ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Справа № 903/341/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи ТОВ "Доброслав-Луцьк": ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська факторингова компанія" на рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська факторингова компанія", Волинська область, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Доброслав-Луцьк", Волинська область, Луцький район, с. Липини

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 21.08.2014р. та застосування наслідків його недійсності

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська факторингова компанія, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю Доброслав-Луцьк та просить:

2) визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 21.08.20104р., укладений між Публічним акціонерним товариством АТ Дельта Банк та ТзОВ Волинська факторингова компанія, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №1069;

3) застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р.: шляхом визнання АТ Дельта Банк стороною-кредитором за кредитним договором №02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010р.

4) зобовязати ТОВ Волинська факторингова компанія повернути АТ Дельта Банк оригінали наступних документів згідно з переліком.

В обґрунтовання позовних вимог вказує на недійсність договору відступлення права вимоги від 21.08.2014р., до правовідносин сторін за яким слід застосувати наслідки недійсності правочину, поскільки оспорюваний договір є нікчемним з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; правочин вчинений з боку АТ "ОСОБА_5 банк" без необхідного обсягу господарської компетенції (цивільної дієздатності) у зв'язку з укладенням в порушення вимог банківського законодавства та обмежень встановлених до банку внаслідок застосування до нього особливого режиму контролю шляхом призначення представника (куратора) Національного банку України (Постанова НБУ від 26.02.2014 № 102/БТ зі змінами, внесеними Постановою НБУ від 12.06.2014 № 348/БТ).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 25.05.2018р. відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.06.2018р. на 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 06.06.2018р., задоволено заяву-повідомлення ТОВ Волинська факторингова компанія про залишення позовної заяви ПАТ Дельта Банк без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання (вручення) даної ухвали шляхом надання до суду доказів відправки додатків до позовної заяви на адресу ТОВ Волинська факторингова компанія .

Ухвалою господарського суду Волинської області від 02.07.2018р. продовжено розгляд справи № 903/341/18 зі стадії підготовчого провадження та призначено у судовому засідання на 16.07.2018р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16.07.2018р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по сутті на 24.07.2018р. на 10:00 год.

24.07.2018р. АТ "Дельта Банк" подано заяву від 24.07.2018р. про відвід судді Дем'як В. М. від участі у розгляді справи № 903/341/18.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 24.07.2018р. зупинено провадження у справі № 903/341/18 до вирішення питання про відвід судді Демяк В. М.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, протокол від 24.07.2018р., для розгляду заяви про відвід визначено суддю Якушеву І.О.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 24.07.2018р., заяву представника приватного акціонерного товариства Дельта Банк від 24.07.2018р. про відвід судді Дем'як В, М. від участі у розгляді справи № 903/341/18 залишено без задоволення.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 31.07.2018р., поновлено провадження у справі, розгляд справи продовжено зі стадії по суті та призначено до розгляду на 20.08.2018р.

09.08.2018р. відповідачем ТОВ «Волинська факторингова компанія» подано до суду заяву про застосування строку позовної давності /т.1 а.с.212-213/.

20.08.2018р. в судовому засіданні господарським судом Волинської області оголошувалася перерва до 20.08.2018р. до 16:30 год.

20.08.2018р. в судовому засідання представником позивача подано заяву від 20.08.2018р. про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви, а саме просить суд викласти п.3 в наступній редакції:

- застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. шляхом визнання АТ Дельта Банк стороною-кредитора згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р. укладеним між ПАТ Кредитпромбанк та АТ Дельта Банк /т.1 а.с.225/.

Заяву позивача від 20.08.2018р. прийнято судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18, позов задоволено.

2. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 21.08.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством АТ Дельта Банк та ТзОВ Волинська факторингова компанія, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1069;

3. Застосовано до відносин сторін наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р.: шляхом визнання АТ Дельта Банк стороною-кредитором згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р. укладеним між ПАТ Кредитпромбанк та АТ Дельта Банк.

4. Зобовязано ТзОВ Волинська факторингова компанія повернути АТ Дельта Банк оригінали наступних документів:

- Кредитний договір № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010р. з додатковими угодами та договорами про внесення змін згідно акту прийому передачі від 21.08.2014р.

- Іпотечний договір № 02.3/01/106/10-КЛТ, укладений з ТОВ Доброслав-Луцьк, посвідчений приватним нотаріусом Луцького МНО Волинської області ОСОБА_6 30.06.2010 та зареєстрований в реєстрі за №1374;

- Договір поруки № 02.3/01/П07/10-ПЛТ від 30.06.2010р., укладений з ОСОБА_7.

- Договір купівлі-продажу від 08.04.2005р., зареєстрованого в реєстрі за № 1791, серія бланку ВСА №№ 519966, 519865.

- ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7472414 від 09.06.2005р., серія бланку СВХ № 463130.

- Технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (корпус ПУХ) від 24.03.2011р., вул.Лідавська, буд.2, м.Луцьк, Волинська обл.

- ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7471886 від 09.06.2005р., серія бланку СВХ № 463127.

- Технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (шкіропосолочний цех) від 24.03.2011р., вул.Лідавська, буд. 2, м. Луцьк, Волинська область.

- ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7472630 від 09.06.2005р., серія бланку СВХ № 463131.

- Технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (будівля цеху напівфабрикатів) від 24.03.2011р., вул. Лідавська, буд. 2, м. Луцьк, Волинська область.

- а також документи, які підтверджують надання кредиту

5. Стягнуто з ТзОВ Волинська факторингова компанія на користь ПАТ "Дельта Банк" судовий збір в розмірі 3542,00 грн. /т.1 а.с.228-234/.

Відповідач ТОВ Волинська факторингова компанія, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. по справі № 903/341/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви ПАТ Дельта Банк /т.2 а.с.4-13/.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- при укладенні договору відступлення права вимоги від 21.08.2014р. не було порушень п.п.1, 3, 7 част.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- відповідачу не було відомо про встановлені Національним банком України обмеження для ПАТ «Дельта Банк» згідно з постановою Правління НБУ № 102/БТ від 26.02.2014р., в редакції постанови Правління НБУ № 348/БТ від 12.06.2014р., на здійснення операцій банком без погодження з представником НБУ;

- судом не взято до уваги абз.3 ч.3 ст.92 ЦК України, за яким обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи лише в тому випадку, якщо саме третя особа, укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно. Зокрема, достеменно знала про відсутність у контрагента необхідного обсягу повноважень;

- судом безпідставно залишено поза увагою заяву відповідача про застосування строку позовної давності, поскільки позовна давність застосовується судом за заявою сторони, зробленою до винесення рішення;

- судом першої інстанції порушено норми процесуального права, ухваливши рішення з урахуванням поданої представником позивача заяви про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви, поскільки дана заява за своїм змістом є заявою про зміну предмета позову, яка у відповідності до част.3, 5 ст.46 ГПК України може бути подана до закінчення підготовчого засідання. Позивачем заяву про виправлення описки подано на стадії розгляду справи по суті та без доказів направлення її копії іншій стороні у справі; за відсутності представника відповідача у судовому засіданні 20.08.2018р.;

- ухвалою господарського суду Волинської області від 31.07.2018р. судове засідання по справі призначено на 20.08.2018р. на 11:40 год.; у судовому засіданні 20.08.2018р. судом оголошувалася перерва до 16:30 год. 20.08.2018р. При цьому судом першої інстанції не було повідомлено відповідача про проведення судового засідання 20.08.2018р. об 16:30 год., що є порушенням ч.2 ст.120, ч.3 ст.216 ГПК України.

Таким чином, на думку відповідача, рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18 прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю /т.2 а.с.4-13/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.09.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська факторингова компанія" на рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18 та призначено розгляд справи на 22.10.2018р. /т.2 а.с.2/.

Згідно з актом здачі судових справ від 03.10.2018р. справу № 903/341/18 господарського суду Волинської області передано до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018р. справу № 903/341/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М. та призначено до розгляду на 31.10.2018р.

18.10.2018р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано до суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, у яких вказує на повне та всебічне дослідження судом першої інстанції наявних у справі доказів і надання їм належної оцінки згідно із нормами чинного законодавства, правильне встановлення обставин справи, ухвалення законного та обгрунтованого рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. /т.2 а.с.31-35/.

25.10.2018р. ПАТ Дельта Банк подано відзив на апеляційну скаргу, у якому банк вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18 відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, ухвалене без порушень норм матеріального і процесуального права, на основі повного з'ясування обставин справи; просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. При цьому звернуто увагу на наступне:

- про порушення свого права та особу порушника ПАТ Дельта Банк дізнався 28.09.2015р. з Протоколу № 76 засідання Комісії з перевірки правочинів, а тому саме з 28.09.2015р. почався перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 21.08.2014р.;

- ПАТ Дельта Банк не мав права укладати оспорюваний договір без погодження з куратором банку, відповідно такий договір слід вважати укладеним з порушенням банком його господарської компетенції, що є підставою для визнання його недійсним згідно з част.1 ст.207 ГК України;

- заявою про виправлення описки АТ Дельта Банк не змінював ні предмету, ні підстав позову, оскільки АТ Дельта Банк не був кредитором за Кредитним договором від 30.06.2010р., а набув статус кредитора згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ Дельта Банк /т.2 а.с.42-49/.

31.10.2018 року судове засідання у справі № 903/341/18 не відбулося у звязку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_8 та із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_9 Учасники справи повідомлені про неможливість проведення судового засідання телефонограмою та шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці суду офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет /т.2 а.с.66-69/.

Після усунення обставин, які унеможливлювали проведення судового засідання, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року призначено справу № 903/341/18 до розгляду на 12.12.2018 року /т.2 а.с.70/.

На підставі розпорядження керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року № 01-04/72, у зв'язку з перебуванням у відрядженні судді-члена колегії по справі № 903/341/18 ОСОБА_9, проведено повторний автоматизований розподіл справи, яким визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г.,суддя Юрчук М.І. суддя Тимошенко.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська факторингова компанія" на рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18, яка призначена до розгляду 12.12.2018 року о 12:00 год. прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г.,суддя Юрчук М.І. суддя Тимошенко.

12.12.2018р. ТОВ «Волинська факторингова компанія» подано до суду письмові пояснення до апеляційної скарги та заперечення до відзиву АТ Дельта Банк /т.2 а.с.79-81/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року розгляд справи відкладено на 23.01.2019р. /т.2 а.с.86-87/.

23.01.2019р. в судовому засіданні представниками відповідача та позивача підтримано вимоги, викладені в апеляційній скарзі, письмових поясненнях від 12.12.2018р. та відзиві на апеляційну скаргу відповідно.

23.01.2019р. в судовому засіданні арбітражним керуючим ліквідатором ТОВ «Доброслав-Луцьк» ОСОБА_3 підтримано позицію апелянта.

Третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб участі уповноваженого представника в судовому засіданні 23.01.2019р. не забезпечила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином /т.2 а.с.90/.

Відповідно до част.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Поскільки ухвалою суду від 12.12.2018р. явка представників в судове засідання 23.01.2019р. обов'язковою не визнавалася, то на підставі част.12 ст.270 ГПК України колегія суддів визнала можливим провести розгляд справи без участі представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до част.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до част.4 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи ТОВ «Доброслав-Луцьк», дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброслав-Луцьк" (третя особа, позичальник) та ПАТ Кредитпромбанк укладено кредитний договір № 02.3/01/10-КЛТ, відповідно до умов якого банк надав кредитів (траншів) позичальнику на суму 1 500 000,00 грн. терміном погашення до 29.06.2012р., та зобов'язовувався повернути банку кредит і сплатити проценти за його користування у розмірі та порядку визначених кредитним договором.

Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором ТОВ "Доброслав-Луцьк" забезпечувалось іпотечним договором за № 02.3/01/106/10-КЛТ, посвідченим 30.06.2010р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим № 213, згідно з яким у іпотеку передано за актом прийому передачі :

- договір купівлі-продажу від 08.04.2005р., зареєстрованого в реєстрі за № 1791, серія бланку ВСА №№ 519966, 519865.

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7472414 від 09.06.2005р., серія бланку СВХ № 463130.

- технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (корпус ПУХ) від 24.03.2011р., вул. Лідавська, буд.2, м.Луцьк, Волинська обл.

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7471886 від 09.06.2005р., серія бланку СВХ № 463127.

- технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (шкіропосолочний цех) від 24.03.2011р., вул. Лідавська, буд. 2, м. Луцьк, Волинська область.

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7472630 від 09.06.2005р., серія бланку СВХ № 463131.

- технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (будівля цеху напівфабрикатів) від 24.03.2011р., вул.Лідавська, буд.2, м.Луцьк, Волинська область, що належить ТзОВ "Доброслав-Луцьк».

- Договором поруки № 02.3/01/П07/10-ПЛТ від 30.06.2010року, поручителем за яким виступав ОСОБА_7 .

27.09.2013р. між ПАТ Кредитромбанк та АТ Дельта Банк укладено Договір купівлі-продажу права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2466, відповідно до додатку № 1 якого відступлено право вимоги за кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ, позичальником за яким є ТОВ "Доброслав-Луцьк", у розмірі 1 390 000,00 грн. за купівельною ціною 601 036,00 грн. /т.1 а.с.58-63, 156-158/.

21 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (надалі первісний кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Волинська факторингова компанія (надалі новий кредитор, відповідач) укладено договір про відступлення права вимоги (надалі Договір) за кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю Доброслав-Луцьк, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1069 /т.1 а.с.66-69/.

Відповідно до ст.1 Договору, АТ Дельта Банк відступив ТОВ Волинська факторингова компанія належні йому майнові права за кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010 року із змінами і доповненнями, укладеним між ПАТ Кредитромбанк та ТОВ Доброслав-Луцьк, та всіма договорами забезпечення до кредитного договору:

- іпотечним договором № 02.3/01/106/10-КЛТ, укладеним між ПАТ Кредитромбанк та ТОВ Доброслав-Луцьк, посвідченим приватним нотаріусом Луцького МНО Волинської області ОСОБА_6 30.06.2010 та зареєстрованим в реєстрі за № 1374, предметом іпотеки за яким виступає майно: корпус ПУХ/Ф-1/ площею 2260,1 кв.м., шкіропосолочний цех/С-1/ площею 786,6 кв.м., будівля цеху Н/Ф/У-1 площею714,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Луцьк, вул. Лідавська, 2;

- договором поруки № 02.3/01/П07/10-ПЛТ від 30.06.2010р., укладеним між ПАТ Кредитромбанк та ОСОБА_7.

Відповідно до п.1.1 Договору, загальна сума заборгованості ТОВ Доброслав-Луцьк за кредитним договором становить 1 390 000,00 грн.

Відповідно до п.1.4 Договору, ціна відступлення права вимоги за кредитним договором становить 750 000,00 грн.

Згідно з п.1.5 Договору, новий кредитор зобовязаний сплатити на користь первісного кредитора ціну відступлення, зазначену у п.1.4 Договору, до 25.08.2014 року.

20.08.2014 року, тобто до укладення Договору, новим кредитором ТОВ Волинська факторингова компанія сплачено банку ціну відступлення.

У відповідності до п.3.1 Договору, первісний кредитор зобовязаний передати новому кредитору протягом пяти робочих днів з моменту повної оплати останнім ціни відступленого права вимоги за основним договором у розмірі та у терміни визначені в п.п.1.4-1.5, п.2.2 договору документи, що підтверджують право вимоги виконання зобовязання боржником, а саме: оригінал основного договору, оригінали договорів, що забезпечують виконання зобовязання боржника за основним договором, які зазначені в п.1.1 цього договору. Передача вищезазначених документів оформлюється актом прийому-передачі, що підписується повноважними представниками сторін.

21.08.2014р. між ПАТ ОСОБА_5 банк та ТОВ Волинська факторингова компанія підписано ОСОБА_4 прийомупередачі, скріплений печатками сторін, про передачу документів, що підтверджують право вимоги /т.1 а.с.70-71/.

Тобто даним актом приймання-передачі прав вимоги від 21.08.2014р. з урахуванням п.3.1 Договору сторони підтвердили оплату новим кредитором погоджену у договорі ціну відступлення у розмірі 750 000,00 грн.

26.02.2014р. постановою Правління Національного банку України № 102/БТ «Про надання кредиту для збереження ліквідності» з метою недопущення погіршення стану ліквідності АТ "Дельта Банк" та захисту інтересів його вкладників і кредиторів вирішено надати АТ "Дельта Банк" кредит для збереження ліквідності /т.1 а.с.202-203/.

12.06.2014р. постановою Правління Національного банку України № 348/БТ внесено зміни до постанови Правління Національного банку України № 102/БТ від 26.02.2014р., якими, серед іншого, пункт 4 доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) передбачити в кредитному договорі право Національного банку України призначити в АТ "Дельта Банк" представника НБУ для здійснення контролю за використанням кредиту для збереження ліквідності, функціональні обов'язки якого визначені згідно із додатком до цієї постанови» /т.1 а.с.204/.

Згідно з додатком до постанови Правління НБУ 12.06.2014р. № 348/БТ, операції банку та його клієнтів (за сумами в межах 1 контрагента в день), які попередньо (до здійснення операції) погоджуються з представником Національного банку України, а саме, зокрема, операції щодо зміни та реалізації заставного майно за наданими кредитами за сумами, що перевищують 10 000 тис. грн. /т.1 а.с.205/.

02.03.2015р. постановою Правління Національного банку України № 150 віднесено ПАТ ОСОБА_5 банк до категорії неплатоспроможних /т.1 а.с.87-90/.

02.03.2015р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51, розпочато з 03.03.2015р. процедуру виведення ПАТ ОСОБА_5 банк з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р./т.1 а.с.91-92/.

08.04.2015р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71, внесено зміни до рішення 02.03.2015р. № 51, а саме щодо запровадження в ПАТ ОСОБА_5 банк тимчасової адміністрації строком на 6 місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р./т.1 а.с.93/.

03.08.2015р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147, продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ ОСОБА_5 банк по 02 жовтня 2015 включно /т.1 а.с.94/.

02.10.2015р. постановою Правління Національного банку України № 664 відкликано банківську ліцензію та постановлено ліквідувати АТ ОСОБА_5 банк /т.1 а.с.95/.

02.10.2015р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181, розпочато процедуру ліквідації ПАТ ОСОБА_5 банк з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. /т.1 а.с.96/.

20.02.2017р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 продовжено строки ліквідації АТ ОСОБА_5 банк на два роки по 04.10.2019 включно /т.1 а.с.97/.

28.09.2015р. рішенням комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначено наказом № 67 від 11.03.2015р., оформленим протоколом № 76 від 28.09.2015р., вирішено затвердити результати перевірки та віднести до нікчемних у розумінні п.п.1, 2 та 3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Договір про відступлення права вимоги від 21.08.2014р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 1069, який укладений між ПАТ ОСОБА_5 банк та ТОВ Волинська факторингова компанія. Доручено Департаменту супроводження операцій клієнтів банку здійснити дії щодо поновлення в системах банку бухгалтерського обліку за рахунками для обліку кредитів заборгованості за Кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010, укладеним з ТОВ Доброслав-Луцьк. Доручено Генеральному департаментуправового забезпечення діяльності банку здійснити дії, зокрема, у разі необхідності розпочати/поновити претензійно-позовну роботу щодо застосування наслідків нікчемності зазначених договорів /т.1 а.с.72-75/.

23.12.2015р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ОСОБА_5 банк надіслано приватному нотаріусу ОСОБА_4, ОСОБА_7, ТОВ Доброслав-Луцьк та ТОВ Волинська факторингова компанія повідомлення про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р., у якому підставою для визнання нікчемності правочину вказано п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» /т.1 а.с.76-86/.

Таким чином, наявність рішенням комісії з перевірки правочинів, протокол № 76 від 28.09.2015р., щодо нікчемності Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. слугувало підставою для звернення ПАТ ОСОБА_5 банк до суду з позовом у даній справі про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. на підставі ст.ст.203, 215, 236 ЦК України та застосування наслідків його недійсності.

Рішенням господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. позов задоволено. При цьому рішення суду мотивовано порушенням при укладенні оспорюваного правочину п.п.1, 3, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яке виявилося у здійсненні банком відчуження майна (майнових прав) за ціною нажчою від звичайної. Крім того договір було укладено без погодження з представником Національного банку України, що суперечит постанові Правління НБУ № 348/БТ від 12.06.2014р.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення господарського суду Волинської області скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, з огляду на таке.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Договором є погоджена дія двох або більше сторін, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1, 2, 4 ст.202 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до част.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст.215 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Відповідно до ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009р., відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

У відповідності до п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013р. № 11, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Таким чином, питання дійсності чи недійсності оспорюваного правочину з'ясовується з огляду на обставини, які мали місце в момент його вчинення.

Згідно з частинами першою-третьою, п'ятою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з част.3 статті 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому частиною четвертою статті 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Таким чином, закон вимагає, щоб виконавчий орган товариства діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами товариства, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов'язок відшкодувати завдані товариству збитки.

Однак закон ураховує, що питання щодо визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій відноситься до внутрішніх взаємовідносин юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Разом з тим обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи (АТ "Дельта Банк") набуває юридичної сили для третьої особи (ТОВ «Волинська факторингова компанія») в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Судом встановлено, що 12.06.2014р. постановою Правління Національного банку України № 348/БТ «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України № 102/БТ від 26.02.2014р.» до АТ "Дельта Банк" застосовано обмеження, які полягали у призначенні в АТ "Дельта Банк" представника НБУ для здійснення контролю за використанням кредиту для збереження ліквідності, функціональні обов'язки якого визначені згідно із додатком до цієї постанови.

Так, згідно з додатком до постанови Правління НБУ 12.06.2014р. № 348/БТ, операції банку та його клієнтів (за сумами в межах 1 контрагента в день), які попередньо (до здійснення операції) погоджуються з представником Національного банку України, а саме, зокрема, операції щодо зміни та реалізації заставного майно за наданими кредитами за сумами, що перевищують 10 000 тис. грн. /т.1 а.с.205/.

Вказані постанови Правління Національного банку України містять гриф «банківська таємниця», що унеможливлює ознайомлення з зазначеними постановами у вільному доступі. Договір про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. не містить вказівки на обмеження повноважень ОСОБА_10 Директорів ОСОБА_11 та заступника ОСОБА_10 Директорів ОСОБА_12 при підписанні даного договору, зокрема, щодо необхідності його погодження з представником Національного банку України. А тому колегія суддів прийшла до висновку, що при укладенні оспорюваного договору відповідачу не було відомо про наявність обмежень у АТ "Дельта Банк" щодо здійснення його повноважень.

Окрім того, згідно з додатком до постанови Правління НБУ 12.06.2014р. № 348/БТ погодженню підлягали операції щодо зміни та реалізації заставного майно за наданими кредитами за сумами, що перевищують 10 000 тис.грн. Тобто вказана сума еквівалентна 10 000 000,00 грн.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. заборгованість за кредитом становила 1 390 000,00 грн., ціна відступлення 750 000,00 грн., що є меншими сумами, ніж 10 000 тис.грн., для яких необхідне погодження з представником Національного банку України.

Відповідно до п.п.1, 3, 7 част.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

28.09.2015р. рішенням комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначено наказом № 67 від 11.03.2015р., оформленим протоколом № 76 від 28.09.2015р., вирішено затвердити результати перевірки та віднести до нікчемних у розумінні п.п.1, 2 та 3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Договір про відступлення права вимоги від 21.08.2014р.

Рішення комісії мотивовано посиланням на те, що внаслідок укладення правочину відступлення майнових прав за кредитним договором, банк:

- відмовився від власних майнових вимог (п.1 ч.3 ст.38 названого вище Закону);

- втратив права на отримання грошових надходжень від позичальників, що не могло не вплинути на його фінансовий стан і на можливість виконувати власні зобов'язання (п.2 ч.3 ст.38 Закону);

- здійснив відчуження майна за ціною, значно нижчою від звичайної (п.3 ч.3 ст.38 Закону).

Судом першої інстанції правомірно вказано, що п.1 част.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосовано до спірних правовідносин, поскільки АТ "Дельта Банк" не здійснював безоплатного відчуження майна за Договором про відступлення права вимоги від 21.08.2014р., а зобов'язання ТОВ «Волинська факторингова компанія» по оплаті передбаченої даним договором ціни відступлення у розмірі 750 000,00 грн. виконані належним чином.

Судом відхиляються доводи позивача про відчуження майна (майнових прав) за ціною, значно нижчою від звичайної ціни, оскільки станом на дату укладення оспорюваного правочину сума заборгованості за кредитним договором перед ПАТ "Дельта Банк" була значно більшою за ціну відступлення права вимоги за оспорюваним договором від 21.08.2014р., зважаючи на таке.

Так, номінальний розмір заборгованості за кредитним договором не є тотожнім поняттям відносно ринкової ціни права вимоги цієї заборгованості.

Оцінка майна та майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, визначеними в ст. 9 Закону України "Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності (ст.3 Закону).

Висновки про вартість майна та майнових прав викладаються у звіті про оцінку майна, під яким слід розуміти документ, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюються підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

При визначенні ринкової вартості прав вимоги за кредитними договорами, які були відступлені, безумовно підлягають врахуванню такі фактори, як стан обслуговування боргу, платоспроможність позичальника, наявність застави, її належне оформлення, процес стягнення боргу або звернення стягнення на заставлене майно тощо.

Натомість позивачем не надано суду звіт про незалежну оцінку майна прав вимоги за оспорюваним договором. А тому відсутні підстави стверджувати про відчуження права вимоги за ціною нижчою від звичайної (ринкової).

Судом встановлено, що за договором від 27.09.2013р. позивачем придбано у ПАТ «Кредитпромбанк» право вимоги до позичальника ТОВ «Доброслав-Луцьк» за кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010р. за купівельною ціною 601 036,00 грн., яку в подальшому відчужив відповідачу за Договором про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. за ціною 750 000,00 грн., що значно перевищує його витрати на придбання даної вимоги.Тобто прибуток АТ "Дельта Банк" за цією операцією склав 148 964,00 грн. (750000,00 601 036,00). Отже у позивача відсутні підстави стверджувати, що банк поніс фінансові збитки, які виникли в результаті укладення спірного правочину.

При цьому судом враховано, що позивач АТ "Дельта Банк" не був кредитором за Кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010р., іпотекодержателем за іпотечним договором від 30.06.2010р.та стороною договору поруки від 30.06.2010р., а лише придбав право вимоги у ПАТ «Кредитпромбанк».

Одночасно судом взято до уваги, що згідно з даними офіційного сайту Фонду гаратування вкладів фізичних осіб, право вимоги за кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ було виставлене для продажу на прилюдних торгах 22.02.2018р. за ціною продажу 278000,00 грн. ОСОБА_5 торги не відбулися з причин відсутності зареєстрованих учасників /т.1 а.с.159-165/.

А тому посилання позивача на можливість отримання суми більшої, ніж ціна відступлення права вимоги, ґрунтується лише на припущенні та не є належним доказом обґрунтування позовних вимог.

В матеріалах справи відсутні докази настання неплатоспроможності АТ "Дельта Банк" або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим саме внаслідок укладеного з ТОВ «Волинська факторингова компанія» Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. Отже посилання позивача на порушення п.7 част.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким визначено нікчемність правочину, якщо його умови передбачають надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми докумнтами банку, є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, під час укладення договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. було дотримано усіх вимог, встановлених чинним законодавством України, та жодна з підстав нікчемності правочину, передбачена ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за цим договором не настала. А тому позовні вимоги щодо визнання договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. недійсним та застосування до відносин сторін наслідків недійсності правочину до задоволення не підлягають.

Щодо заяви відповідача ТОВ «Волинська факторингова компанія» про застосування строку позовної давності, поданої до суду 09.08.2018р /т.1 а.с.212-213/.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до част.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013р., частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Відтак заява про застосування позовної давності подається до винесення рішення судом першої інтанції, інших обмежень чи особливостей подання такої заяви законом не встановлено. А тому місцевим господарським судом безпідставно залишено заяву відповідача про застосування строку позовної давності, подану до ухвалення рішення судом, без розгляду.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Поскільки суд апеляційної інтанції дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог про визнання договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. недійсним, тому заява відповідача про застосування строку позовної давності залишена без задоволення.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке виявилося у прийнятті до розгляду заяви позивача від 20.08.2018р. про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви.

АТ ОСОБА_13 у позовній заяві, поданій до господарського суду Волинської області, просив:

3) застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р.: шляхом визнання АТ Дельта Банк стороною-кредитором за кредитним договором № 02.3/01/10-КЛТ від 30.06.2010р. /т.1 а.с.13/.

20.08.2018р. в судовому засіданні представником позивача подано заяву від 20.08.2018р. про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви, а саме просить суд викласти п.3 в наступній редакції:

- застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014р. шляхом визнання АТ Дельта Банк стороною-кредитора згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р. укладеним між ПАТ Кредитпромбанк та АТ Дельта Банк/т.1 а.с.225/.

Заява позивача від 20.08.2018р. судом розглянута та прийнята до розгляду.

Права та обов'язки учасників справи визначені ст.42 ГПК України.

Відповідно до част.2 ст.46 ГПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з част.3 ст.46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно з част.5 ст.46 ГПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Таким чином, нормами ГПК України не передбачено право позивача на подання заяви про виправлення описки у прохальній частині позовної заяви.

Тому в разі надходження до господарського суду заяви про виправлення описки у прохальній частині позовної заяви останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Волинської області від 16.07.2018р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2018р.

За своїм змістом подана під час розгляду справи по суті заява АТ «Дельта Банк» від 20.08.2018р. про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви є заявою про зміну предмета позову, поскільки було змінено матеріально-правову вимогу до відповідача.

За наведеного, позивачем порушено строк подання заяви про зміну предмета позову за відсутності доказів її надсилання учасникам справи відповідачу та третім особам, на що суд першої інтанції увагу не звернув.

Згідно з п.2 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п.1, 4 част.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з част.2 ст.277 ГПК України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення господарського суду Волинської області від 20 серпня 2018 року у даній справі № 903/341/18 необхідно скасувати у зв'язку із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

На підставі ст.129 ГПК України на позивача покладається 5313,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги,

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська факторингова компанія" на рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18 задоволити.

Рішення господарського суду Волинської області від 20.08.2018р. у справі № 903/341/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01014, м.Київ, бул.Дружби Народів, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська факторингова компанія" (43025, м.Луцьк, вул.Карбишева, 1, ) 5313,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 903/341/18 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "29" січня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.