ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 910/23431/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 20.10.2018 (вх. №09.1-04.1/1595/18 від 06.11.2018) Фізичної особи-підприємця Баранніка Олександра Андрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018

у справі №910/23431/16 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Баранніка Олександра Андрійовича

до 1.Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Фізичної особи-підприємця Ребчуновської Юлії Миколаївни

про визнання недійсним договору

за участю представників учасників справи:

від позивача: Чередник С.В., ордер серія КВ №057594 від 16.05.2018

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: Чернецький К.А., довіреність № б/н від 29.12.2018

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Фізична особа-підприємець Бараннік Олександр Андрійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичної особи-підприємця Ребчуновської Юлії Миколаївни про визнання недійсним договору №50555-01-01/2568 про сплату пайової участі від 16.04.2013.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір №50555-01-01/2568 про сплату пайової участі від 16.04.2013 укладений між відповідачами без згоди позивача та з порушенням вимог рішення Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Києві», а тому, на переконання позивача, є недійсним згідно приписів ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2017, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017, позов задоволено повністю, визнано недійсним договір №50555-01-01/2568 про сплату пайової участі від 16.04.2013.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Скасовуючи вищенаведені судові рішення, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виходив з того, що висновки судів про наявність правових підстав для задоволення позову є передчасними, зроблені без з'ясування всіх істотних обставин справи, судами не було досліджено обставин порушення прав позивача укладеним між відповідачами правочином.

При новому розгляді справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 (повний текст рішення складено 01.10.2018) у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Ребчуновської Юлії Миколаївни судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 680 грн 00 коп. Заяву Фізичної особи-підприємця Ребчуновської Юлії Миколаївни про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року по справі №910/23431/16 задоволено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 13, 76-79, 91 ГПК України, встановив, що позивачем не доведено належними засобами доказування, які саме його права та законні інтереси було порушено внаслідок укладення спірного договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Фізична особа-підприємець Бараннік Олександр Андрійович, 20.10.2018 подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу б/н від 20.10.2018 (вх. №09.1-04.1/1595/18 від 06.11.2018), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №910/23431/16 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято за неповним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності. Так, апелянт стверджує, що господарським судом першої інстанції не вірно було встановлено обставини справи щодо приєднання відповідачем-2 до заяви про укладення договору про сплату пайової участі Довідки про функціональне призначення тимчасової споруди, виданої в 2012 році, яка у відповідності до рішення Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 є необхідною для укладення такого правочину. Також, позивач зазначає, що відповідач-2 уклавши з відповідачем-1 договір про сплату пайової участі позбавили позивача права на здійснення ним підприємницької діяльності. За твердженнями апелянта, згідно рішення Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 договір про сплату пайової участі не може бути укладений з особою, яка не включена до Переліку власників (користувачів) тимчасових спору (додаток до рішення) та яка не має відповідної Довідки про функціональне призначення тимчасової споруди, виданої в 2012 році.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Баранніка Олександра Андрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018, встановлено відповідачам строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, а також усім учасникам справи надано строк на подання заяв, клопотань, пояснень.

23.11.2018 від Фізичної особи-підприємця Ребчуновської Юлії Миколаївни надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що оскаржуване рішення прийнято на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Так, відповідач-2 стверджує, що спірний договір не порушує жодних прав позивача, оскільки він не є власником тимчасової споруди, а тому яким чином його було позбавлено права на здійснення підприємницької діяльності ним не доведено. Також відповідач-2 зазначає, що позивач не звертався до відповідача-1 із заявою про укладення договору про сплату пайової участі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 розгляд справи призначено на 16.01.2019.

29.11.2018 від Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Баранніка Олександра Андрійовича, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 залишити в силі. В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач-1 зазначає, що укладення договорів про сплату пайової участі на підставі рішення Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 здійснювалось на підставі Порядку № 56/5443. Також, відповідач-1 зазначає, що оскільки власником тимчасової споруди була Ребчуновська Ю.М., яка 11.04.2013 подала заяву про укладення спірного договору, останній був укладений саме з власником тимчасової споруди, розміщеної за адресою м. Київ, вул. Щорса, 5. Крім того, за доводами відповідача-1, заява про укладення договору про сплату пайової участі від позивача не надходила.

Представник відповідача-1 в судове засідання 16.01.2019 не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення 04.12.2018 поштового відправлення.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-1, повідомленого належним чином про здійснення перегляду справи в апеляційному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні 16.01.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 16.01.2019 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 залишити без змін, а апеляційну каргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

26.07.2005 року між Приватним підприємцем Бараннік Олександром Анатолійовичем (позивач у справі) та Печерською районною у місті Києві радою було укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Печерська районна у місті Києві рада на підставі рішення восьмої сесії четвертого скликання від 31.03.2005 № ІІ (п.9) передала, а приватний підприємець Бараннік Олександр Анатолійович прийняв в короткострокову оренду земельну ділянку загальною площею 15,0 кв.м., в тому числі під кіоском -6,6 кв.м., за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, згідно з планом землекористування, що додається. (а.с.13 том І).

21.09.2008 року між Фізичною особою-підприємцем Баранніком Олександром Анатолійовичем (Орендар за договором, позивач у справі) в особі Ребчуновської Юлії Миколаївни (відповідач у справі), яка діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2351 від 03.07.2008 року, та Двухжиловою Наталією Вікторівною (Орендодавець за договором) було укладено Договір оренди торгівельного кіоску (МАФ), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар бере у тимчасове володіння та користування збірну - розбірну металоконструкцію - торгівельний кіоск (мала архітектурна форма), вартість переданого майна 96000 грн. 00 коп. (а.с. 139-140 том І).

Згідно п. 1.3 договору оренди МАФ розміщено тимчасово за адресою: Україна, 03680, м. Київ, пров. Щорса, 5, загальною площею 34 кв.м., що визначено план - схемою до договору.

В п. 4.2 договору оренди сторонами узгоджено, що строк оренди МАФу до 20.09.2009. Термін оренди та дія договору автоматично продовжується на той самий строк та на тих самих умовах, якщо жодна із сторін письмово не відмовиться від продовження договору за 30 днів до дати закінчення терміну оренди.

За актом прийому-передачі від 21.09.2008 орендар прийняв, а орендодавець передав у тимчасове володіння та користування збірну - розбірну металоконструкцію - торгівельний кіоск (мала архітектурна форма) (а.с.141 том І).

За актом прийому-передачі від 20.09.2012 орендар повернув, а орендодавець отримав збірну - розбірну металоконструкцію - торгівельний кіоск (мала архітектурна форма) (а.с. 142 том І).

05.07.2011 року між Фізичною особою-підприємцем Баранніком Олександром Анатолійовичем (Сторона 1 за договором, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Ребчуновською Юлією Миколаївною (Сторона 2 за договором, відповідач-2 у справі) було укладено Договір № б/н про організацію торгівельної діяльності, згідно якого Сторони організовують спільну торгівельну діяльність в кіоску за якою Сторона 1 дозволяє використання земельної ділянки, а Сторона 2 проводить торгівлю від свого імені або від імені Сторони 1. (а.с.10-12 том І).

В п. 1.3 Договору про спільну діяльність сторонами визначено, що земельна ділянка розташована за адресою: м. Київ, пров. Щорса, 5 та належить стороні-1 на праві оренди згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного між Баранніком О.А. та Печерською районною в місті Києві радою від 26.08.2005.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору про спільну діяльність Сторона 1 (позивач у справі) зобов'язалась забезпечити правомірність використання земельної ділянки, включаючи наявність землевпорядних та правовстановлюючих документів, а також видати довіреність Стороні 2 у разі здійснення торгівельної діяльності від свого імені. Натомість, Сторона 2 (відповідач-2 у справі) має право встановити власний торгівельний павільйон та обладнання, надати торгівельний павільйон в оренду Стороні 1 (п.п.3.3.2., 3.3.3), та зобов'язувалась отримати необхідні дозволи та ліцензії на торгівельну діяльність, провадити торгівельну діяльність від імені Сторони 1 (позивач у справі) або від свого імені.

Згідно з п.4.1 Договору про спільну діяльність для досягнення мети, Сторони об'єднують тільки трудову участь, без об'єднання майна (вкладів). Торгівельний павільйон, обладнання, результати торгівельної діяльності, інше майно не належне Стороні 1 (позивач у справі), у спільну власність Сторін не переходить.

В разі припинення чи розірвання договору Стороні 1 (позивач у справі) повертається належна їй земельна ділянка, а Стороні 2 (відповідач-2 у справі) - встановлений власний торгівельний павільйон й обладнання. (п.4.2 Договору про спільну діяльність).

У п.п.7.1, 7.2 Договору про спільну діяльність визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами, укладається на 3 роки і діє до 05.07.2014 року. За відсутності належного повідомлення за 1 місяць до закінчення строку дії Договору, договір є продовженим на такий же строк з правом автоматичної пролонгації на умовах цього Договору.

Згідно нотаріально посвідченої довіреності ВР № 08660 від 05.07.2011 Бараннік O.A. уповноважив Ребчуновську Ю.М. представляти його інтереси в будь - яких органах державної влади та установах, та надав всі права і повноваження необхідні для ведення господарської діяльності від імені та в інтересах ФОП Бараннік O.A. (а.с.14 том І).

26.01.2012 року Київська міська рада прийняла рішення № 2/7339 «Про деякі питання здійснення підприємницької діяльності в тимчасових спорудах» (далі - рішення № 2/7339), згідно якого встановлено, що розміщення до набрання чинності цим рішенням тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності функціонують до 01.01.2013 за умови виконання вимог, зазначених у пунктах 2 і 3 цього рішення.

Суб'єктів господарювання - власників (користувачам) тимчасових споруд, зазначених у пункті 1 цього рішення, зобов'язано укласти договір про сплату пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд (малих архітектурних форм) в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва (далі - пайова участь) відповідно до рішення Київської міської ради від 24.02.2011 N 56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд (малих архітектурних форм) в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" (п. 2 рішення № 2/7339).

Рішенням встановлено, що пункти 1, 2 (цього рішення) розповсюджуються на суб'єктів господарювання у разі подання ними у встановленому порядку заяви про укладення договору про сплату пайової участі до 01.04.2012 та сплати 100 % пайової участі до 01.06.2012 (окрім переоформлення у встановленому порядку договорів про сплату пайової участі, що були укладені до набрання чинності цим рішенням).

08.05.2012 року між Головним управлінням внутрішньої торгівлі та побутового обслуговування населення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою-підприємцем Баранніком Олександром Андрійовичем був укладений Договір № 329-01/38 про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди (малої архітектурної форми) в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва. (а.с.17-22 том І).

Відповідно до п.1.4, п. 1.5 Договору пайовий внесок сплачується за тимчасову споруду, яку було встановлено до 07.02.2012: функціональне призначення: продаж продовольчих товарів з тютюновими виробами, пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями (за наявності відповідних ліцензій); місцезнаходження: м. Київ, Печерський район, пров. Щорса, 5; площа ТС: 24 кв.м. Строк дії договору становить 6 місяців з дня укладення цього договору.

В п. 2.2 Договору Головне управління за умови 100 % сплати за цим договором, належного виконання платником своїх обов'язків та дотримання законодавства, зобов'язане видати платнику Довідку про функціональне призначення тимчасової споруди, яка є додатком до договору.

Довідка про функціональне призначення тимчасової споруди від 08.05.2012 (термін дії до 01.01.2013), що є Додатком до договору про сплату пайової участі від 08.05.2012 р. №329-01/38, виданою ФОП Баранніку O.A., містить відомості щодо тимчасової споруди: продаж продовольчих товарів з тютюновими виробами, пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями (за наявності відповідних ліцензій), адреса розташування: м. Київ, провул. Щорса, 5, площа 24,0 кв.м., тим об'єкту: кіоск. (а.с.23 том І).

11.04.2013 року Фізична особа-підприємець Ребчуновська Юлія Миколаївна звернулась до Департаменту промисловості та розвитку підприємництва з заявою про укладення договору про сплату пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва. (а.с.153 том І).

16.04.2013 року між Департаментом промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою-підприємцем Ребчуновською Юлією Миколаївною було укладено Договір №50555-01/01/2568 про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в утриманні об'єкта благоустрою м. Києва, предметом якого є сплата платником пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою. (а.с.26-31 том І).

В подальшому саме Ребчуновська Ю.М., як власник тимчасової споруди - МАФу, отримувала Довідки про функціональне призначення тимчасової споруди та від свого імені укладала договори про сплату пайової участі у 2014-2016 роках.

Підставою звернення Фізичної особи-підприємця Баранніка Олександра Андрійовича з даним позовом стало те, що укладений між відповідачами договір №50555-01/01/2568 про сплату пайової участі (внеску) від 16.04.2013, на переконання позивача, позбавляє його права на зайняття підприємницькою діяльністю та суперечить рішенню Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Києві», оскільки попереднім користувачем земельної ділянки був позивач.

За змістом ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, за захистом яких може бути пред'явлений позов до суду.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа", тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

З аналізу статей 1, 2 ГПК України (в редакції до 15.12.2017; на час звернення позивача з позовом) вбачається, що до кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, крім учасників правочину, а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, належить також будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, від 06.07.2016 у справі № 910/1891/14, від 21.09.2016 у справі № 902/841/15).

В силу положень ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Водночас, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права.

Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Отже, позивач, реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, зобов'язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Виходячи із наведених вище приписів чинного законодавства, Фізична особа-підприємець Бараннік Олександр Андрійович, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним договір про сплату пайової участі, не будучи його стороною, зобов'язаний в порядку ст. 74 ГПК України довести, яким чином порушуються (зачіпаються) його права та законні інтереси.

Так, обґрунтовуючи порушене право, на захист якого було подано даний позов, позивач посилається на те, що укладенням освоюваного правочину порушено його право на здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку, якою він займався з 1999 року.

Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик гос подарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Матеріалами справи підтверджується, що для здійснення підприємницької діяльності позивачем у 2012 було укладено з відповідачем-1 договір № 329-01/38 про сплату пайової участі (внеску) від 08.05.2012.

При цьому, як встановлено судовою колегією, позивач, як станом на дату укладення вищенаведеного договору, так і станом на час укладення між відповідачами спірного правочину, не був ні користувачем (орендарем), ані власником тимчасової споруди, розміщеної за адресою м. Київ, провул. Щорса, 5.

Підприємницька діяльність позивача у вищенаведеній тимчасовій споруді, згідно умов договору про спільну торгівельну діяльність від 05.07.2011, здійснювалась відповідачем-2. Тобто, фактично, відповідач-2 здійснював торгівельну діяльність як від свого імені, так і від імені позивача.

Натомість, представлені до матеріалів справи документи свідчать, що 20.09.2012 року між Ребчуновською Юлією Миколаївною (покупець за договором, відповідач-2 у справі) та Двухжиловою Наталією Вікторівною (продавець) було укладено Договір купівлі - продажу торгівельного кіоску (МАФ), за яким продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язався прийняти й оплатити збірну - розбірну металоконструкцію - торгівельний кіоск (мала архітектурна форма): матеріал металоконструкція, склад збірно - розбірна, виробник Україна. (а.с.49-52 том І).

Відповідно до п.1.2 Договору МАФ тимчасово розміщено за адресою: Україна, 01113, м. Київ, пров. Щорса, 5, загальною площею 24 кв.м., що визначено план схемою.

На виконання умов Договору купівлі - продажу торгівельного кіоску (МАФ) від 20.09.2012 року продавець передав, а покупець прийняв у власність збірну - розбірну металоконструкцію - торгівельний кіоск (мала архітектурна форма): матеріал металоконструкція, склад збірно - розбірна, виробник Україна, який розміщено за адресою: Україна, 01113, м. Київ, пров. Щорса, 5, загальною площею 24 кв.м., що підтверджується Актом прийому - передачі торгівельного кіоску від 21.09.2012 року (а.с.53 том І).

Таким чином, Фізична особа-підприємець Ребчуновська Юлія Миколаївна набула право власності на малу архітектурну форму, яке в силу присів ст. 321 ЦК України є непорушним.

Як вбачається зі змісту п. 2.1 рішення Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Києві» (далі - рішення № 97/9154) власники (користувачі) тимчасових споруд (далі - ТС), які здійснювали підприємницьку діяльність в ТС у 2012 році відповідно до рішення Київської міської ради від 26 січня 2012 року N 2/7339 "Про деякі питання здійснення підприємницької діяльності в тимчасових спорудах" та мають намір продовжити свою підприємницьку діяльність у 2013 році, подають до міського дозвільного центру в термін до 01 травня 2013 року оригінал довідки про функціональне призначення ТС, виданої у 2012 році, та документи для укладення договору про сплату пайової участі (внеску) за 2013 рік відповідно до рішення Київської міської ради від 24 лютого 2011 року N 56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" (перелік згідно з додатком до цього рішення) (а.с.148-152 том І).

Згідно додатку до рішення № 97/9154 Перелік власників (користувачів) ТС, з якими у 2012 році відповідно до рішення Київської міської ради N 2/7339 від 26.01.2012 укладено договори про сплату пайової участі (а.с. 151-152 том І) під порядковим №2959 зазначено Баранніка Олександра Андрійовича, Печерський район, м. Київ, пров. Щорса, 5, площа ТС 24,00, кіоск, Продаж інших продовольчих товарів.

Організаційні та економічні відносини, пов'язані із залученням і використанням Пайової участі (внеску) в утриманні об'єктів благоустрою та при оформленні та укладенні договорів на пайову участь (внесків) в утриманні об'єктів благоустрою в місті Києві регулюється Порядком визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради, затвердженим рішення Київської міської ради № 56/5443 від 24.02.2011 (далі - Порядок).

Згідно з п.4.5.1 Порядку для укладення договору про сплату пайової участі суб'єкт господарювання звертається до Управління із заявою, до якої додаються такі документи:

- реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація, платіжні реквізити);

- копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а для фізичних осіб - копія паспорта та ідентифікаційного коду;

- схема місця розташування тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням площі тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі з прив'язкою до місцевості, виконана замовником у довільній формі;

- фотофіксація місця розташування тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на день подачі заяви;

- документ дозвільного характеру на розміщення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, виданий до набрання чинності цим Тимчасовим порядком (у разі наявності);

- копія договору з виконавцем послуг з вивезення відходів у м. Києві.

Перелік документів, що додаються до заяви, є вичерпним.

11.04.2013 року Фізична особа-підприємець Ребчуновська Юлія Миколаївна звернулась до Департаменту промисловості та розвитку підприємництва з заявою про укладення договору про сплату пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва, яка була перевірена відповідачем-1 на предмет повноти надання відповідачем-2 усього необхідного пакету документів.

Таким чином, у зв'язку з набуттям Фізичною особою-підприємцем Ребчуновською Юлією Миколаївною на підставі Договору купівлі - продажу торгівельного кіоску (МАФ) від 20.09.2012 року права власності на тимчасову споруду - збірну - розбірну металоконструкцію - торгівельний кіоск (мала архітектурна форма), який розміщено за адресою: Україна, 01113, м. Київ, пров. Щорса, 5, загальною площею 24 кв.м., остання, як власник ТС, звернулась до Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з відповідною заявою та документами на укладення договору про сплату пайової участі (внеску) за 2013 рік.

При цьому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, Фізична особа-підприємець Бараннік Олександр Андрійович не вчиняв жодних дій, направлених на укладення договору про сплату пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва за 2013 рік у строк, визначений рішенням Київської міської ради №97/9154 від 28.02.2013 року "Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Києві" (до 01.05.2013), від укладення його, як зазначає позивач, залежить його право на здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку, в той час, як Ребчуновська Ю.М., придбавши ТС МАФ у власність, набула право на укладення договору на пайову участь від свого імені.

Таким чином, укладення договору про сплату пайової участі та, відповідно, здійснення підприємницької діяльності в тимчасовій споруді за адресою м. Київ, пров. Щорса, 5 залежало від суб'єктивної поведінки позивача, яка не була спрямована на укладення відповідного правочину. Доводи апелянта про те, що він мав намір продовжити здійснення підприємницької діяльності за вищенаведеною адресою розміщення тимчасової споруди жодними доказами не підтверджено.

Позивачем встановлених вище обставин, в порядку приписів ст. 74 ГПК України, належними і допустимими доказами не спростовано, а відтак висновки місцевого господарського суду в цій частині є такими, що були зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх наявних в матеріалі справи документів в їх сукупності.

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що звертаючись до суду із даним позовом, позивачем не доведено, в чому полягає порушення його прав та законних інтересів укладенням оспорюваного договору відповідачами. За результатами перегляду даної справи в апеляційному порядку підстав для задоволення позову Північним апеляційним господарським судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності спірного договору положенням рішення Київської міської ради № 97/9154 від 28.02.2013 «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Києві» не заслуговують уваги, оскільки позивачем не було доведено, а судом не встановлено, порушення його прав та законних інтересів, що, в силу приписів чинного законодавства, є необхідною передумовою для задоволення позову.

Твердження апелянта про те, що відповідач-1 неправомірно уклав договір про сплату пайової участі за відсутності документів, визначених рішенням № 97/9154 від 28.02.2013 судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки саме до повноважень Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належить перевірка відповідності доданих до заяви про укладення договору про сплату пайової участі (внеску) за 2013 рік документів. При цьому, питання правомірності дій відповідного органу не входить до предмету доказування у даній справі про визнання правочину недійсним, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Оскільки місцевим господарським судом було відмовлено в позові з підстав його необґрунтованості, судова колегія погоджується з правовою позицією суду про те, що строк позовної давності, про який заявлено відповідачем-2 у даній справі, не підлягає застосуванню.

Питання правомірності задоволення заяви про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 у справі № 910/23431/16 в апеляційній скарзі не порушено, а судом апеляційної інстанції підстав виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги не встановлено, справу переглянуто в порядку ч. 1 ст. 269 ГПК України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі № 910/23431/16 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Баранніка Олександра Андрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі № 910/23431/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі № 910/23431/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/23431/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 21.01.2019