ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. Справа№ 910/11214/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 29.01.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 (повний текст складено 26.10.2018)

у справі №910/11214/18 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс»

про стягнення 95 813,50 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» про стягнення 95 813,50 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в зв'язку з неправильним визначенням відповідачем маси вантажу у накладній, останньому нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/11214/18 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 95 813,50 грн. (дев'яносто п'ять тисяч вісімсот тринадцять грн. 50 коп.) штрафу та 1 762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) витрати по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що наявні законодавчо визначені підстави для покладення на відповідача, як вантажовідправника, відповідальності у вигляді штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у накладній.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/11214/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- у порушення вимог пункту 10 Правил складання актів комерційні акти, складені позивачем, не містять підпису начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи), що свідчить про відсутність у матеріалах справи належних доказів невідповідності маси вантажу у залізничній накладній. Доводи позивача про те, що у штатному розписі станції П'ятихатки відсутня така посада як начальник вантажного району є хибними, оскільки позивач зобов'язаний забезпечити участь у перевірці маси вантажу, складенні та підписанні комерційного акту всіх уповноважених осіб, проставлення підписів яких на комерційному акті передбачені пунктом 10 Правил складання актів;

- на залізничній станції П'ятихатки Придніпровської залізниці позивачем здійснено зважування спірного вагону, однак при цьому ні в акті загальної форми, ні в комерційному акті не зазначено, чи здійснювалося розчеплення вагонів, чи проводилось зважування в статичному режимі, що є обов'язковою умовою при зважуванні чорних металів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» у справі №910/11214/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/11214/18, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки вказана справа відноситься до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

17.12.2018 представник відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подав клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 апеляційний суд, за клопотанням відповідача, призначив до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі №910/11214/18 у судовому засіданні на 29.01.2019.

17.12.2018 відповідач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких наголосив, що допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею. Відповідач наголошує, що місцевим господарським судом встановлено, що комерційний акт 456809/15 від 07.04.2018 підписано заступником начальника станції Ковальовим І.О., приймальником поїздів ОСОБА_3 та АРВ ОСОБА_4, який не брав участь у контрольному зважуванні спірного вагону, що не відповідає приписам пункту 10 Правил складання актів; також, спірні акти підписані АРВ ОСОБА_4 як працівником станції П'ятихатки. Разом з тим, доказів покладення на ОСОБА_4 обов'язків щодо підписання комерційних актів від імені залізниці як особи, підпис якої є обов'язковим для дійсності таких актів в силу пункту 10 зазначених Правил, позивачем не надавалося. Відповідачем зроблені посилання на практику Верховного Суду (постанова об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/17).

21.01.2019 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому позивач проти її задоволення заперечував, просив залишити оскаржене рішення суду без змін.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 29.01.2019, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення позивача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, а також враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у позові відмовити.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.03.2018 зі станції відправлення Кропивницький Одеської залізниці товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» відправило на станцію Роя Донецької залізниці на адресу ТОВ «Електросталь-Курахово» вантаж «Брухт чорних металів, не навалом, вид 510» у вагоні №60420684, що підтверджується залізничною накладною №40287567 від 31.03.2018.

Відповідно до залізничної накладної №40287567 маса вантажу 65 000 кг, провізна плата за вагон становить 19 162,70 грн.

Як стверджує позивач, при проходженні вагону через станцію П'ятихатки Придніпровської залізниці, на підставі статті 24 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, позивачем здійснено перевірку маси вантажу та виявлено, що маса вантажу у вагоні №60420684, не відповідає масі, вказаній відповідачем у накладній.

Про невідповідність у перевізному документі маси вантажу на станції П'ятихатки Придніпровської залізниці складено комерційний акт №456809/10 від 06.04.2018.

Із комерційного акту №456809/10 від 06.04.2018 вбачається, що під час контрольного зважування вагона №60420684 на справних 150 т вагонних вагах ст. П'ятихатки, держ. повірка 25.10.2017, встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 4400 кг менше. Результат переважування зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах.

Враховуючи даний факт, позивачем на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України нарахований відповідачу штраф в розмірі п'ятикратної плати за всю відстань перевезення, що становить 95 813,50 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у даній справі, а доводи скаржника не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1 - 3 та 5 статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні, за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Пунктами 6, 22, 37 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (надалі - Статут), визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084) затверджені Правила оформлення перевізних документів, пунктом 1.1. яких передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)).

Згідно пункту 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082), вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Наведені вище приписи чинного законодавства України свідчать про відсутність у залізниці обов'язку перевіряти відповідність вказаних відправником у накладній даних вантажу при прийнятті його до перевезення; при цьому, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Накладна №40287567 від 31.03.2018 оформлена відповідно до діючих вимог, а правильність внесених до неї відомостей підтверджується відправником в особі ОСОБА_6

Таким чином, відповідач, як вантажовідправник, засвідчив, що маса вантажу (нетто) у вагоні №60420684 становила 65 000 кг.

Згідно з пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач, як вантажовідправник вантажу зі станції відправлення Кропивницький Одеської залізниці у вагоні № 60420684, невірно вказав у залізничній накладній № 40287567 масу вантажу, про що складено акт загальної форми № 2135 та комерційний акт № 456809/10 від 06.04.2018.

Так, на станції П'ятихатки Придніпровської залізниці працівниками залізниці проведено переважування вагону, під час якого виявлено, що фактична маса вантажу є меншою, ніж зазначено у накладній, на 4 400 кг; навантаження нерівномірне нижче бортів 10-40 см; вантаж накритий листами заліза, маркований, маркування не порушене. Вагон бездверний, люка укручені згідно гл.3 п.1.5. додатку 3 до СМГС; Прибув з охороною, зданий під охорону; при повторному зважуванні вагону недостача маси нетто підтвердилась. За штатним розкладом Зав. ВД відсутній.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Отже, допустимим доказом неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, є належно складений працівниками залізниці комерційний акт за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855) затверджені Правила складання актів (стаття 129 Статуту), пункти 2, 4, 6 9, 10 яких передбачають, що комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 №644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083.

Комерційні акти, зокрема складаються на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

До акту включаються тільки відправки, які прибули в справних вагонах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб (якщо такі перевезення передбачені Правилами), у яких виявлено недостачу або надлишок.

В акті зазначаються номери відправки, вагона, рід вагона, кількість пломб (ЗПП) і відбитки на них, кількість місць і маса вантажу за документами та виявлені перевіркою. У разі визначення маси на вагонних вагах зазначаються маса брутто, тари (з бруса або перевірена) вагона та нетто вантажу.

У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Відповідно до пункту 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Колегія суддів зазначає про імперативність визначеного пунктом 10 цих Правил суб'єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акта й інших працівників залізниці, поряд з особами, підписи яких є обов'язковим реквізитами комерційного акта.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17.

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов'язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.05.2018 у справі №916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Як вбачається з Розділу «Д» комерційного акту №456809/10 від 06.04.2018, останній підписаний заступником ДС Ковальовим І.О., агентом з розшуку вантажів ОСОБА_4 та приймальником поїздів ОСОБА_7

Твердження відповідача на те, що комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району, а тому не є належним доказом, відхиляються судом, оскільки згідно наданої позивачем довідки від 10.10.2018 №101 (том 1, а.с. 77) по станції П'ятихатки Придніпровської залізниці згідно штатного розкладу така посада відсутня.

При цьому, право на підписання вказаними особами спірного комерційного акту підтверджується посадовою інструкцією Ковальова Івана Олександровича, як заступника начальника станції, робочою інструкцією ОСОБА_4 та робочою інструкцією ОСОБА_7 (том 1, а.с. 64-75).

Отже, дослідивши наявну в матеріалах справи копію комерційного акту від №456809/10 від 06.04.2018, суд дійшов висновку, що відповідний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту та Правилам складання актів, а відтак є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі з цього приводу, є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами.

Із приводу посилань скаржника на те, що на залізничній станції П'ятихатки Придніпровської залізниці позивачем здійснено зважування спірного вагону, однак при цьому ні в акті загальної форми, ні в комерційному акті не зазначено, чи здійснювалося розчеплення вагонів, чи проводилось зважування в статичному режимі, що є обов'язковою умовою при зважуванні чорних металів, суд зазначає, що вказані доводи спростовуються наданою позивачем довідкою №102 начальника станції Зубчинською О.Д. (том 1, а.с. 76), в якій чітко зазначено, що спірний вагон зважувався із зупинкою за розчепленням.

При цьому, в Правилах складання актів, зокрема у пункті 9, ніяким чином не зазначається обов'язок залізниці вносити відомості про те, яким чином відбувалось зважування вагону. Доводи відповідача із цього приводу є безпідставними.

За змістом статті 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника,

порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (стаття 118 Статуту).

Враховуючи неправильне зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, позивачем відповідно до статей 118, 122 Статуту нараховано відповідачу штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що становить 95 813,50 грн. (19 162,70 грн. х 5 = 95 813,50 грн.). Розрахунок штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 95 813,50 грн. є арифметично вірним.

Із урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги неправильне зазначення відповідачем у накладній маси вантажу (нетто) у вагоні №60420684, а також розмір провізної плати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених законодавством України, для покладення на відповідача як вантажовідправника, відповідальності у вигляді штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у накладній.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у повному обсязі та, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Укр-Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/11214/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/11214/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/11214/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2019.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко