ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. Справа№ 911/1809/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Мономах"

на рішення господарського суду Київської області від 08.10.2018

у справі № 911/1809/18 (суддя Конюх О.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал",

до відповідача приватного акціонерного товариства "Мономах",

про стягнення 20 959,59 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач - приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Мономах", в якій просить суд стягнути з відповідача 20 959,59 грн. за скид стічних вод без умов на скид стічних вод згідно розрахунку 15/ВУ-Ф-02/463-04-2017 від 14.07.2017, та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 08.10.2018 у справі №911/1809/18 позов приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задоволено в повному обсязі: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Мономах" на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 20 959,59 грн. за скид стічних вод без чинних умов на скид.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що впродовж дії договору відповідач жодного разу не звертався до позивача щодо зміни об'єкта водоспоживання, протягом 2018 року відповідач здійснював платежі на користь позивача з призначенням платежів: за воду та каналізацію по договору № 07016/5-06 від 02.11.2006 року. При цьому, доказів звернення відповідача до ПрАТ «АК «Київводоканал» за отриманням умов на скид з поданням належного переліку документів до суду надано не було.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - приватне акціонерне товариство "Мономах" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 08.10.2018 у справі № 911/1809/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було прийнято до уваги той факт, що в 2008 році відповідачем було відчужено нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 21, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилих приміщень (копія якого залучена до матеріалів справи). Тобто, ПрАТ "Мономах" не був ані власником майна, ані користувачем нежилих приміщень, щодо яких надавалися послуги постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі, у зв'язку з чим відповідач не здійснював скид стічних вод.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Мономах" та ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

06.12.2018 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.11.2006 між відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та відкритим акціонерним товариством "Мономах" укладеного договір №07016/5-06 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі (а.с.14).

Умовами зазначеного договору сторони погодили, що цей договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва (надалі - дозвіл) приймати від нього стічні води у систему каналізації м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва (в подальшому місцеві правила приймання), а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватись порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994 за №165/374 (в подальшому Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва , архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за №403/6691 (в подальшому Правила приймання), а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які вико никають за цим договором (пункт 1.1 договору).

Абонент забезпечує наявність та своєчасне подовження Дозволу на скид стічних вод згідно з вимогами місцевих правил приймання, а також забезпечує скид стічних вод з дотриманням допустимих концентрацій забруднюючих речовин (пункт 1.5 договору).

Кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показами засобу обліку стічних вод або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показами засобів обліку води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до розділу 21 Правил користування та місцевих правил приймання (пункт 2.1.4 договору).

Постачальник має право у будь-який час проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем абонента, приладів, пристроїв та цілісності пломб на них, перевіряти дотримання абонентом вимог, передбачених пунктом 1.5 договору, контролювати раціональне водоспоживання тощо, а також складати акти за результатами цих обстежень (пункт 3.2.4 договору).

Абонент зобов'язується своєчасно подовжувати у встановленому порядку дозвіл на скидання стічних вод у каналізаційну мережу постачальника. Утримувати в належному технічному та санітарному стані мережі та обладнання (пункт 3.3.11 договору).

В разі порушення абонентом п.1.1, 1.5 цього договору, плата за скид стічних вод без чинного дозволу нараховується у п'ятикратному розмірі тарифу відповідно до вимог місцевих правил приймання (пункт 4.9 договору);

- цей договір укладається строком на 1 рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором (пункт 7.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, постачальник здійснив обстеження об'єкта відповідача, про що 18.04.2017 було складено акт обстеження об'єкту, що скидає стічні води у міську каналізацію відповідно до "Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва", затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.10.2011 №1879, яким зафіксовано відсутність у відповідача ПрАТ "Мономах" чинних Умов на скид стічних вод в каналізаційні мережі міста Києва (пункт 8 Акта).(а.с.79) При цьому, відповідно до змісту вищевказаного акта, перевірка проводилась в присутності уповноваженої особи відповідача Шведа С.А., який підписав зазначений акт без зауважень та заперечень.

У зв'язку із відсутністю у відповідача Умов на скид стічних вод, позивач здійснив розрахунок №15/ВУ-Ф-02/463-04-2017р. від 14.07.2017 доплати за скид стічних вод без Умов за період з 01.06.2014 по 30.04.2017 до розміру п'ятикратного тарифу всього на суму 20 959,59 грн., виходячи з обсягу стічних вод згідно показів засобів обліку, зафіксованих у відповідних актах (копії залучені до матеріалів справи) всього 994 куб.м. (а.с.65-66)

У листі-попередженні від 14.07.2017 позивач вимагав у 10-денний термін з дня отримання листа здійснити оплату в сумі 20 959,59 грн. згідно розрахунку. Зазначений розрахунок №15/ВУ-Ф-02/463-04-2017р. від 14.07.2017 разом з листом-попередженням від 14.07.2017 був вручений відповідачу 22.08.2017.(а.с.18)

Оскільки відповідач в добровільному порядку не розрахувався, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що впродовж дії договору відповідач жодного разу не звертався до позивача щодо зміни об'єкта водоспоживання. Також, листування між сторонами впродовж дії договору, акти обстеження об'єкта водоспоживання підтверджують надання послуг відповідачу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Згідно із статями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Разом з тим, відповідно до вимог статі 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" унормовано, що договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання та/або водовідведення або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 1.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 27.06.2008, № 190 (Правила №190) передбачено , що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за N 403/6691 (далі по тексту - Правила №37), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.10.2011, № 1879 було затверджено місцеві Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (Правила №1879).

Згідно до вимог вказаних Правил №37 (які були чинні у спірний період, оскільки втратили чинність з 21.05.2017), та Правил №1879, абонент Водоканалу - юридична особа, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації.

Як вже зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, доказів звернення відповідача до приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з приводу припинення дії договору про постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 02 листопада 2006 року, укладеного між сторонами, що передбачено відповідно до п. 7.1 вищевказаного договору, суду надано не було, отже відповідач є абонентом водоканалу.

Зазначений висновок підтверджується також доказами, наявними в матеріалах справи, а саме банківські виписки (а.с.115), з яких вбачається, що ПрАТ "Мономах" протягом 2018 року здійснював платежі на користь ПрАТ "АК "Київводоканал", з призначенням платежів: за воду та каналізацію по договору №07016/5-06 від 02.11.2006. При здійсненні плати за надані послуги, відповідач не повідомляв ПрАТ "АК "Київводоканал» про відчуження нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 21 (колишня вулиця Красноармійська). При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що умовами договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі не передбачено його автоматичного розірвання, у зв'язку зі зміною власника нежитлового приміщення.

Водночас, колегія суддів зазначає на те, що відповідно до пунктів 2.4, 3.3.1 Правил №1879 абоненти зобов'язані отримати Умови на скид та укласти Договір з Водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". Перелік документів, з якими абонент зобов'язаний звернутись до Водоканалу для отримання Умов на скид, наведений у пункті 3.3.2 Правил №1879. Згідно пунктів 3.3.3 та 3.3.4 Правил №1879, Водоканал в місячний строк з моменту отримання необхідних документів розглядає їх і видає Умови на скид. Умови на скид видаються на один рік.

Докази звернення відповідача до позивача за отриманням Умов на скид з поданням належного переліку документів в матеріалах справи відсутні .

Згідно пунктів 8.1, 8.6 Правил №1879, Абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії Абонент сплачує в п'ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності. При порушенні цих Правил Водоканал має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п'ятикратному розмірі тарифу за водовідведення у разі відсутності у Абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов'язання відповідача отримувати Умови на скид та нести відповідальність за скид стічних вод без чинних Умов у вигляді оплати п'ятикратного тарифу передбачені як умовами укладеного з позивачем договору (пункти 1.1, 1.5, 3.3.11, 4.9), так і наведеними нормами законодавства.

Як унормовано ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Частиною 1 ст. 236 ГК України визначено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

За приписами ч. 2 ст. 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

За змістом вищенаведених норм донарахування постачальником вартості скиду стічних вод без чинних Умов до п'ятикратного тарифу за весь обсяг стічних вод за період порушення є оперативно-господарською санкцією, а відповідно до частини 2 ст. 237 ГК України у разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції.

У матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до суду з вимогою про скасування застосованої до нього позивачем оперативної-господарської санкції.

Колегія суддів перевіривши вихідні дані для здійсненого розрахунку, погоджується з висновком суду першої інстанції, що тариф відповідає встановленому законодавством, а обсяг стічної води за спірний період відповідає показам приладів обліку згідно актів про зняття показань з приладу обліку

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування плати за скид стічних вод в систему каналізації без чинних Умов на скид до п'ятикратного тарифу в сумі 20 959,59 грн. є обґрунтованими та доведеними, тому правомірно були задоволені судом першої інстанції.

Такої правової позиції дотримувався Вищий господарський суд України у постанові від 02.08.2017 року у справі №910/18995/16.

Неогрунтованими є доводи апелянта про те, що у нього відсутній обов'язок отримувати зазначені Умови, оскільки в 2008 році відчужив нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 21, на підтвердження чого долучив договір купівлі-продажу нежилих приміщень, оскільки позивачем проведені нарахування плати за скид стічних вод без умов на скид з об'єкта, розташованого за адресою : м. Київ, вул. Велика Васильківська, 21-а та до матеріалів справи долучено докази споживання і сплати відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення за даною адресою саме відповідачем (акти зняття показань з приладів обліку за 2016, 2017 роки з підписом представника відповідача, копія квитанції за сплату за воду та каналізацію по договору № 07016/5-06 від 02.11.2006 року, де зазначено платник ПАТ «Мономах» через Швидкова О.Г. )

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Київської області від 08.10.2018 року у справі № 911/1809/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Мономах" на рішення господарського суду Київської області від 08.10.2018 року у справі № 911/1809/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 08.10.2018 року у справі № 911/1809/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

Матеріали справи № 911/1809/18 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко