ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. Справа№ 925/220/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Суліма В.В

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників:

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Дудник В.О.

від відповідача: Бовшик М.Ю.

від прокуратури: Бондарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба"

на рішення господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 (повний текст рішення складено 31.05.2018)

у справі №925/220/18 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1) Черкаської обласної державної адміністрації,

2) Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області

до Приватного акціонерного товариства "Канівриба"

про внесення змін до договору оренди землі та стягнення збитків у розмірі 1358592,08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області до Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про внесення змін до договору оренди землі та стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) у розмірі 1358592,08 грн., з яких 56885,04 грн. - пеня, 42903,50 грн. - 3% річних, 230135,56 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор послався на те, що враховуючи розроблені та затверджені в 2010 та в 2017 роках нормативно-грошові оцінки земельної ділянки площею 986,62 га, яку орендує ПрАТ „Канівриба", останні мали б внести в договір оренди землі зміни в частині грошової оцінки земельної ділянки та перегляду розміру орендної плати починаючи з 01.11.2010 та відповідно з 01.06.2017 (з моменту дій затверджених нормативних грошових оцінок орендованої землі). Натомість, упродовж останніх років ПрАТ „Канівриба" декларує та сплачує орендну плату без врахування нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та всупереч вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України в редакціях, які діяли на відповідних бюджетний рік. На думку прокурора в результаті протиправної поведінки чи бездіяльності посадових осіб відповідача, нормативно-грошову оцінку упродовж 2015-2017 років не задекларовано та про її затвердження не повідомлено розпорядника земель - Черкаську обласну державну адміністрацію, як наслідок зміни щодо розміру орендної плати в договір не внесені та до бюджету Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області сплачено оренду плату, яка є значно заниженою та не відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурор обґрунтував необхідністю задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого питання про платне користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 у справі №925/220/18 позов задоволено частково. Внесено до укладеного 11 квітня 2005 року між Канівською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Канівриба" (вул. Рибна, 1, с. Литвинець, Канівський район, Черкаська область, ) договору оренди землі, зареєстрованому у Канівському відділі Черкаської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 11.04.2005 за №16, такі зміни: - пункт 3 викласти в наступній редакції:

«нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 986,620 га становить 14067127, 16 грн. Розмір грошової оцінки не є сталим і змінюється з проведенням її щорічної індексації та внесення змін на підставі вимог діючого законодавства.

пункт 7 викласти у наступній редакції:

орендна плата вноситься орендарем за земельні ділянки у грошовій формі в розмірі земельного податку.»

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства Канівриба (вул. Рибна, 1, с. Литвинець, Канівський район, Черкаська область, ) 56885,04 грн. пені, 42903,50 грн. 3% річних та 230135,56 грн. інфляційних втрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Канівриба (вул. Рибна, 1, с. Литвинець, Канівський район, Черкаська область, ) на користь прокуратури Черкаської області (бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, , р/р 3751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн.

Повернуто з Державного бюджету України прокуратурі Черкаської області (бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, , р/р 3751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172) витрат зі сплати судового збору в сумі 2474 грн. 43 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Канівриба" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 у справі №925/220/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначає, що судом при вирішенні справи по суті, всупереч ст.209 ГПК України, п.1 ч.3 ст.238 ГПК України, взагалі не було враховано заперечення відповідача у справі, у яких відповідач посилався на норми матеріального права, що підтверджують неналежність позивачів від імені яких звернувся прокурор, що й призвело до ухвалення по суті незаконного рішення. На думку скаржника, органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Канівська районна державна адміністрація. Також скаржник зазначає, що задовольняючи вимоги прокурора внести зміни у договір оренди землі, всупереч ч.4 ст. 238 ГПК України, застосовує податкове законодавство, яке жодним чином не регулює питання зміни умов договору ні в даному випадку, ні в цілому.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба" у справі №925/220/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Гончарова С.А., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба" на рішення господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 у справі №925/220/18 залишено без руху.

27.07.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Канівриба" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжні доручення від 22.06.2018 №381 та від 19.07.2018 №391.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/2716/18 від 04.09.2018 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді відповідно до підпункту 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/220/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2018 для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Тищенко А.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №925/220/18 у визначеному складі; запропоновано учасникам судового процесу у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів позивачу; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; призначено справу до розгляду на 02.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №925/220/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Суліма В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №925/220/18 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба" на рішення господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 у справі №925/220/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Суліма В.В., Коротун О.М. Ухвалено розгляд справи №925/220/18 розпочати спочатку та повідомити учасників справи, що розгляд апеляційної скарги буде здійснюватись 26.12.2018 о 12 год. 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №925/220/18 розгляд справи відкладено на 22.01.2019.

В судове засідання апеляційної інстанції 22.01.2019 представник позивача-1 не з'явився.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представника позивача-1.

У відзиві на апеляційну скаргу Золотоніська місцева прокуратура просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача-2, відповідача, прокуратури, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області до Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 11 квітня 2005 року між Канівською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Канівриба", та стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) у розмірі 1358592,08 грн., з яких 56885,04 грн. - пеня, 42903,50 грн. - 3% річних, 230135,56 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз. 2-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень за умови його попереднього повідомлення, а також підтвердження представництва.

У даному випадку прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що здійснення відповідачем оплати орендної плати без врахування нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (розробленої та затвердженої в 2010 та в 2017 роках) та всупереч вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України в редакціях, які діяли на відповідних бюджетний рік, призвело до ненадходження до бюджету Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської значних коштів (1028667,98 грн. за останні три роки в межах строків позовної давності), що є порушенням та загрозою порушення інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування. На думку прокурора, органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, яким є Черкаська обласна державна адміністрація, не вжито заходів щодо приведення договору оренди земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, що, за доводами прокурора є правовою підставою для звернення з даним позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації та Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області для захисту порушеного права.

Колегією суддів встановлено, що 11.04.2005 між Канівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 24.03.2005 №79 та ЗАТ "Канівриба" укладено договір оренди землі, відповідно до якого в строкове платне користування передано земельну ділянку для риборозведення без зміни її цільового призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району.

Відповідно до ч.3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства.

Прокурор у позові та у відзиві на апеляційну скаргу посилається на ч.5 ст. 122 Земельного кодексу України, як на правову норму якою, на думку прокурора, встановлені повноваження обласної державної адміністрації (Черкаської обласної державної адміністрації) на передачу спірної земельної ділянки.

Проте колегія суддів не погоджується з даними посиланнями прокурора з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту частини п'ятої ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, з аналізу статті 122 Земельного кодексу України вбачається, що саме районним державним адміністраціям надані повноваження на передачу земельної ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, тоді як частина п'ята даної статті містить виключення щодо надання таких повноважень обласним державним адміністраціям.

Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах є Канівська районна державна адміністрація.

Також прокурор у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що «недоотримання орендної плати від оренди землі порушуються визначальні матеріальні потреби суспільства, а саме Ліплявської громади, а тому саме Ліплявська об'єднана територіальна громада як отримувач бюджетних коштів за використання землі державної власності в її адміністративних межах, є позивачем у справі».

Проте посилання прокурора лише на той факт, що Ліплявська сільська рада об'єднаної територіальної громади Черкаської області є отримувачем бюджетних коштів за використання землі державної власності в її адміністративних межах не тягне її автоматичного притягнення стороною договору оренди земельної ділянки, укладеного 11 квітня 2005 року між Канівською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Канівриба". В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження внесення змін щодо суб'єктного складу вказаного договору.

Таким чином, Золотоніською місцевою прокуратурою не вірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах та відповідно безпідставно подано позов в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації та Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Отже, орган місцевого самоврядування має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірної земельної ділянки.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо). Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №922/901/17 та від 31.10.2018 у справі №910/6814/17.

Згідно зі ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

З огляду на викладене, позовна заява заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області до Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про внесення змін до договору оренди землі та стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) у розмірі 1358592,08 грн., з яких 56885,04 грн. - пеня, 42903,50 грн. - 3% річних, 230135,56 грн. - інфляційні втрати, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки прокурор, звертаючись до суду із даним позовом не обґрунтував наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до частин першої та другої статті 278 ГПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню, а позовна заява - залишенню без розгляду.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, п. 1 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 269, 275, ч. 1 ст. 278, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 у справі №925/220/18 скасувати.

Позов заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Ліплявської сільської ради об'єднаної територіальної громади Черкаської області до Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про внесення змін до договору оренди землі та стягнення збитків у розмірі 1358592,08 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з Золотоніської місцевої прокуратури на користь Приватного акціонерного товариства "Канівриба" 33211,32 грн. (тридцять три тисячі двісті одинадцять гривень 32 копійки) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Черкаської області.

Матеріали справи №925/220/18 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун

повний текст постанови складено 29.01.2019