РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2019Справа № 910/15764/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект" (прос. Льва Ландау, буд.151, м.Харків, 61128, )

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (вул.Мельникова, буд. 31, м.Київ, 04050, )

про стягнення 43 372,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення суми 39 143,92 грн основного боргу, 293,00 грн 3% річних, 464,51 грн інфлійних, 3 471,39 грн пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання послуг №67/ТЕЦ6-27-18 від 15.05.2018.

Ухвалою від 27.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

28.01.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідач письмового відзиву, заяви із запереченням щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у встановлений строк не надав, про судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 27.11.2018 отримана позивачем - 30.11.2018, відповідачем - 29.11.2018.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект" (надалі - позивач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (надалі - Відповідач) був укладений договір про надання послуг №67/ТЕЦ6-27-18 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати на свій ризик та своїми силами послуги, зазначені в п.1.2. Договору, а Замовник - прийняти і оплатити за надані послуги.

Згідно п. 1.2 договору найменування послуг: 50532 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричної техніки, апаратури та супутнього обладнання (ЛОТ 2 - Ремонт електродвигунів 6кВ основного та допоміжного обладнання ТЕЦ-6 СВП «Київські ТЕЦ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО»).

Згідно з п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 568 486, 39 грн, крім того ПДВ

113 697, 28 грн, що разом складає суму договору 682 183, 67 грн.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що ціна цього договору може бути зменшена за згодою Сторін.

Умовами п. п. 4.1. договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом остаточного розрахунку за фактом надання послуг на підставі підписаних Сторонами Актів наданих послуг з відтермінуванням платежу 30 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідних актів.

Пункт 4.2. договору передбачає, що виконавець щомісяця до 20 числа звітного місяця передає Замовнику акти наданих послуг (з печатками, погоджені цехом, з актами списання матеріалів Замовника, актами дефектування, уточненими кошторисами після актів дефектування, видатковими та товаротранспортними накладними на матеріали).

Відповідно до п. 10.1. договору, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач за надані послуги по договору № 67/ТЕЦ-27-18 від 15.05.2018 та актом приймання наданих послуг за червень 2018, розрахувався частково, залишок заборгованість складає 39 143,92 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який є підставою для виникнення у його сторін прав та обов'язків, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, надання позивачем послуг за договором підтверджується довідкою про вартість наданих послуг за червень 2018, актом приймання наданих послуг за червень 2018 на суму 39 143,92 грн, які підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу Українисуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано факт надання послуг позивачем на суму 39 143,92 грн.

15.08.2018 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про сплату заборгованості, у відповідь на вказану претензію позивачем повідомлено про те, що перерахування коштів буде здійснено в максимально стисли термін.

Проте, доказів оплати відповідачем суми 39 143,92 грн., у тому числі у встановлені строки, або висловлення будь-яких заперечень, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань позивачем нараховано за період з 30.07.2018 по 29.10.2018 - 464,51грн. інфляційних втрат, 293,00 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та 3 471,39 грн. пені на підставі ст. 549 ЦК України.

Перевіривши розрахунок позивача, суд задовольняє вказані вимоги в частині стягнення 464,51 грн. інфляційних втрат, 293,00 грн. 3% річних.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 471,39 грн. пені задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких домовленостей щодо застосування штрафних санкцій у вигляді пені, суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача по договору про надання послуг № 67/ТЕЦ6-27-18 від 15.05.2018 у сумі 39 143,92,00 грн. основного боргу, 464,51 грн. інфляційних втрат, 293,00 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 202, 232- 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (вул.Мельникова, буд. 31, м.Київ, 04050, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект" (прос. Льва Ландау, буд.151, м.Харків, 61128, ) 39 143 (тридцять дев'ять тисяч сто сорок три) грн 92 коп заборгованості, 293 (двісті дев'яносто три) грн 00 коп 3% річних, 464 (чотириста шістдесят чотири) грн. 51 коп. інфляційних та 1 620 (одну тисячу шістсот двадцять) грн 98 коп. судового збору за розгляд позовної заяви.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 28.01.2019

Суддя Н.І. Ягічева