3-0.3-6040/2-17 від 12.07.2017 р. відповідач повідомив про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області розглянута заява позивача про продовження договору оренди землі площею 67,6649 га для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Рачинської сільської ради Горохівського району та повідомлено наступне. Під час перевірки поданих до заяви матеріалів встановлено відсутність повного пакету документів, зокрема належним чином завірені копії: договору оренди земельної ділянки площею 67,6649 га, статуту ФГ «Юрась», відомості з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для ведення фермерського господарства. Враховуючи вищенаведене, у Головного управління Держгеокадастру у Волинській області відсутні підстави для прийняття рішення стосовно продовження договору оренди земельної ділянки площею 67,6649 га, розташованої за межами населених пунктів Рачинської сільської ради Горохівського району.

Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання договору оренди землі №87 від 30.05.2012р. поновленим посилаючись при цьому на те, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є дві підстави вважати договір оренди землі № 87 від 30.05.2012р. поновленим - подання орендарем у встановлений строк заяви про поновлення договору оренди землі та фактичне користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди.

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17 в позові Фермерського господарства "Юрась" відмовлено.

Апеляційний суд, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, встановивши обставини, які підлягали встановленню на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не знайшов підстав для задоволення поданої скарги.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (згідно із частиною першою статті 2 Закону про оренду землі). Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина перша статті 6 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина друга статті 631 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Зі змісту ст.31 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-ХІV «Про оренду землі» вбачається, що договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як на правову підставу поновлення дії спірного договору оренди позивач посилається на ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка визначає правові підстави поновлення договору оренди землі та фактично об'єднує два випадки пролонгації такого договору.

Так, ч.ч.1 - 5 ст.33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При цьому, він зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Частиною 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Таким чином, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами ч.ч.6 - 10 ст.33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави орендних прав і обов'язків.

В заявленому позові позивач вказував на наявність визначених законодавчими приписами підстав для поновлення договору оренди землі за двома підставами - подання орендарем у встановлений строк заяви про поновлення договору оренди землі та фактичне користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди.

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що вимога про поновлення договору оренди землі № 87 від 30.05.2012р. ґрунтується на ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Поновлення договору на підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" відбувається на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додатковою угодою до договору оренди землі засвідчується лише факт поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, тобто строк договору оренди землі у цьому випадку залишається незмінним.

З аналізу норм ст. 33 Закону України "Про оренду землі" можна дійти висновку про те, що додатковою угодою до договору оренди землі засвідчується лише факт поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, тобто строк договору оренди землі у цьому випадку є незмінним.

Проте, як видно із змісту договору оренди земельної ділянки, його було укладено строком 5 років, в клопотанні №2 від 07.04.2017р. позивач просив поновити договір оренди землі на 20 років, а в проекті додаткової угоди до договору оренди землі позивач пропонував продовжити дію договору оренди землі на 7 років, що не відповідає вимогам ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що позивач просив і поновити, і одночасно внести зміни у вказаний договір оренди щодо строку його дії, що суперечить положенням ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема строк дії договору оренди.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Однак, апелянтом не подано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів звернення до відповідача з пропозицією внести зміни в договір оренди землі під час укладання додаткової угоди щодо поновлення строку його дії на 7 років, а також доказів подальшого узгодження таких змін з відповідачем.

У ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачена можливість зміни істотних умов договору за згодою сторін, однак, такі зміни мають розглядатися в процесі розгляду листа-повідомлення з проектом додаткової угоди і узгоджуватись у разі необхідності і за відсутності заперечень.

Із змісту листів відповідача від 24.04.2017р. №27-303-3934/2-17, від 12.07.2017р. №27-3-0.3-6040/2-17 вбачається позиція орендодавця, яка полягає у тому, що відповідач заперечував щодо поновлення договору, зокрема не погоджувався і на збільшення строку дії договору. Аналіз змісту переписки між сторонами свідчить також про те, що між ними не було досягнуто також і згоди стосовно розміру плати за оренду земельної ділянки.

Враховуючи , що поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки в порядку ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" не передбачає можливості укладення угоди на інших, змінених умовах , оскільки процедури поновлення дії договору оренди земельної ділянки , передбачені як частинами 1-5 статті 33 цього Закону, так і частиною 6 цієї статті, запроваджені законодавцем з метою поновлення дії того ж договору і на тих же умовах, який діяв між сторонами у попередній період. Відтак, укладення додаткового договору про поновлення спірного договору оренди землі на запропонованих позивачем умовах суперечить вимогам ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", і встановлення строку дії договору оренди землі №81 від 30.05.2012р. на більший, ніж було раніше передбачено його умовами, строк, не може вважатись правильним застосуванням положень статті 33 названого вище Закону.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання договору оренди землі №87 від 30.05.2012р. поновленим, оскільки, відмовляючи у задоволенні позову про визнання поновленим спірного договору оренди землі суд врахував, що сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов'язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України реалізація такого переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Стосовно аргументів апелянта про застосування до спірних відносин положень саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" апеляційний суд зазначає про таке.

Частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Застосування цього механізму є можливим у разі, якщо обидві сторони пасивно погоджуються з тим, що існуючий раніше між ними договір продовжує існувати на тих же умовах і на той же період, без будь-яких змін його умов. Натомість, якщо сторони договору не досягли такої мовчазної згоди, а висловлюють пропозиції щодо нових істотних умов, йдеться фактично про нову угоду, здійснення якої має відбутися за загальною процедурою укладання договорів і шляхом оформлення додаткового договору.

Системний аналіз зібраних у справі доказів дає підстави для висновку про намір позивача змінити умови укладеної раніше угоди, як стосовно строку її дії, так і в частині розміру орендної плати, що унеможливлює застосування процедур поновлення дії договору за правилами частини 6 статті 33 Закону, оскільки потребує узгодження нових істотних умов договору оренди земельної ділянки, і відповідно до положень частини 1 статі 626, частини 1 статті 628 ЦК України, статті 15 Закону України "Про оренду землі", є новим договором оренди землі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки за встановлених судом обставин, і як наслідок, для задоволення позову і апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 28.02.2018 р. у справі №903/847/17 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Юрась" на рішення господарського суду Волинської області від 28.02.18 у справі №903/847/17 - залишити без задоволення, рішення господарського суду Волинської області залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/847/17 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "30" січня 2019 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.