ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1082/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Блоха Я.М. - член виконавчого органу товариства;

від відповідача: Пронь В.В. - особисто; Сіхарулідзе Д.Г. - адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміравідгодівля" (Черкаська область, Золотоніський район, с. Вознесенське) до фізичної особи - підприємця Пронь Валерія Вадимовича (м. Миколаїв) про зобов'язання вчинити дії та стягнення штрафу

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов з вимогами про:

- зобов'язання відповідача передати позивачу по місцю поставки обладнання за актом приймання-передачі інструкції з експлуатації українською чи російською мовами, у відповідності до договору постачання обладнання від 30.03.2017 № 30/1 на:

*два комплекти системи віддаленого моніторингу та управління;

*два комплекти системи клімат контролю;

* два комплекти вентиляційного обладнання;

*один комплект холодильного обладнання;

- зобов'язати відповідача виконати гарантійні зобов'язання по договору постачання обладнання від 30.03.2017 № 30/1, а саме:

* гарантійний ремонт системи віддаленого моніторингу та управління в 2 камері зберігання та сушки часнику;

* гарантійний ремонт системи клімат контролю в 2 камері зберігання та сушки часнику;

* встановити в програмному забезпеченні програму, яка б забезпечувала в автоматичному режимі поетапний процес сушки, охолодження, зберігання часнику і забезпечувала параметри, визначені в п. 1.2. пп. 1.2.1. договору поставки обладнання від 30.03.2017 № 30/1.

- стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за порушення договору поставки обладнання від 30.03.2017 № 30/1 у розмірі 370 764,81 грн.

Справа розглядається у загальному позовному провадженні. Триває стадія підготовчого провадження.

Позов подано та провадження у справі порушено господарським судом Черкаської області за місцем знаходження позивача (с. Вознесенське Золотоніський район, Черкаська область) у відповідності до ч. 5 ст. 29 ГПК України, якою визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

30.11.2018 судом зареєстровано заяву позивача про зменшення позовних вимог від 28.11.2018, якою позивач просить розглядати лише вимоги до відповідача про:

- зобов'язання відповідача передати позивачу по місцю поставки обладнання за актом приймання-передачі інструкції з експлуатації українською чи російською мовами, у відповідності до договору постачання обладнання від 30.03.2017 № 30/1 на:

*два комплекти системи віддаленого моніторингу та управління;

*два комплекти системи клімат контролю;

* два комплекти вентиляційного обладнання;

*один комплект холодильного обладнання;

- стягнути з відповідача на користь позивача штраф за порушення договору поставки обладнання від 30.03.2017 № 30/1 у розмірі 370 764,81 грн.

Ухвалою від 03.12.2018 прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 28.11.2018 № 196.

18.12.2018 позивачем подано суду заяву № 207 від 17.12.2018 ( а.с.49-50 том 2) про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, їдальні, за адресою: м. Миколаїв, вул. Енгельса, 49а, реєстраційний номер майна 6491770, яке належить на праві приватної власності Пронь Валерію Вадимовичу, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 06.07.2004.

Розгляд цієї заяви частково проводився у минулих засіданнях, сторонам надано можливість подати додаткові докази, оскільки в засіданні представник відповідача заперечив приналежність йому майна, на яке позивач просить накласти арешт, але відповідач не був готовий до розгляду такої заяви і тому не міг вчасно подати заперечення з доказами.

Заява про забезпечення позову вмотивована тим, що відповідачем відчужується нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а також відповідачем прийнято рішення про припинення власної підприємницької діяльності, що на думку позивача унеможливить в подальшому реальне виконання судового рішення про стягнення штрафу.

В судовому засіданні представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив, оскільки нежитлове приміщення, їдальня, за адресою: м. Миколаїв, вул. Енгельса, 49а, на яке позивач просить суд накласти арешт, належить на праві власності Пронь Світлані Анатоліївні (колишня дружина відповідача), що підтверджується копією договору дарування від 08.08.2018.

Позивач наполягає, що оскільки у наявному в нього витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності за Пронь С.А. на їдальню, то право власності у набувачки не виникло, а залишилося за відповідачем, що підтверджується також і нормами ЦК України.

Розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміравідгодівля" про забезпечення позову № 207 від 17.12.2018., господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з наступних мотивів.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зустрічне забезпечення позивач просить не застосовувати, бо якщо відповідач не має наміру відчужувати майно і довести свою правоту у виниклому спорі, то забезпечення позову не завдасть йому жодних збитків.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідав надав докази відчуження їдальні на користь Пронь С.А. у серпні 2018 за договором дарування, тобто ще до часу подання позову у справі (жовтень 2018). Відповідач вказав, що це відчуження є спільною згодою подружжя про розподіл спільного майна за результатами домовленості про розлучення, яке відбулося у вересні 2018.

Тому суд не погоджується із позивачем, що відповідач вживає заходів до відчуження свого майна саме для уникнення майнової відповідальності перед позивачем по даному спору у справі.

Доказів недійсності договору дарування на користь Пронь С.А. позивачем не подано. Накладення арешту на їдальню, про відчуження якої на користь Пронь С.А. у справі є договір, безумовно зачіпає права цієї особи, яка навіть не залучена до участі у справі.

Ст.137 ГПК пов'язує накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Однак суду подано докази відчуження належного відповідачу майна на користь іншої особи за договором дарування, доказів про оспорення якого з перспективою повернення майна на користь відповідача, у справі нема.

Оскільки суду не подано доказів того, що відповідач вживає заходи на відчуження власного майна саме з метою уникнення виконання рішення у даній справі, то всі доводи позивача з цього приводу є лише його припущеннями, на яких не може базуватися судове рішення.

Після засідання 21.01.2019 по електронній пошті відповідач надав суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 07.08.2018, з якого вбачається, що Пронь С.А. є одноосібною власницею приміщення їдальні по вул. Вінграновського (Енгельса), 49а у м. Миколаїв.

Отже, із врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами у розумінні ст. 73 ГПК України також є висновки експертів.

26.12.2018 відповідачем електронною поштою направлено суду клопотання від 24.12.2018 (а.с. 70 том 2 ) в якому просить суд призначити судову експертизу промислового обладнання та Інструкції по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу та управління, з орієнтовним переліком питань для проведення судової експертизи.

Оскільки позивач вже не підтримує позовні вимоги в частині доведення поставки відповідачем неякісного обладнання, за що просить стягнути штраф, то в даному судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання лише про призначення судової експертизи наданої ним у справу Інструкції до поставленого позивачу обладнання та погоджується взяти на себе витрати по проведенню експертизи. Також відповідач не підтримує і окреме клопотання про призначення експертизи обладнання від 30.11.2018 (а.с. 13 том 2).

Представник позивача теж надав суду орієнтовні запитання експертам щодо наявної у справі Інструкції та її відповідності вимогам ГОСТ ( а.с. 214 том 2).

Заслухавши пояснення сторін з порушеного питання про призначення у справі експертизи, судом встановлено наступне:

П. 1, 2 статті 98 ГПК України встановлено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно п. 1, ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо і жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

В минулих засіданнях судом зі сторонами вже обговорено питання, що наявний у справі Акт експертизи № О-599 Черкаської торгово-промислової палати від 10.08.2018 стосується визначення технічного стану систем відділеного моніторингу та управління та систем клімат-контролю камер зберігання і сушіння часнику та виконання умов договору постачання обладнання № 30/1 від 30.03.2017.

Даний акт експертизи не містить посилання на те, що експерт Суботіна Е.І. була обізнана про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та що її висновок складено для подання його до суду, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 101 ГПК України. Отже, цей акт у розумінні вимог ГПК України не може вважатися актом експертизи.

Крім того, цей Акт не стосуються проведення експертизи Інструкції до поставленого відповідачем позивачу обладнання, про проведення якої заявлено клопотання відповідачем.

Тому немає перешкод для призначення у справі експертизи.

Суд відхиляє заперечення представника позивача про те, що суд самостійно може розібратися із вимогами наданого позивачем у справу ДСТУ ГОСТ 2.601:2006 Експлуатаційні документи Єдина система конструкторської документації (а.с. 84 том 2), оскільки представник позивача в засіданні, зокрема, не пояснив, яких конкретно відомостей та документів не містить згідно цього ГОСТу Інструкція , яку надав у справу відповідач.

Питання аналізу повноти складових частин та відомостей будь-якої Інструкції до технічного обладнання на відповідність їх вимогам ГОСТ, на думку суду, безперечно потребує спеціальних знань, якими суд не володіє.

Тому є потреба у призначенні експертизи по справі.

Сторони подали свої пропозиції щодо питань, які необхідно поставити на вирішення експерта. У відповідності до ч. 4 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Після обговорення запропонованих запитань представниками сторін та враховуючи предмет доказування у справі, судом вирішено на розгляд експертизи поставити наступні питання:

- чи відповідає Інструкція по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління вимогам договору постачання обладнання № 30/1 від 30.03.2017 та ДСТУ ГОСТ 2.601:2006 Єдина система конструкторської документації Експлуатаційні документи;

- які складові частини Інструкції згідно вимог договору постачання обладнання № 30/1 від 30.03.2017 та ДСТУ ГОСТ 2.601:2006 відсутні в Інструкції по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління (вкажіть їх точний та повний перелік) ;

- чи наявні в Інструкції по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління дані про складові частини системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління ;

- чи дозволяє (чи є достатньою за своїми складовими частинами і повнотою пояснення) Інструкція по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління здійснювати повну та без проблемну експлуатацію обладнання, якого вона стосується.

Запропоновані сторонами питання для проведення експертизи, які стосуються предмета спору у справі, максимально враховані судом.

Проведення судової експертизи у даній справі суд за клопотанням відповідача вирішив доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" (м. Київ), який виходячи з відомостей на його офіційному сайті проводить сукупність експертиз, що стосуються дослідження роботи електромережі та електрообладнання, дослідження і аналіз автоматизації інформаційних процесів, комп'ютерної техніки, електронних носіїв, експертизи промислового обладнання, дослідження програмного забезпечення на відповідність технічним завданням, договорами, контрактами на проектування та розробку програмного забезпечення. На думку суду це забезпечить можливість зробити експертний висновок і щодо відповідності Інструкції вимогам ГОСТ та про достатність її складових для експлуатації обладнання, поставленого відповідачем позивачу.

При цьому письмової пропозиції по вибору експертної установи позивач зі свого боку не подав, представник запропонував в засіданні доручити проведення експертизи експертній установі при МВС України і вказав лише на можливість проведення цією установою товарознавчої експертизи та експертизи програмного забезпечення.

Витрати за проведення експертизи слід покласти на позивача, як ініціатора проведення експертизи.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може зупинити провадження по справі у випадку призначення у справі експертизи, що у даному випадку є доцільним та застосовується судом.

Керуючись ст. 100, 137, 228 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову від 17.12.2018 № 207.

2. Клопотання відповідача від 24.12.2018 про призначення судової експертизи у справі задовольнити частково:

Призначити по справі № 925/1082/18 судову експертизу, проведення якої доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, 21 корп. 3 оф. 7), яких попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- чи відповідає Інструкція по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління вимогам договору постачання обладнання № 30/1 від 30.03.2017 та ДСТУ ГОСТ 2.601:2006 Єдина система конструкторської документації Експлуатаційні документи;

- які складові частини Інструкції згідно вимог договору постачання обладнання № 30/1 від 30.03.2017 та ДСТУ ГОСТ 2.601:2006 відсутні в Інструкції по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління (вкажіть їх точний та повний перелік) ;

- чи наявні в Інструкції по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління дані про складові частини системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління ;

- чи дозволяє (чи є достатньою за своїми складовими частинами і повнотою пояснення) Інструкція по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління здійснювати повну та без проблемну експлуатацію обладнання, якого вона стосується;

В решті (щодо експертизи промислового обладнання) клопотання про призначення експертизи залишити без задоволення.

Контактна особа:

від відповідача - Пронь Валерій Вадимович (тел. НОМЕР_3 )

Витрати за проведення судової експертизи покласти на відповідача - фізичну особу - підприємця Пронь Валерія Вадимовича (54031, АДРЕСА_1).

Зобов'язати відповідача фізичну особу - підприємця Пронь Валерія Вадимовича забезпечити своєчасну та повну оплату судової експертизи.

Направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, 21 корп. 3 оф. 7) для проведення експертизи Інструкцію по експлуатації холодильної установки, системи вентиляції, системи клімат-контролю та системи віддаленого моніторингу і управління, копію Договору постачання обладнання № 30/1 від 30.03.2017.

Провадження у справі на період проведення судової експертизи - зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено 23 січня 2019

Суддя Н.М. Спаських