УХВАЛА

01 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 908/2394/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд державного майна України, ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача RS International GMBH (Baarerstrasse 22, 6300 Zug, Switzerland)

про визнання недійсним договору позики,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг"

до Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд державного майна України, ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача RS International GMBH (Baarerstrasse 22, 6300 Zug, Switzerland)

про застосування правових наслідків недійсності договору позики,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2019 Публічне акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" звернулось із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

23.01.2019 до Касаційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг" про визнання зловживання Публічним акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" процесуальними правами, повернення касаційної скарги та застосування заходів процесуального примусу, яке обґрунтовано тим, що касаційна скарга подана на ухвалу про зупинення провадження у справі, яка не міститься у переліку відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

Відповідно до частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Суд залежно від конкретних обставин може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, які наведені у цій статті.

В даній ситуації, колегія суддів Касаційного господарського суду не вбачає обставин для визнання дій заявника як зловживання процесуальними правами та застосування до нього заходів процесуального примусу, а тому клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг" про визнання зловживання Публічним акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" процесуальними правами не підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.10.2018 залишити без змін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.10.2018 розгляд справи призначено на 03.06.2019 та у зв'язку із зверненням місцевого господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного органу для вручення судових документів на території Швейцарії провадження у даній справі зупинено до 03.06.2019.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018 скасовано ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.10.2018 та справу направлено до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, крім того, має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (Рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Крім того, Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, після їх перегляду в апеляційному порядку відповідно до пункту 12 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, не належать до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки), мають право подати касаційну скаргу.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Ураховуючи викладене Суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал судів першої інстанції та апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №908/2394/16 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат".

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №908/2394/16 за касаційної скаргою Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат".

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал квитанції №38139394 від 11.01.2019 на суму 3 524,00 грн.) повернути заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов