ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 Справа №914/1920/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника прокурора Волинської області, м. Луцьк, поданого в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза № 1», м. Львів,

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 33746,41 грн.

За участю представників:

від прокуратури: - ОСОБА_3 прокурор,

від позивача - ОСОБА_4 головний спеціаліст,

від відповідача - не з»явився,

присутня ОСОБА_5.

Суть спору: Заступник прокурора Волинської області, м. Луцьк, подав позов до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, про стягнення з ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза № 1», м. Львів, плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 33746,41 грн.

Стислий виклад позиції прокурора та позивача.

Прокурор та позивач посилаються на те, що 13 лютого 2018 р. проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля, який належить відповідачу, та встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням нормативно допустимої маси транспортного засобу на 1,95 тонн. На підставі зазначеного посадовими особами позивача нараховано відповідачу плату за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні. Відповідач вказану плату добровільно не сплатив. У позовній заяві прокуратура та позивач посилаються на норми ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 «Про затвердження Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті», п.п. 2, 3, 4, 26, 27, 28, 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок), п. 6 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, п. 5 ст. 14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», п.п. 3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198.

У додаткових поясненнях прокурор посилається на те, що позивач, маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави, не звернувся до суду за їх захистом. Зокрема не звернувся до суду з позовом про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 33746,41 грн. Вказане зумовило необхідність звернення прокуратури з позовом в інтересах держави.

Відповідач відзиву на позов не подав, явки свого представника у засідання суду не забезпечив, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2018 р. позовна заява у справі залишалась без руху. Ухвалою від 22.11.2018 р. відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи відкладався з підстав, наведених в ухвалах суду від 17.12.2018 р. та 14.01.2019 р.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Предметом позову у справі є стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Судом встановлено, що 13 лютого 2018 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на 133 км автомобільної дороги М-19 Доманово - Ковель - Чернівці Тереблече проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу - автомобіля DAF, модель 95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки INTER САRS, модель NW, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать відповідачу.

Під час проведення контролю посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме: повна фактична маса транспортного засобу склала 41,95 тонн при нормативно допустимій - 40 тонн. Посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області діяли на підставі наказу № 129 від 08.02.2018 р., та затвердженого ним графіка проведення рейдових перевірок, направлення на перевірку № 027213 від 09 лютого 2018 р., затвердженого Плану перевірок на січень-березень 2018 р.

Перевищення нормативно допустимої маси транспортного засобу, який перевозив вантаж відповідача, на 1,95 тонн підтверджується наявними у матеріалах справи належно завіреними копіями: Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 13.02.2018 №0003650, Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 13.02.2018 № 0010643, талона про зважування транспортного засобу від 13.02.2018. за № 70, Акта № 034960 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Допустимість використання ваг, на яких проводилось зважування автомобіля, підтверджується Сертифікатом перевірки типу Серії СТ, який видано 27.11.2017 р., Сертифікатом відповідності, зареєстрованим в реєстрі органу відповідності 07 грудня 2017 р. за № UA/TR/002/CB/0306-17, Декларацією про відповідність № 5.

З огляду на виявлений факт перевезення вантажу відповідачем з перевищенням встановлених вагових обмежень, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області згідно акта від 13.02.2018 № 0010643 складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 13.02.2018 за №2. Плата відповідно до цього розрахунку склала 1025,28 євро. Згідно розрахунку пройдена відстань транспортного засобу складала 267 км.

Правильність розрахунку № 2, складеного 13.02.2018 р., та факт здійснення перевезень вантажу відповідачем підтверджується товарно-транспортною накладною № 3 від 13 лютого 2018 р., Актом надання послуг № 490 від 13 лютого 2018 р., Заявкою-договором на транспортні послуги № 040 від 13.02.2018 р., загальновідомою протяжністю автомобільної дороги Н17 з точки відправлення вантажу (м. Ковель) до точки призначення (с. Новий Яр) 267 км., офіційним курсом Національного банку України станом на 13.02.2018 р., відповідно до якого вартість 100 євро складала 3291,4342 грн.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами у разі, коли фактична маса складає понад 40 т.

Згідно з нормами п. 31-1 Порядку, перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. У матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надані докази добровільної сплати відповідачем зазначеної вище плати.

Посадовим особам перевізника (відповідача у справі) було відомо про нарахування згаданої плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, що підтверджується рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2018 р. у справі № 813/980/18.

На підставі наведених вище доказів та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виникли правовідносини щодо своєчасної сплати плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Аргументи позивача та прокурора про те, що позивачем виявлено 13 лютого 2018 року на 133 км автомобільної дороги М-19 Доманово - Ковель - Чернівці Тереблече при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу - автомобіля DAF, модель 95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки INTER САRS, модель NW, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать ТзДВ «Львівська автобаза №1», перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових обмежень на 1,95 тонн від нормативно допустимих, підтверджуються наявними у матеріалах справи та переліченими вище доказами.

Аргументи позивача та прокурора про те, що посадові особи позивача здійснювали габаритно-ваговий контроль транспортного засобу відповідача у відповідності до наданих їм повноважень, а також про допустимість використання позивачем ваг, на яких проводилось зважування автомобіля відповідача, теж підтверджується переліченими вище доказами.

Судом зазначено вище докази, на підставі яких суд дійшов висновку про правильність здійсненого позивачем розрахунку № 2 від 13.02.2018 р. та відсутність помилок при його визначенні. Отже, аргументи позивача та прокурора про те, що плата відповідача за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу з напівпричепом, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, становить 33746,41 грн.

Судом встановлено, що позивач з березня 2018 р. не вчиняв дій, спрямованих на стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу з напівпричепом, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За таких обставин, суд визнає обгрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом у справі до суду з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ.

Враховуючи наявність у матеріалах справи перелічених вище доказів, у їх сукупності, обгрунтованість наявними у матеріалах справи доказами, наведених у позовній заяві аргументів прокурора та позивача, суд вважає, що відповідачем порушено право держави в особі позивача на стягнення 33746,41 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу з напівпричепом, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Такого висновку суд дійшов, враховуючи також відсутність у матеріалах справи та не подання відповідачем доказів, які б спростовували наведені вище аргументи позивача та прокурора або свідчили про добровільну сплату відповідачем 33746,41 грн. плати за проїзд, та доказів, передбачених нормами ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідачем порушено приписи цієї правової норми.

Норми права, які застосовано судом, та мотиви їх застосування.

Суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено права та інтереси держави в особі позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, з огляду на такі норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до п. 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За приписами п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед Іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.п. 4 п. 2, п. 4 Порядку, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 6 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами у разі, коли фактична маса складає понад 40 тонн.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з п. 28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку.

Пунктом 26 Порядку передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету.

Відповідно до п. 31-1 Порядку, перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

У ході розгляду адміністративної справи № 820/1203/17 ОСОБА_6 Верховного Суду дійшла висновку, що нормами чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. За своєю природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Зважаючи на норми ч. 2 ст. 21 КАС України, спір про стягнення плати за проїзд дорогами загального користування підлягає розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

За таких обставин, відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Стосовно вирішення питання про наявність у прокурора повноважень на представництво в суді інтересів держави, суд керувався нормами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України.

Враховуючи усе викладене вище у сукупності, у суду відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 247-252, 327 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Заступника прокурора Волинської області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ), поданий в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю "Львівська автобаза № 1" (м. Львів, вул. Пасічна, 127, ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза № 1» (м. Львів, вул. Пасічна, 127, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у Рожищенському районі/Рожищенський район /22160100, , розрахунковий рахунок 3345, Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 33746,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза № 1» (м. Львів, вул. Пасічна, 127, ) на користь Прокуратури Волинської області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 1762 грн. судового збору.

2. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.01.2019 р.

Суддя Бортник О.Ю.