УХВАЛА

21 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 21/112б

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Державна податкова інспекція у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області,

боржник - Державне підприємство "Ремонтно-будівельне управління",

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018

у складі колегії суддів: Фоміна В.О. (головуючий), Білоусова Я.О., Пуль О.А.

та на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018

у складі судді Палей О.С.

у справі за заявою Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області

до Державного підприємства "Ремонтно-будівельне управління"

про визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2018 до Господарського суду Луганської області від Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області) надійшла заява № 251/9/12-09-00/000646 від 19.04.2018 (вх. № 385-11/18) про вступ з майновими вимогами у якості кредитора у справі про банкрутство № 21/112б у порядку статті 23 Закону про банкрутство № 2343-XII від 14.05.1992 (зі змінами та доповненнями), за якою кредитор просить суд визнати ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області кредитором у справі № 21/112б з грошовими вимогами до боржника Державного підприємства "Ремонтно-будівельне управління" (далі - ДП "Ремонтно-будівельне управління") на загальну суму 21 456,64 грн, з яких: основний борг складає 21 456,64 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 3 524 грн.

23.07.2018 ухвалою Господарського суду Луганської області у справі № 21/112б відхилено грошові вимоги ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області до боржника - ДП "Ремонтно-будівельне управління" у сумі 21 456,64 грн; покладено судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 524 грн на кредитора - ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області.

03.12.2018 постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 у справі № 21/112б - без змін.

05.09.2018 ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 у справі № 21/112б.

10.01.2019 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Однак касаційна скарга ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Заяву ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області № 251/9/12-09-00/000646 від 19.04.2018 (вх. № 385-11/18) про вступ з майновими вимогами у якості кредитора у справі про банкрутство № 21/112б було подано 23.04.2018

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяв про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяв про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання до Верховного суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 7 048 грн ((1 762 х 2) х 200 % = 7 048).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до положень частини другої, п'ятої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 у справі № 21/112б підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду докази сплати судового збору в сумі 7 048 грн.

Керуючись статтями 234, 288, частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 у справі № 21/112б залишити без руху.

2. Надати Державній податковій інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Державній податковій інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков