РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2019Справа № 910/15141/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши матеріали господарської справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна"

про стягнення 46 580, 00 грн.

за участю представників:

позивача: не з'явились

відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 46 580, 00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15141/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 11.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у зв'язку з відсутністю у судовому засіданні представників сторін, розгляд справи відкладено до 22.01.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 26.12.2018 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" про участь позивача (представника) у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 910/15141/18 відмовлено.

Позивач, у судове засідання 22.01.2019 повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 243.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідно до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 181.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до розгляду справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу.

У судовому засіданні 22.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фортіс Юкрейн" (відповідач) 07.05.2018 укладено договір поставки № ОД/НХ-18-391НЮ, відповідно до якого останній зобов'язався передати позивачу у власність віники та мітли, в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а позивач прийняти і оплатити товар на умовах договору.

Згідно специфікації, яка є додатком № 1 до договору відповідач зобов'язався поставити мітли березові в кількості 3 100 одиниць, вартістю 31 620, 00 грн. та віники соргові в кількості 4 000 одиниць, вартістю 115 200, 00 грн., загальна вартість товару склала 146 820, 00 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018 товар має бути поставлений в обсягах та строки, які визначені графіком поставки.

У додатку № 2 до договору (графік поставки) сторони передбачили, що поставка товару здійснюється поквартально, в кількості 1000 одиниць (віники) та 775 одиниць (мітла березова) кожного кварталу.

Пунктом 5.2 договору поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018 сторони узгодили, що в межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки, відповідач зобов'язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок позивача у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж десяти робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом, електронною поштою, листом). У разі відсутності письмової заявки відповідача в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, відповідач самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов'язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу), визначеного графіком поставки (пункт 5.3 договору).

В матеріалах справи відсутні та суду не надано письмових заявок позивача про обсяг та строки поставки товару, визначеного умовами договору поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018.

Враховуючи дату укладення договору поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018 (що минула після першого кварталу) та пункт 5.3, відповідач зобов'язаний у строк не пізніше 30.06.2018 поставити мітли березові в кількості 775 одиниць загальною вартістю 7 905, 00 грн. та віники соргові в кількості 1 000 одиниць загальною вартістю 28 800, 00 грн., у строк не пізніше 30.09.2018 поставити позивачу мітли березові в кількості 775 одиниць загальною вартістю 7 905, 00 грн. та віники соргові в кількості 1 000 одиниць загальною вартістю 28 800, 00 грн., у строк не пізніше 31.12.2018 поставити мітли березові в кількості 775 одиниць загальною вартістю 7 905, 00 грн. та віники соргові в кількості 1 000 одиниць загальною вартістю 28 800, 00 грн.

Згідно пункту 16.1 строк дії договору сторони погодили з моменту його підписання до 31.12.2018, а в частині виконання обов'язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В якості доказів, що підтверджують поставку відповідачем товару позивач до позовної заяви долучив копії видаткових накладних № 215 від 01.06.2018 про поставку віників в кількості 4 000 одиниць вартістю 115 200, 00 грн. та № 236 від 12.06.2018 про поставку мітли березової в кількості 3 100 одиниць, вартістю 31 520, 00 грн.

Однак, позивач, посилаючись на пункт 11.3 договору, який передбачає, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому позивачем, відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 17 216, 15 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, спростовується твердження позивача про те, що відповідачем порушено строки поставки товару за договором № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018, оскільки товар поставлений у строки, визначені пунктом 5.3 договору.

Відтак, у позивача відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій у розмірі 17 216, 15 грн. за порушення строків постачання товару.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Основні зобов'язання, що виникли внаслідок укладення договору у відповідача - це поставка і передача товару, у позивача - прийняття товару та оплата його вартості.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві зазначає про те, що 01.06.2018 та 12.06.2018 відповідачем здійснено постачання товару неналежної якості, у зв'язку з чим нараховано штраф у розмірі 29 364, 00 грн.

В якості доказів, що підтверджують постачання товару неналежної якості, до позовної заяви позивачем долучено акт про фактичну якість і комплектність продукції від 25.06.2018.

Зі змісту акту про фактичну якість і комплектність продукції від 25.06.2018 вбачається, що в ньому мова йде про прибуття продукції на станцію призначення 23.05.2018, також міститься посилання на транспортну накладну № 215 від 25.05.2018, рахунок-фактуру № 71649 від 25.05.2018, тобто в акті відображено про поставку товару у травні місяці 2018 року, тоді як в позовній заяві та долучених до матеріалів справи копій видаткових накладних, зазначено іншу дату поставки товару - 01.06.2018 та 12.06.2018.

Дослідивши акт про фактичну якість і комплектність продукції від 25.06.2018 суд встановив, що зазначений документ складений в односторонньому порядку лише представниками позивача, без участі представника постачальника. Належних доказів того, що представник відповідача запрошувався до участі в перевірці якості поставленої продукції чи відмовився від підписання зазначеного акту матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 4.2 договору поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018 при виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника відповідача є обов'язковим.

Позивач зазначив, що належним чином повідомляв представника постачальника про дату та час перевірки фактичної якості та комплектності продукції. В якості доказів, що підтверджують повідомлення відповідача, до позовної заяви долучив копії опису вкладення від 19.06.2018 та фіскального чека від 19.06.2018.

Однак, як слідує з означеної копії опису вкладення, відповідачу надсилався лист-претензія, повідомлення, що ніяким чином не підтверджує надіслання відповідачу виклику про перевірку фактичної якості та комплектності продукції.

До того ж, матеріали справи не містять та суду не надано доказів повернення відповідачу товару або доказів, що позивач вчиняв які-небудь дії (письмове звернення до відповідача з вимогою про заміну неякісного товару) щодо неналежного виконання відповідачем умов договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною другою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 11.3 договору поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018 сторони погодили про те, що при постачанні неякісної продукції відповідач має проводити заміну продукції на якісну за власний рахунок у термін, що не перевищує двадцять діб та сплачувати штраф у розмірі 20 % від вартості поставленої продукції неналежної якості.

Аналізуючи пункт 11.3 договору, суд дійшов висновку про те, що підставою для нарахування штрафу є постачання відповідачем продукції неналежної якості або такого, який не відповідає вимогам ГОСТ та іншим вимогам до якості продукції.

Однак, твердження позивача про поставку відповідачем неякісної продукції за договором поставки № ОД/НХ-18-391НЮ від 07.05.2018 не відповідає фактичним обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи, що виключає можливість стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 29 364, 00 грн.

Встановивши відсутність покладених в основу позову обставин, суд відмовляє у його задоволенні повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна" про стягнення 46 580, 00 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.01.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк