ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3319/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія футболу "Футбольний клуб "Кобра", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 4675,33 грн
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 010/120/521вн від 10.04.2017;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, м. Харків, звернуся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія футболу "Футбольний клуб "Кобра", м. Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 4675,33 грн., з яких: 4059,36 грн. - основна заборгованість, 356,89 грн. - пеня, 61,36 грн. - 3% річних, 197,69 грн. - інфляційні втрати. Підставою для звернення позивача з даним позовом до суду стало порушення відповідачем умов укладеного між сторонами даного спору з надання послуг № 8/67 від 26.04.2018, в частині вчасної та в повному обсязі оплати за надані позивачем послуги.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.12.2018 об 11:30 год.

Протокольною ухвалою від 27.12.2018 у судовому засіданні оголошувалась перерва на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 28.01.2019 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, у судове засідання 28.01.2019 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. При цьому суд зазначає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 61121 м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 33-А, а з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 07.12.2018 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за вищезазначеною адресою, але не була ним отримана та повернута Укрпоштою до суду, за закінченням встановленого терміну зберігання.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені ст. 248 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів по справі покладено на сторони, суд, враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, згідно ч.9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.04.2018 між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Академія футболу «Футбольний клуб "КОБРА" (відповідач, замовник) укладений договір з надання послуг № 8/67 (договір).

Згідно п.1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати наступні платні послуги: забезпечення пожежної охорону об'єкта, у тому числі із залученням техніки, під час проведення культурно-масових заходів та спортивних змагань під час проведення Чемпіонату Харківської області з футболу за адресою: смт„ Буди, Харківська область, Харківський район, стадіон «ім. Юрія та ОСОБА_2» та надати акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.3 договору загальна сума договору складає 4059,36 грн. у тому числі ПДВ 676,56 грн., згідно розрахунку додаток № 1 та Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1102 «Про деякі питання надання платних послуг підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій України», спільних наказів МНС України, МЕРіТ України, МФ України № 1/2/1 від 03.01.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.01.2012 № 45/20358 «Про затвердження методики формування вартості платних послуг, які надаються підрозділами МНС України». Термін дії договору визначений з моменту підписання і до 31.12.2018, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до 3.1. договору замовник здійснює оплату платних послуг згідно акту виконаних робіт.

Надання виконавцем платних послуг замовнику здійснюється протягом десяти робочих днів (п. 4.1. договору).

Пунктом 6.1. сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по даному договору, сторони несуть відповідальність в розмірі облікової ставки НБУ.

На виконання умов даного договору Головне управління ДСНС України у Харківській області надало послуги на загальну суму 4059,36 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «Академія футболу «Футбольний клуб "Кобра" прийняв їх без будь-яких зауважень, що підтверджується актом виконаних робіт від 28.04.2018 № 8/67, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками замовника та виконавця.

Як вказує позивач, в порушення умов укладеного між сторонами договору від 26.04.2018, відповідач не розрахувався з позивачем за надані послуги.

26.04.2018 відповідач направив на адресу позивача лист-гарантію, в якому гарантував у строк до 04.05.2018 сплатити позивачу суму заборгованості за договором від 26.04.2018 в розмірі 4059,36 грн.

Натомість, у зазначений термін, заборгованість відповідачем сплачена не була, у зв'язку з чим на адресу відповідача була направлена претензія від 06.11.2018 про необхідність сплати заборгованості за договором від 26.04.2018, яка залишилась без відповідного реагування з боку відповідача.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 174, 179 ГК України, ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення господарських прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України).

Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, відповідно до наданого до матеріалів справи акту виконаних робіт від 28.04.2018, позивачем надані відповідачу платні охоронні послуги на загальну суму 4059,36 грн., за які відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами даного спору договору від 26.04.2018, не розрахувався та, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, має заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 4059,36 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобовязання з оплати за надані послуги за договором від 26.04.2018.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суми боргу за договором від 26.04.2018 в сумі 4059,36 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Законом щодо окремих видів зобовязань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В частині 2 статті 343 ГК України зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про надання послуг від 26.04.2018, позивач нарахував відповідачеві пеню за період з 29.04.2018 по 29.10.2018, яка складає 356,89 грн.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобовязань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 356,89 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 61,39 грн. та 197,69 грн. інфляційних витрат, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобовязання, підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є такими, що підтверджені матеріалами справи, не спростованими відповідачем, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія футболу "Футбольний клуб Кобра" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 33-А, ) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 8, ) суму боргу за надання послуг за договором № 8/67 від 26.04.2018 в розмірі 4059,36 грн., пеню в розмірі 356,89 грн., 3% річних в розмірі 61,39 грн., інфляційні втрати в розмірі 197,69 грн., судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 30.01.2019.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3319/18