ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. Справа№ 910/11259/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Буравльова С.І.

Зубець Л.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018

у справі № 910/11259/18 (суддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК

"НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА

КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС"

про зобов'язання повернути документи

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "БАНК "НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" (далі - відповідач) про зобов'язання повернути документи.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для зобов'язання відповідача повернути документи за укладеним між сторонами спору договором відступлення права вимоги від 15.09.2015 № 31-15/15-Ф, враховуючи порушення відповідачем умов вказаного договору в частині грошового зобов'язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі № 910/11259/18 позов задоволено повністю. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" повернути на користь публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ" оригінали документів, отриманих за актом приймання передачі документації від 15.09.2015, який є додатком № 1 до договору відступлення права вимоги від 15.09.2015 № 31-15/15-Ф, а саме: кредитний договір від 09.02.2015 № 31-15, балансову виписку по рахунку № 06 та балансову виписку по рахунку № 06, № 06, № 06. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" на користь публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ" витрати по сплаті судового збору в сумі 1.762 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" звернулось до Північного апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі № 910/11259/18.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2018 року, справу 910/11259/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Буравльов С.І, Зубець Л.П.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600*100=160 000 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/11259/18 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки апеляційна скарга подана з додержанням вимог ст. ст. 256, 258 та 259 ГПК України, суд визнає подані матеріали достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження у визначеному складу колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 07.12.2018р. у справі № 910/11259/18 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі № 910/11259/18. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Роз'яснено сторонам, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Роз'яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

17.12.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018р. у справі № 910/11259/18 - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між позивачем, як первісним кредитором, та відповідачем, як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги від 15.09.2015 № 31-15/15-Ф (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає відповідачу належне позивачу право вимоги за договором, укладеним між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВИЙ АЛЬЯНС", як боржником, а саме: кредитний договір від 09.02.2015 № 31-15 з лімітом кредитування в розмірі 5.200.000,00 грн. (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що загальна сума відшкодування за відступлення права вимоги за Договором складає 5.553.884,93 грн.

Положеннями п. 2.1.1 Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний переказати позивачу, після набрання чинності цього Договору, в строк до 15.09.2016 відшкодування за відступлення права вимоги за договором в сумі 5.553.884,93 грн. на рахунок позивача № 373958006.

Відповідно до п. 4.2 Договору, у випадку, якщо відповідач не здійснить переказ грошових коштів в порядку, на умовах і у строки, передбачені п. 2.1.1 Договору, право вимоги за Кредитним договором, що було відступлено за цим Договором, до відповідача не переходить та безумовно залишається у позивача. В такому випадку цей Договір припиняється в день, наступний за датою, визначеною в п. 2.1.1, коли відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок з позивачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами спору Договір є договором про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Між сторонами спору підписаний та скріплений відбитками печаток акт приймання передачі документації від 15.09.2015, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав оригінали: кредитного договору від 09.02.2015 № 31-15, балансову виписку по рахунку № 06 та балансову виписку по рахунку № 06, № 06, № 06.

У зв'язку із невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору Договором, позивач 27.03.2018 направив на адресу відповідача вимогу від 23.03.2018 № 03/225 про повернення на протязі семи днів оригіналів документів, зокрема, за актом приймання передачі документації від 15.09.2015 за Договором.

Вказана вимога позивача залишена відповідачем без виконання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором сторонами до суду не подано.

Приписами частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст. 611 ЦК України ).

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ) ( ст. 610 ЦК України ).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ( ч. 1 ст. 612 ЦК України ).

Приймаючи до уваги невиконання відповідачем грошового зобов'язання у строк, встановлений Договором та враховуючи п. 4.2 Договору, останній є припиненим з 16.09.2016, а право вимоги за кредитним договором від 09.02.2015 № 31-15 належить позивачу.

Таким чином, оригінали документів, які передані відповідачу за актом приймання передачі документації від 15.09.2015 підлягають поверненню позивачу.

Крім цього, слід зазначити, що відповідачем не подано до суду жодного доказу неможливості перерахування грошових коштів за Договором на користь позивача, а з поданого до суду протоколу обшуку від 25.12.2015 не вбачається вилучення саме документів, щодо витребування яких ставить вимоги позивач, за актом приймання передачі документації від 15.09.2015, який є додатком № 1 до укладеного між сторонами спору Договору.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018р. у справі № 910/11259/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018р. у справі № 910/11259/18- без змін.

2. Матеріали справи № 910/11259/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.І. Буравльов

Л.П. Зубець