ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 м. Дніпро Справа № 904/3106/13

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Гонцова Є.Д., ордер серії ДП № 682/000006 від 16.07.2018, адвокат;

від відповідача: Обозний А.В., ордер серії ПТ № 049000 від 05.02.2018, адвокат;

представник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Південного відділу ДВС м. Кам'янське у судове засідання не з'явився

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гайчука Едуарда Ігоровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 (суддя Кеся Н.Б.) у справі № 904/3106/13

за позовом Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Гайчука Едуарда Ігоровича, м. Дніпро

про стягнення 374400,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області Південний відділ державної виконавчої служби міста Кам'янське звернулося до господарського суду із поданням (від 11.10.2018 вих. № 08/13.16-32/16336) про видачу дубліката наказу від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі № 904/3106/13 заяву Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське про видачу дубліката наказу господарського суду від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13 - задоволено.

Видано дублікат наказу від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13 про стягнення з ФОП Гайчука Едуарда Ігоровича на користь ФОП Ліницької Людмили Семенівни 374400,00 грн. - основного боргу та 7488,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що після скасування ухвалою господарського суду від 21.11.2017 постанови державного виконавця від 07.09.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем постановою від 02.02.2018 відновлено виконавче провадження № 43886613, а тому 3 річний строк пред'явлення наказу до виконання до органу ДВС, в силу п. 19.4. Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VIII), п. 5 Прикінцевих положень та частин 1, 5 ст. 12 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 № 1404-VІІІ) не закінчився та триває до 07.09.2020.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі № 904/3106/13 Фізична особа-підприємець Гайчук Едуард Ігорович оскаржує її до Центрального апеляційного господарського суду, просить її скасувати повністю як незаконну та відмовити стягувачу в задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу.

Апеляційна скарга мотивована постановленням господарським судом ухвали з порушенням норм матеріального та процесуального права через позбавлення відповідача права на захист та доступу до правосуддя.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незаконності постановленої судом першої інстанції ухвали від 26.10.2018 про задоволення подання державного виконавця про видачу дубліката наказу від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13, оскільки судом проігноровані наявні в матеріалах справи ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 у справі № 904/3106/13, якими встановлено відсутність підстав для видачі дубліката наказу з підстав закінчення строку встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання і скасовано раніше виданий дублікат наказу. У даному випадку, на думку апелянта, місцевий господарський суд повинен був застосувати положення п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України та відмовити у відкритті провадження у справі, або закрити провадження у справі за наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Також, на думку апелянта, судом постановлено ухвалу на підставі доказів - постанови від 02.02.2018 про відновлення виконавчого провадження № 43886613, яка не вносилася та відсутня в реєстрі виконавчих проваджень. При цьому, апелянтові не зрозуміло, на підставі яких документів була прийнята постанова про відновлення виконавчого провадження від 02.02.2018, якщо після скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зобов'язаний повернути виконавчий документ до Господарського суду Дніпропетровської області.

Крім того, апелянт посилається на розгляд господарським судом подання державного виконавця про видачу дубліката наказу без участі відповідача (боржника за виконавчим документом), чим позбавлено його права подати обґрунтований відзив на подання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Гайчука Едуарда Ігоровича. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 13.12.2018 об 11:15 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2018 у зв'язку з відрядженням головуючого судді Паруснікова Ю.Б., розгляд справи перенесено на 17.12.2018.

17.12.2018 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін, розгляд справи призначено на 27.12.2018.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано нову колегію суддів у складі: головуючого судді Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є., Білецької Л.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2018 розгляд справи відкладався до 21.01.2019.

21.01.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Центральний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду не підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 у справі № 904/3106/13 з ФОП Гайчука Едуарда Ігоровича на користь ФОП Ліницької Людмили Семенівни стягнуто 374400,00 грн. - основного боргу та 7488,00 грн. - витрат по сплаті судового збору (т. 1 а. с. 68-71).

26.06.2013 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 у справі № 904/3106/13 видано наказ зі строком пред'явлення до виконання до 27.06.2014 (т. 1 а. с. 82).

01.07.2014 на підставі заяви стягувача, старшим державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Карабань К.Б., відкрито виконавче провадження ВП № 43886613 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області виданого 26.06.2013 у справі № 904/3106/13 про стягнення з ФОП Гайчука Е.І. на користь ФОП Ліницької Л.С. боргу у сумі - 374400,00 грн. та судового збору - 7488,00 грн. (т. 1 а. с. 203).

20.08.2015 до Господарського суду Дніпропетровської області від Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ надійшло подання про видачу дубліката виконавчого листа (вих. № 04/02-14/10006 від 06.08.2015) (т. 1 а. с. 87).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 у цій справі (суддя Рудовська І.А.) відмовлено Баглійському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу, оскільки на час звернення державного виконавця до суду з поданням про видачу дубліката наказу, строк пред'явлення до виконання наказу у справі № 904/3106/13 закінчився. При цьому, судом зазначено, що заява про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання до господарського суду не подавалась (т. 1 а. с. 91).

30.05.2017 до Господарського суду Дніпропетровської області від Південного ВДВС міста Кам'янське вдруге надійшло подання про видачу дубліката виконавчого листа (вих. № 09/13.16-14/2607 від 16.05.2017) (т. 1 а. с. 99).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2017 у цій справі (суддя Назаренко Н.Г.), господарський суд повернув Південному ВДВС міста Кам'янське подання № 09/13.16-14/2607 від 16.05.2017 без розгляду, оскільки заявником до подання не надано доказів надсилання його всім сторонам у справі (т. 1 а. с. 101).

31.07.2017 до Господарського суду Дніпропетровської області від Південного ВДВС міста Кам'янське втретє надійшло подання про видачу дубліката виконавчого листа (вих. № 05/13.16-14/10911 від 24.07.2017) (т. 1 а. с. 106).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 (суддя Ніколенко М.О.) задоволено подання Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 26.06.2013. Поновлено строк пред'явлення наказу від 26.06.2013 № 904/3106/13, виданого Господарським судом Дніпропетровської області. Видано дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2013 № 904/3106/13 (т. 1 а. с. 113-114, 115).

Постановою Південного ВДВС міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області від 07.09.2017 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову № ВП 43886613 про повернення виконавчого документа стягувачу (т. 1 а. с. 171-172). Постановою встановлено, що за боржником зареєстроване нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці. Іпотека була надана в доларах США. Дана квартира є єдиним житлом боржника. Тому на дане майно не можливо звернути стягнення. Іншого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Тому виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

В подальшому, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 у справі № 904/3106/13 - скасовано. В задоволенні подання Південного (Баглійського) ВДВС міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про видачу дубліката наказу та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено (т. 1 а. с. 147-150).

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, апеляційний господарський суд зазначив у своїй постанові про те, що до подання про видачу дубліката наказу не додано довідку державного виконавця про втрату вказаного наказу, як того вимагає ст. 120 ГПК України. Крім того, апеляційний суд вказав на закінчення строку пред'явлення наказу у справі № 904/3106/13 до виконання, що встановлено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 (яка набрала законної сили).

06.10.2017 до Господарського суду Дніпропетровської області боржником - ФОП Гайчуком Е.І. надано скаргу на постанову державного виконавця Мішину Ю.І. від 07.09.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу (т. 1 а. с. 157-161).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 скасовано постанову державного виконавця Мішиної Ю.І. про повернення виконавчого документа стягувану винесену 07.09.2017 у виконавчому провадженні № ВП 43886613 як незаконну (т. 1 а. с. 185-187).

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII), у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тобто, Законом встановлено обов'язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі скасування відповідної постанови судом.

02.02.2018 державним виконавцем прийнято постанову про скасування процесуального документу, а також прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження № 43886613 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13 про стягнення з ФОП Гайчука Е.І. на користь ФОП Ліницької Л.С. боргу у сумі - 374400,00 грн. та судового збору - 7488,00 грн. (т. 1 а. с. 204, 247).

22.10.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області від Південного ВДВС міста Кам'янське (в порядку п. 10 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження») надійшло подання про видачу дубліката наказу (вих. № 08/13.16-32/16336 (т. 1 а. с. 200-201).

Подання державного виконавця про видачу дубліката наказу мотивоване тим, що у 2014 році Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3106/13, про що до автоматизованої системи виконавчих проваджень внесені відповідні відомості. Під час виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3106/13 виявлено втрату оригіналу наказу при звільненні в травні 2015 року державного виконавця Корнієнко К.Є., про що Південним ВДВС міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області (бувший Баглійський ВДВС) складено довідку від 04.10.2018 № 14621 (т. 1 а. с. 205).

Також, в поданні виконавчої служби зазначено, що провадження за виконавчим документом - наказом Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3106/13, який було подано до виконавчої служби у строк, передбачений нормами чинного законодавства, є відкритим, а тому строк пред'явлення означеного наказу не сплинув (що підтверджується інформацією із ЄДРВП з ідентифікатором доступу В0627АБ4ЕГБВ).

В матеріалах виконавчого провадження ВП № 43886613 перебуває копія рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3106/13 (яке є чинним та залишається невиконаним) та інші матеріали виконавчого провадження, зокрема постанова про відкриття виконавчого провадження, яка містить в собі інформацію про наказ, який підлягає виконанню в примусовому порядку, що є документом, який містить достатньо інформації для відновлення втраченого наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3106/13.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом правомірно задоволено подання державної виконавчої служби та видано дублікат наказу на примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13, з огляду на наступне.

У період здійснення виконавчого провадження з виконання наказу діяло декілька редакцій Закону України «Про виконавче провадження»:

- 05.10.2016 набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 06.06.2016 № 1404-VIII;

- до 05.10.2016 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 23 Закону (в редакції від 21.04.1999 № 606-ХІV) передбачала, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 19.4. Перехідних положень ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинного з 15.12.2017) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Здійснений колегією суддів аналіз п. 19.4. Перехідних положень ГПК, дає підстави стверджувати, що положеннями цього пункту не ставить саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. Визначальними обставинами є сам факт втрати виданого судом наказу і те, що він перебував на виконанні.

Отже, законодавцем визначено право, як стягувача так і державного виконавця на повторну видачу їм судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, наказу суду (його дубліката) як виконавчого документа, на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення, прийнятого по суті спору.

При цьому, процесуальним законом встановлено часові межі на звернення зазначеними особами до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу та визначено їх до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вже зазначалося вище, після скасування господарським судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, 02.02.2018 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 43886613 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13.

Постанова державного виконавця про відновлення виконавчого провадження № 43886613 від 02.02.2018 боржником не оскаржувалася, є чинною, а виконавче провадження відновлене та триває, що не заперечується сторонами та підтверджується інформацією про виконавче провадження № 43886613 в реєстрі виконавчих проваджень Міністерства юстиції України.

Таким чином не може йтися про пропуск строку пред'явлення наказу до виконання за наявності відкритого виконавчого провадження.

Між тим, на даний момент склалася така ситуація коли виконавче провадження триває за відсутності наказу суду.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, правильним висновок місцевого господарського суду про те, що втрачений оригінал наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2013 у справі № 904/3106/13 підлягає відновленню.

Видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов'язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ. Натомість відсутність оригіналу наказу у виконавчому провадженні унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтями 2, 326 ГПК України закріплено принцип обов'язковості судового рішення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13, 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини й громадянина захищаються судом; обов'язковість рішень суду є однією з основних задач судочинства.

Положення ст. ст. 124 т а 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) суд наголошує, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням п. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Окрім зазначеного, згідно практики Європейської суду, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що втрата наказу суду саме державним органом виконання не може бути причиною для не виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що судом проігноровані наявні в матеріалах справи ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 у справі № 904/3106/13, якими встановлено відсутність підстав для видачі дубліката наказу з підстав закінчення строку встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання і скасовано раніше виданий дублікат наказу, колегія суддів відхиляє, оскільки за наявності чинної постанови державного виконавця від 02.02.2018 про відновлення виконавчого провадження № 43886613 відсутні підстави стверджувати про закінчення строку встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апелянта стосовно того, що судом постановлено ухвалу на підставі доказів - постанови від 02.02.2018 про відновлення виконавчого провадження № 43886613, яка не вносилася та відсутня в реєстрі виконавчих проваджень, колегія суддів також відхиляє, оскільки:

- по-перше: копія постанови від 02.02.2018 про відновлення виконавчого провадження № 43886613 наявна в матеріалах справи № 904/3106/13, засвідчена підписом державного виконавця Скрит А.В. та завірена гербовою печаткою Південного ВДВС міста Кам'янське;

- по-друге: апелянтом не надано жодного доказу відсутності постанови від 02.02.2018 про відновлення виконавчого провадження в матеріалах виконавчого провадження № 43886613, або скасування вказаної постанови;

- по-третє: відсутність постанови від 02.02.2018 про відновлення виконавчого провадження № 43886613 в реєстрі виконавчих проваджень не спростовує того факту, що виконавче провадження відновлене і триває, що підтверджується інформацією з реєстру виконавчих проваджень, про що зазначалося вище.

Доводи апелянта стосовно того, що після скасування судом 21.11.2017 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зобов'язаний був повернути виконавчий документ до Господарського суду Дніпропетровської області, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки нормою ст. 37 Закону, якою керувався державний виконавець, передбачено повернення виконавчого документа саме стягувачу, а не до суду.

Посилання апелянта на розгляд господарським судом подання державного виконавця про видачу дубліката наказу без участі відповідача (боржника за виконавчим документом), що позбавило його права подати обґрунтований відзив на подання, колегія суддів відхиляє, оскільки ГПК України не передбачає ні виклику, ні повідомлення сторін у разі вирішення питання видачі дубліката виконавчого документа. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви (п. 19.4. Перехідних положень ГПК України).

З огляду на наведене та беручи до уваги спрямованість дій державного виконавця на повне виконання судового рішення, яке набрало законної сили, з метою захисту та реалізації прав стягувача Центральний апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення подання державного виконавця про видачу дубліката судового наказу, відповідно, вважає відсутніми правові підстави для задоволення апеляційної скарги ФОП Гайчука Е.І.

Стаття 276 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишається без змін.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 255, 269, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Гайчука Едуарда Ігоровича -залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 у справі № 904/3106/13 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 29.01.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

А.Є. Чередко