ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. Справа №909/1213/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Орищин Г.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Альфабуд №17/04 від 13.04.2018, (вх. ЛАГС №01-05/1258/18 від 23.04.2018),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018, суддя: Кобецька С.М., (повний текст рішення складено - 26.03.2018),

у справі №909/1213/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альфабуд, м. Монастириська Монастириський район, Тернопільська область,

до відповідача ОСОБА_2 міська рада, м. Івано-Франківськ,

про визнання укладеною додаткової угоди,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3

від відповідача ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 у справі №909/1213/17 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Альфабуд - відмовлено.

23 квітня 2018 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Альфабуд №17/04 від 13.04.2018, (вх. ЛАГС №01-05/1258/18 від 23.04.2018), на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 у справі №909/1213/17, в якій останній просить рішення скасувати, прийняти нове рішення яким позов задоволити.

При цьому зазначив, що рішенням ОСОБА_2 міської ради №1775-54 від 26.05.15р., поновлено позивачу термін оренди земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення кадастровий номер 140010074, яка знаходиться в м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, поруч будинку №130, на 5 років. При цьому, на думку апелянта, його поновлено на тих самих умовах, на яких він був укладений. А відтак, підписанню підлягає додаткова угода в редакції наданій орендарем. На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги цих обставин справи, у звязку з чим виніс неправомірне рішення.

Посилається на належне виконання позивачем обовязків за Договором оренди землі, продовження користування земельною ділянкою, сплату орендної плати, сплату коштів на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська, дотримання строку направлення відповідачу проекту додаткової угоди про поновлення терміну Договору оренди землі, а також неотримання від відповідача листа-повідомлення про відмову у поновленні Договору оренди землі, що, в свою чергу, в силу ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", дає підстави позивачу вважати, що Договір оренди землі поновлено на новий строк на тих самих умовах.

Відзивів на дану апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта підримала доводи апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити. При цьому наводила доводи, аналогічні викладеним у апеляційній скарзі.

В свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначив, що підписану та скріплену печатками сторін додаткову угоду до Договору оренди №219 від 21.09.11р. вручено 07.10.15р. - представнику ТОВ "Альфабуд" ОСОБА_5, на підставі довіреності від 07.10.15р. та розписки від 07.10.15р., що, в свою чергу, зумовило виникнення у ТОВ "Альфабуд" обов"язку здійснити державну реєстрацію додаткової угоди згідно з ст.125 Земельного кодексу України, п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Однак станом на сьогоднішній день позивач свої зобов"язання не виконав, право оренди земельної ділянки, у встановленому законом порядку не зареєстрував. За таких обставин відповідач вказує, що правова позиція позивача щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі №219 від 21 вересня 2011 року із застосуванням правової конструкції, передбаченої ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", з ігноруванням уже укладеної додаткової угоди, не узгоджується з нормами чинного законодавства. Більше того, відповідач просить суд врахувати той факт, що сторонами не досягнуто істотних умов договору оренди земельної ділянки, а саме орендної плати, що вбачається з листа №05/08-1 від 05.08.15р., адресованого позивачем відповідачу, відповіді Управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №678/01-17/08 від 13.08.15р.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Між ОСОБА_2 міською радою (Орендодавець/відповідач) та ТОВ "Альфабуд" (Одендар/позивач) укладено Договір оренди землі №219 від 21.09.11р. згідно з яким, Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення кадастровий номер 140010074, яка знаходиться в м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, поруч будинку №130 (п.1. Договору).

Пунктом 9. Договору обумовлено, що розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 3% від нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки (824 524,52грн.-визначено п. 5 Договору) і складає 24 738,00грн.

Договір оренди землі №219 від 21.09.11р. укладено строком на 3 роки, зареєстровано в управлінні Держкомзему у місті ОСОБА_2 09 квітня 2012р. за №00441. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).

Листом №33/04-03/08-в від 04.02.15р. (а.с.79) Управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради повідомило Орендаря - ТОВ "Альфабуд" про закінчення 09 квітня 2015р. терміну дії Договору оренди землі №219 від 21.09.11р.

Позивач - ТОВ "Альфабуд" звернувся до відповідача - ОСОБА_2 міської ради з заявою №103014 від 11.02.15р. (а.с.87) про поновлення строком на 5 років Договору оренди землі, додаючи в т.ч. проект додаткової угоди до Договору.

У відповідь на заяву позивача №103014 від 11.02.15р. про поновлення Договору оренди землі Управлінням земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, листами від 12.03.15р., 15.04.15р., 12.05.15р. (а.с.88-90), повідомлено ТОВ "Альфабуд" про те, що заява №103014 від 11.02.15р. розглянута, а питання щодо поновлення Договору оренди землі подано на розгляд сесії міської ради.

Рішенням 54 сесії шостого демократичного скликання ОСОБА_2 міської ради №1775-54 від 26.05.15р. поновлено ТОВ "Альфабуд" на 5 років термін оренди земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення кадастровий номер 140010074, яка знаходиться в м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, поруч будинку №130.

Матеріали справи містять розписку, датовану 07.10.15р. (а.с.80), з якої вбачається, що уповноважений довіреністю ТОВ "Альфабуд" від 07.10.2015р. (а.с.81) ОСОБА_5 отримав в Управлінні земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради три примірники підписаної міським головою додаткової угоди до Договору оренди землі від 09.04.12р. (дата державної реєстрації угоди) та один примірник витягу з рішення сесії міської ради. Інформацію аналогічного змісту містить лист Департаменту комунальних ресурсів ОСОБА_2 міської ради №11.1-07/26 від 16.01.18р. (а.с.69), отримання трьох примірників додаткової угоди до Договору оренди землі від 09.04.12р. представником ТОВ "Альфабуд" по довіреності. В подальшому необхідних дій, як-от: прийняття умов, підписання, державної реєстрації додаткової угоди до Договору оренди землі №219 від 21.09.11р. зі сторони позивача не відбулось.

Разом з тим, як вбачається з листа ТОВ "Альфабуд" №05/08-1 від 05.08.15р. (а.с.82), відповіді Управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №678/01-17/08 від 13.08.15р. (а.с.83), між сторонами велись письмові перемовини щодо застосування ставки орендної плати. Позивач вважав, що у відповідності до Положення про оренду земельних ділянок, затвердженого рішенням ОСОБА_2 міської ради №1446-45 від 19.06.14р. - орендна ставка не може перевищувати 3% від нормативно-грошової оцінки землі, в свою чергу відповідач посилався на Додаток №4 до Положення про оренду земельних ділянок, затверджений рішенням ОСОБА_2 міської ради №1446-45 від 19.06.14р., згідно з яким ставка орендної плати складає 12% від нормативно-грошової оцінки землі та застосовуватиметься без письмових перемовин.

Заявою №178837 від 18.07.16р. (а.с.93) позивач повторно звернувся до відповідача про поновлення на 5 років Договору оренди землі. Згідно відповіді Управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №ДКР-1582/01-20 від 17.08.16р. заява №178837 від 18.07.16р. розглянута, а питання щодо поновлення Договору оренди землі подано на розгляд сесії міської ради.

Заявою №215199 від 28.02.17р. (а.с.97) позивач вчергове звернувся до відповідача про поновлення на 5 років Договору оренди землі. У відповідності до листа Управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №ДКР-2573 від 23.03.17р. заява №215199 від 28.02.17р. розглянута, а питання щодо поновлення Договору оренди землі подано на розгляд сесії міської ради, а згідно листа №ДКР-2573 від 12.05.17р. (а.с.100) питання про поновлення Договору оренди землі відправлено на доопрацювання.

Заявою №05/10 від 25.10.17р. позивач знову звернувся до відповідача про укладення додаткової угоди до Договору оренди землі з наданням проекту додаткової угоди. У відповіді №18/01-18/5400 від 29.11.17р. (а.с.84) Департамент комунальних ресурсів ОСОБА_2 міської ради вказує, що у ОСОБА_2 міської ради відсутні підстави для підписання запропонованого проекту додаткової угоди до Договору оренди землі №219 від 21.09.11р. у зв"язку з тим, що у наданому ТОВ "Альфабуд" проекті додаткової угоди не зазначено істотних умов договору, а саме ставки річної орендної плати. Звертає увагу, що при поновленні терміну дії договору оренди землі ставка орендної плати на період будівництва іншої житлової та громадської забудови складає 6% від нормативно-грошової оцінки землі.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 ст. 31 Закону України Про оренду землі встановлено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначено ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Із системного аналізу ст.ст. 319, 626, 627, 628 Цивільного кодексу України випливає, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі, яке визначене ч.1 ст.33 Закону України Про оренду землі, можливе лише за наявності волевиявлення обох сторін та дотримання умов, встановлених цією нормою.

Так згідно з ч. ч. 1 - 5 ст.33 Закону України Про оренду землі по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписи ч.6 ст.33 цього Закону регламентують і автоматичне поновлення договору оренди землі при умові відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для застосування ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів: - орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; - орендар належно виконує свої обовязки за договором; - відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; - сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

При цьому ч.8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", встановлює обовязків порядок укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення - у місячний строк.

За таких обставин, у відповідь позивачу на застосування до спірних правовідносин ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" колегія суддів зауважує, що порушуючи ч.8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач та відповідач у місячний строк додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення в обовязковому порядку - не уклали. Поряд з цим з вказаного правила слідує, що ні орендодавець ні, орендар в такому випадку не мають права на відмову чи зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, а їх дії або бездіяльність підлягають оскарженню в судовому порядку на підставі ч.11 ст.33 Закону України "Про оренду землі", що відсутнє (оскарження) в даному випадку. Тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, відсутні правові підстави вважати, що додаткова угода до Договору оренди землі про його поновлення є укладеною на тих самих умовах на підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Фактично обставини справи вказують на те, що Орендодавець не мав наміру припинити з Орендарем орендні відносини, а лише мав на меті змінити істотну умову договору - орендну плату, в силу Додатку №4 до Положення про оренду земельних ділянок, затвердженого рішенням ОСОБА_2 міської ради №1446-45 від 19.06.14р., який вказує на те, що при поновленні терміну дії договору оренди землі, на період будівництва, іншої житлової та громадської забудови ставка орендної плати складає - 12% від нормативно-грошової оцінки землі та п. 8.5.2. Положення про оренду земельних ділянок, затвердженого рішенням ОСОБА_2 міської ради №1446-45 від 19.06.14р., затвердженого рішенням ОСОБА_2 міської ради №1446-45 від 19.06.14р., в редакції рішення ОСОБА_2 міської ради №247-15 від 30.08.17р., у відповідності до якого, при поновленні терміну дії договору оренди землі наданої для капітального будівництва ставка орендної плати складає - 6% від нормативно-грошової оцінки землі, що не суперечило ч.4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". В свою чергу Орендар не довів перед судом пріоритетних підстав, визначених законом, вважати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі №219 від 21.09.11р. на запропонованих ним умовах. Водночас, за таких обставин, змушувати Орендодавця в судовому порядку вважати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі, на умовах, запропонованих позивачем - суперечить принципу диспозитивності, який перш за все передбачає свободу вільного волевиявлення сторін при укладенні договору.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення питань регулювання земельних відносин, відповідно до закону (п.34 ч.1 ст.26 цього Закону).

Орган місцевого самоврядування є самостійним органом громадського управління, що реалізує гарантовані законом права громад самостійно, діючи в межах закону і в інтересах населення.

Слід зазначити, що згідно з Рекомендаціями ОСОБА_6 Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої ОСОБА_6 11.03.1980р., під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до п.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладені обставини, заперечення апелянта визнаються судом необґрунтованими, а відтак не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфабуд» №17/04 від 13.04.2018, залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018р. у справі №909/1213/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.01.2019

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Орищин Г.В.

Суддя Хабіб М.І.