ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5171/18

за позовом KENKO group s.r.o., м. Прага

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за Контрактом № 17059т від 16.06.2017р.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

KENKO group s.r.o. звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення: основного боргу у розмірі180 382,00 євро, що еквівалентно 5 672 544,91 грн. за курсом НБУ станом на день подання позову до суду; пені у розмірі 18 038,20 євро, що еквівалентно 567 254,49 грн. за курсом НБУ станом на день подання позову до суду; 3% річних у розмірі 137 539,79 грн.

Позовні вимоги обгрунтованні неналежним виконанням відповідачем умов контракту №17059т від 16.06.2017р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 10.12.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.12.2018р.

16.01.2019р. від відповідача надійшов відзив, в якому проти позову заперечує, обгрунтовуючи тим, що позов подано особою, повноваження якої не підтверджені належним чином. А саме, позовна заява підписана представником ОСОБА_1, на підтвердження повноважень якого надається документ чеською мовою, а також простий переклад з чеської мови на українську, зроблений невідомою особою, чим порушено ч.10 ст. 60 ГПК України. Зазначає, що позивачем не надано належних доказів поставки товару. Копія акту приймання - передачі обладнання від 26.10.2017р. підписана неуповноваженою особою ОСОБА_2, без зазначення його посади, що не може підтверджувати дату поставки. Також звертає увагу суду на те, що даний спір не підсудний Господарському суду Дніпропетровської області, оскільки п.8.2 Контракту № 17059т від 16.06.2017р. передбачено, що у разі якщо сторони не досягнуть згоди, то спір буде розглядатись в Міжнародному Комерційному Арбітражному Суді при Торгово-Промисловій палаті України. Крім того, позивачем не сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.12.2018р. підготовче засідання відкладено на 22.01.2019р.

14.01.2019р. від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв'язку із арбітражною угодою в контракті №17059т від 16.06.2017р., посилається на ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" та ст. 22 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 26.12.2018р. (а.с.32).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав клопотання від 18.01.2019р. про відкладення розгляду справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши позовну заяву суд встановив наступне.

Між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено контракт №17059т від 16.06.2017р.(контракт). Згідно його предмету постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати й оплачувати запасні частини, приладдя та комплектуючі до залізничної техніки відповідно до специфікації. Відповідно до п. 2.5 контракту повний розрахунок за контрактом повинен бути проведений покупцем на протязі 60 банківських днів з моменту отримання товару.

Товар на суму 108382,00 євро був отриманий покупцем 26.10.2017р. без заперечень, що підтверджується актом приймання - передачі обладнання від 26.10.2017р. та актом звірки станом на 01.06.2018 (а.с.21,22). Строк повного розрахунку за товар становить 23.01.2018р. Однак відповідач не оплатив прийнятий ним товар у встановлений строк в контракті, чим порушив його умови. У зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п.8.1-8.2 контракту усі спори, які можуть виникнути з цього контракту або з його приводу, сторони будуть намагатися вирішити шляхом переговорів. У випадку, якщо сторони не досягнуть згоди, то спір буде розглядатись в Міжнародному Комерційному Арбітражному Суді при Торгово- Промисловій палаті України.

Згідно ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Додатком до Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" є Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України. Вказаним Положенням визначено, що Міжнародний комерційний арбітражний суд є самостійною постійно діючою арбітражною установою (третейським судом), що здійснює свою діяльність згідно з Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Так, з огляду на арбітражне застереження, що міститься в контракті, спори за контрактом мають розглядатись Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, оскільки позов подано позивачем, який є резидентом України.

Разом з тим, судом враховано, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном. Так, судом встановлено, що спір виник з комерційним підприємством, яке створене та існує за законодавством Чеської Республіки.

Отже, з врахуванням суб'єктного складу, судом встановлено, що автономія волі сторін на вирішення спору в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ) відповідає вимогам законодавства та є дійсною (юридично допустимою й можливою для виконання).

Уклавши арбітражне застереження, сторони реалізували своє волевиявлення на звернення до міжнародного комерційного арбітражу, а тому право позивача на звернення до суду без врахування арбітражного застереження є помилковим.

В свою чергу позивачем не доведено обставин, які б давали б підстави для висновку щодо недійсності, не чинності чи неможливості виконання арбітражного застереження, зробленого сторонами в контракті № 17059т від 16.06.2017р.

Разом з тим суд зазначає, що наявність дійсного арбітражного застереження та обов'язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи арбітражним судом, що її виявив відповідач, не є обмеженням прав позивача, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 55 Конституції України (аналогічна позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в ухвалі від 06.04.2018 910/21409/16).

Згідно з п. 54 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Компанія "Регент" проти України" від 3 квітня 2008 року (Заява № 773/03) зазначено, що стаття 6 Конвенції не виключає створення арбітражних судів з метою вирішення спорів між приватними підприємствами. Насправді, слово "суд" у пункті 1 статті 6 Конвенції не обов'язково має розумітись як суд класичного виду, інтегрований у стандартну судову систему держави (див., inter alia, "Літгоу та інші проти Великобританії" (Lithgow and Others v. The United Kingdom), рішення від 8 липня 1986 року, ОСОБА_3 A, N 102, сторінки 72-73, пункт 201).Також суд вважає, що арбітражний суд був "судом встановленим законом", що діяв відповідно до Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", а також внутрішніх процесуальних правил.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Частиною 7 ст. 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, у разі якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Враховуючи, що заява відповідача від 14.01.2018р. подана до початку розгляду справи по суті, то позовна заява KENKO group s.r.o. підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 185, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву KENKO group s.r.o., м. Прага до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро про стягнення заборгованості за Контрактом № 17059т від 16.06.2017р. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.11.2018р.

Суддя ОСОБА_3