ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 910/10977/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача : не з'явився;

від відповідача : Кацинський О.В. ( довір. б/н від 22.06.2017);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БВ Групп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2018

у справі № 910/10977/18 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БВ Групп"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Помічниця"

про стягнення збитків та не отриманої вигоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 у справі №910/10977/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- доказів на підтвердження того, що відповідач брав на себе зобов'язання по підключенню приміщення до електромережі не надано, а також не спростовано, що договір оренди є розірваним та позивач не отримує орендних платежів від орендаря;

- позивачем не доведено того, що відповідачем порушено його права у частині вимог щодо усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2018 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що він мав всі права на передачу приміщень в оренду та отримання, за укладеними договорами оренди приміщень, прибутку, мав право вимагати усунення перешкод в доступі до приборів обліку електро та теплоенергії з метою приєднання приміщення до електро та тепломереж. Приміщення були передані ТОВ «Помічниця» до статутного капіталу ТОВ «БВ «Групп» відповідно до протоколу загальних зборів №1 від 16.06.2016 та підтверджується актом приймання-передачі майна до статутного фонду від 17.06.2016. Передача особою належного їй майна до статутного капіталу господарського товариства, де особа є учасником, надає такому господарському товариству майнові права на передачу такого майна в оренду без будь-яких обмежень.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 справу № 910/10977/18 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 у справі № 910/10977/18 колегією суддів у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БВ Групп». Розгляд справи призначено на 16.01.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №910/10977/18 призначено повторний автоматизований розподіл.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019 у справі № 910/10977/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий судя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді Калатай Н.Ф., Буравльов С.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БВ Групп» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 у справі № 910/10977/18.

16.01.2019 від відповідача надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких відповідача зазначає про те, що:

- ТОВ «БВ Групп» не надав жодного документу, який би міг підтвердити права власності спірних приміщень, а тому право власності ТОВ «БВ Групп» є сумнівним;

- посилаючись на рішення №910/8507/14 Господарського суду м.Києва від 28.04.2014, вказуючи при цьому, що до нього перейшли права та обов'язки за цим рішенням, доводить власними діями, що позивач ввів в оману своїх контрагентів.

В судове засідання апеляційного господарського суду 16.01.2019 не заявився позивач та третя особа.

Судовою колегією встановлено, що 15.01.2019 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що адвокат, який має право представляти інтереси скаржника в апеляційному суді в період з 14.01.2019 по 18.01.2019 перебуває у відрядженні , а тому не зможе бути присутнім в судовому засіданні.

Зазначене клопотання судовою колегією відхиляється з огляду на те, що воно не обґрунтоване, відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними та допустимими доказами.

Від третьої особи, поштовим відділенням повернуто ухвалу про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду. На конверті, адресованому судом на адресу третьої особи зроблено довідку поштовим відділенням «не значиться» з перекресленням адреси.

Судова колегія зазначає, що ухвалу від 14.12.2018 направлено на адресу зазначену в позовній заяві, а саме: 01135 м.Київ, вул. Чорновола, 2. Така ж адреса зазначена й у договорі оренди нежитлового приміщення від 15.10.2017, та інших наявних в матеріалах справи документах.

Враховуючи те, що судом вчинено всі процесуальні дії, направлені на повідомлення третьої особи про час та місце розгляду справи, явка учасників процесу не визнана обов'язковою в судове засідання, з урахуванням думки відповідача щодо розгляду справи у відсутності позивача та третьої особи ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності позивача та третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача судова колегія встановила.

15 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВ ГРУПП", як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОМІЧНИЦЯ", як орендарем, укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно п.1.1 якого орендодавець, що є власником нежитлових приміщень з №1 по №28" №ХІІІ, з №29 по №53 (групи приміщень №83-84,85) Літера А, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава №2, загальною площею 968,50 кв. м на підставі Протоколу загальних зборів №1 від 16.06.2016 року, акту приймання передачі майна до статутного фонду від 17.06.2016 року підписаного TOB "БВ Групп" та TOB "Помічниця" (реєстрація права власності підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №61731798 від 17.06.2016 року, отриманою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рублевою К.О.), зобов'язується надати орендареві у строкове платне користування частину нежитлових приміщень загальною площею 232,6 (двісті тридцять дві цілих шість десятих) метри квадратних, з яких на XIX поверсі 126,7 (сто двадцять шість цілих сім десятих) метри квадратних №1, №12 та на XX поверсі 105,9 (сто п'ять цілих дев'ять десятих) метри квадратних №41, №42, №46 (далі за текстом - "Приміщення"), а орендар зобов'язується прийняти зазначене приміщення в користування та сплатити орендодавцеві орендну плату в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Детальний план розташування приміщення визначений в додатку №1 до даного договору.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договору оренди, приміщення надається в оренду на строк: з 15 жовтня 2017 року по 14 жовтня 2019 року. Приміщення надається орендарю для наступних цілей: для використання у власній господарській діяльності.

За умовами п.п. 3.1.1., 3.1.2. договору оренди, орендодавець зобов'язаний, надати орендареві приміщення на строк, передбачений пунктом 1.3. цього договору за актом прийому-передачі приміщення, в якому сторони відображають технічний стан приміщення.

У випадку претензій та вимог з боку суборендаря до орендаря, у зв'язку із неможливістю використання орендованого приміщення суборендарем, орендодавець зобов'язується відшкодувати орендарю шкоду та збитки, завдані таким становищем та/або відшкодувати завдану шкоду та збитки суборендарю.

Пунктом п. 4.4. договору оренди встановлено, що за не надання та/або несвоєчасну передачу приміщення в оренду або передачу приміщення в стані, який унеможливлює його використання за призначенням, або у зв'язку із неможливістю приєднання та використання будь-яких комунікаційних та комунальних мереж приміщення, орендодавець сплачує орендарю одноразово штраф у розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

16 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Помічниця", як орендарем та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спецпромкомплект", як суборендарем, укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно до п.1.1 якого суборенди, орендар, що є користувачем приміщення нежитлових приміщень з № 1 по № 28, №ХШ, з № 29 по № 53 (групи приміщень № 83-84,85) Літера А, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава № 2, загальною площею 968,50кв.м на підставі договору оренди нежитлового приміщення, який укладено з власником нежитлового приміщення TOB "БВ Групп" 15.10.2018 року, зобов'язується надати суборендареві у строкове платне користування частину нежитлових приміщень загальною площею 232,6 (двісті тридцять дві цілих шість десятих) метри квадратних, з яких на XIX поверсі 126,7 (сто двадцять шість цілих сім десятих) метри квадратних №12, № 1 та на XX поверсі 105,9 (сто п'ять цілих дев'ять десятих) метри квадратних № 41, № 42, № 46, а суборендар зобов'язується прийняти зазначене приміщення в користування та сплати орендареві орендну плату в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Детальний план розташування приміщення визначений в Додатку № 1 до даного договору. Відновлювальна вартість приміщення за домовленість сторін складає 10 000 000 гривень.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., договору суборенди, приміщення надається в суборенду на строк: з 16 жовтня 2017 року по 15 жовтня 2019 року. Приміщення надається суборендарю для наступних цілей: для використання у власній господарській діяльності.

Згідно п.п. 3.1.1 договору суборенди, орендар зобов'язаний передати суборендареві приміщення протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання договору суборенди, на строк, передбачений пунктом 1.3. цього договору. Факт прийому-передачі приміщення підтверджується актом прийому-передачі приміщення, якій укладається та підписується сторонами, в якому сторони відображають фактичний та технічний стан приміщення.

Пунктом п. 4.3. договору суборенди встановлено, що за несвоєчасну передачу приміщення в суборенду або передачу приміщення в стані, який унеможливлює його використання за призначенням, або у зв'язку із неможливістю приєднання та використання будь-яких комунікаційних та комунальних мереж приміщення, орендодавець сплачує орендарю одноразово штраф у розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Між сторонами укладено договори найму (оренди) та суборенди. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. 638 та ст. ст. 759-763 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), вони вважаються укладеними та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст.ст.173, 174, 175 ГК України (ст.ст.11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Не можуть бути покладені в основу рішення доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що оскільки суборендоване приміщення не придатне до використання у зв'язку із відсутністю можливості приєднання до пристроїв обліку електричної та теплової енергії, TOB "Пимічниця" позбавилась можливості отримати грошові кошти, на які розраховувало, як на дохід, на загальну суму 60 000, 00грн. за період з 16.10.2017 по 16.05.2018.

При цьому, позивач вказує про наступне:

- 27.10.2017 та 27.11.2017 TOB "Помічниця" отримала листи від суборендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Спецпромкомплект" (надалі - TOB "ВКФ "Спецпромкомплект") із вимогою виконання умов договору суборенди нежитлового приміщення, щодо передачі суборендованого приміщення у стані належному для використання у господарській діяльності суборендаря;

- 26.12.2017 за участі представників суборендаря TOB "ВКФ "Спецпромкомплект" та представника TOB "Помічниця" був складений Акт технічного огляду приміщення, у відповідності до якого, сторонами було встановлено наступне: "У суборендованому приміщенні за адресою: 01135, м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава 2, відсутній доступ до приладів обліку для приєднання приміщення до електромережі та теплоенергії";

- 02.04.2018 представником Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Київські електромережі" РЕМ "Західний" було складено Акт №0 за результатами обстеження приладів обліку електричної енергії встановлено та заактовано наступне: "основний споживач ОСББ "Чорновола 2", а саме представник (вахтер) ОСОБА_5 не допустив до електрощитової, для перевірки точки приєднання та перевірки внутрішніх мереж" (копії Акту приєднуються, у якості доказу до цієї позовної заяви);

- 10.04.2017 TOB "Помічниця" отримала від TOB "ВКФ "Спецпромкомплект" претензію у зв'язку із невиконанням умов Договору суборенди Орендарем та вимогою сплатити штрафні санкції у розмірі 180 000 (Сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок;

- 13.04.2018 TOB "Помічниця" була вимушена сплатити на користь TOB "ВКФ "Спецпромкомплект" штрафні санкції у розмірі 180 000 (Сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Зазначені доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

Відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Аналогічні положення викладені у ст. ст. 224, 225 ГК України.

Для настання цивільно-правової відповідальності необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: протиправну поведінку; шкоду; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених приміщень.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Згідно загальної практики про визначення розміру збитків заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги: вид (склад) збитків; наслідки порушення договірних зобов'язань.

До складу виду збитків відноситься неодержаний прибуток, до якого відносяться усі прибутки у результаті зменшення обсягу виробництва або реалізації продукції тощо, і які були б одержані, якби зобов'язання було б виконано контрагентом.

Чинне законодавство не містить та не встановлює розрахункового порядку визначення розміру прямих та непрямих збитків у вигляді неодержаних доходів (прибутку), а саме упущеної вигоди, заподіяних порушеннями господарських договорів, так як не відноситься до підстав цивільно-правової відповідальності. Доцільно дотримуватися того, що неодержаний прибуток при зменшенні обсягу чи виробництва реалізації продукції (робіт, послуг) визначається як різниця між ціною і повною плановою собівартістю одиниці продукції (робіт, послуг), помножена на кількість не зробленої чи не реалізованої або неповернутого своєчасно майна, продукції( робіт ,послуг) з вини контрагента.

Віднесення тих чи інших витрат до умовно-постійних, а також визначення суми умовно-постійних витрат у собівартості одиниці продукції здійснюються відповідно до діючого в галузі положеннями по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг).

При цьому, для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов'язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: - протиправної поведінки; - збитків; - причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками; - вини.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- дохід, який особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено у розмірі 60 000,00 грн. Ця сума складається з розміру щомісячної орендної плати за відповідний період (з 15.10.2017 року по 16.04.2018 року) за який орендодавець не отримав дохід на який розраховував від договору оренди укладеного між TOB "БВ ГРУПП" та TOB "Помічниця".

- збитки та втрати, які особа вимушена понести у зв'язку із претензіями з боку орендаря TOB "Помічниця" у розмірі 426 000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач брав на себе зобов'язання по підключенню приміщення до електромережі, а також не спростовано того, що договір оренди є розірваним та позивач не отримує орендних платежів від орендаря.

Водночас, як встановлено, вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі використання спірних приміщень з урахуванням щомісячного прибутку, який отримує позивач, з приміщень, які ним використовуються.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що позивач мав всі права на передачу приміщень в оренду та отримання за укладеними договорами оренди приміщень, прибутку, приміщення були передані ТОВ «Помічниця» до статутного капіталу ТОВ «БВ «Групп» відповідно до протоколу загальних зборів №1 від 16.06.2016 та підтверджується актом приймання-передачі майна до статутного фонду від 17.06.2016. Передача особою належного їй майна до статутного капіталу господарського товариства, де особа є учасником, надає такому господарському товариству майнові права на передачу такого майна в оренду без будь-яких обмежень, не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нежитлові приміщення з № 1 по № 28, №ХІІІ, з № 29 по № 53 (групи приміщень № 83-84, 85) Літера А, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, 2, загальною площею 968, 50 кв.м. перебувають у його власності. Як зазначає в апеляційній скарзі позивач, суд не витребовував документи у відповідача, які підтверджують право власності, на що судова колегія зазначає, що позивач зобов'язаний, відповідно до ст. 164 ГПК України додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Посилання у договорі оренди на протокол загальних зборів № 1 від 16.06.2016 року, акту приймання передачі майна до статутного фонду від 17.06.2016 року підписаного TOB "БВ Групп" та TOB "Помічниця" (реєстрація права власності підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61731798 від 17.06.2016 року, отриманою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рублевою К.О.) не є належним допустимим та достовірним доказом на підтвердження права власності позивача на вказані вище приміщення.

Так, за приписами, ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За приписами ст. ст. 74, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено фактів протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та перерахованими третьою особою грошових коштів у розмірі 180 000,00 грн. та вини відповідача, що є підставою для стягнення з відповідача упущеної вигоди у розмірі 60 000, 00 грн. та збитки й втрати, які особа вимушена понести у зв'язку із претензіями з боку третьої особи у розмірі 426000, 00 грн.

Разом із тим, позивачем не доведено, що спірні приміщення є власністю позивача, тобто позивачем не доведено того, що відповідачем порушено його права у частині вимог щодо усунення перешкод у користуванні приміщеннями.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що його права, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, тому, вимоги позивача про стягнення недоотриманої вигоди у розмірі доходу, який особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено у розмірі 60 000грн., стягнення збитків в розмірі 426 000грн. та про усунення перешкод у користуванні позивачем нежитловим приміщенням з №1 по №28, № ХІІІ, з №29 по №53 (групи приміщень № 83-84, 85) Літера А, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, 2, загальною площею 968,50кв.м., шляхом зобов'язання відповідача надати доступ представникам комунальних та обслуговуючих служб до облікових пристроїв електро- та теплоенергії, для приєднання приміщення до електро- та тепломережі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2018р не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БВ Групп" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 у справі № 910/10977/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/10977/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 23.01.2019.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов