ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1223/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Євтушенко Б.В., за участі представників сторін: позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вагат-Транс» до публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення 2 251 739 грн. 85 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вагат-Транс» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Азот» (далі - відповідач), в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь на підставі Договору № 417-413 від 15.08.2017 року 2040250 грн. основного боргу, 156901 грн. 99 коп. інфляційних, 54588 грн. 87 коп. 3% річних, що разом складає 2251739 грн. 85 коп. та відшкодувати судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем свого обовязку з оплати наданих йому позивачем послуг за Договором № 417-413 від 15.08.2017 року.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі № 925/1223/18 за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду без поважних причин не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а. с. 88, 105).

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Позивач в особі свого представника в засіданні суду позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та в розмірі, зазначених у позовній заяві.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

15.08.2017 року відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Азот», як замовник, та позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вагат-Транс», як виконавець, уклали договір № 417-413 (далі Договір, а.с. 11-14), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобовязується виконати роботи по деповському ремонту (далі в тексті Договору - роботи) вагонів, саме: мінераловозів, цистерн і на піввагонів (далі в тексті Договору рухомий склад) з ремонтом причепа (котла), системи розвантаження (для мінераловоза), згідно з Правилами «Вагони вантажні залізниць України колії 1520 (1524) мм. Настанова з деповського ремонту ВНД УЗ 32.204.037-2013 (ЦВ-0142)», затверджених наказом Укрзалізниці № 468-Ц/од від 26.12.2013 року та інших нормативно-технічних документів, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи згідно з умовами даного Договору.

Сторони погодили усі істотні умови договору, і зокрема, домовилися про таке:

п. 1.3. обсяг робіт, які необхідно виконати згідно з даного договору, визначаються згідно з п. 3.5. цього Договору;

п. 1.4. роботи, запасні запчастини, комплектуючими і матеріалами, які не є предметом даного договору, які необхідні для виконання робіт по даному договору, оформлюється додатковою угодою сторін в письмовій формі;

п. 2.1. вартість робіт згідно з даним Договором складає 1057627 грн. в тому числі ПДВ 20 % - 176 271 грн. 17 коп.;

п. 2.2. вартість робіт згідно з даним договором визначається відповідно до обсягу виконаних робіт, визначених п. 3.5. Договору наступним чином:

п.п. 2.2.1. вартість деповського ремонту рухомого складу без урахування дослідження колісних пар, заміни обшивки кузова, запасних запчастин, комплектуючих, матеріалів і фарбування, нанесення знаків і написів на рухомому складі визначається згідно з Додатком № 3 до даного Договору;

п.п. 2.2.2. вартість заміни запасних запчастин, комплектуючих і матеріалів Виконавця визначається згідно з Додатком № 2 до даного Договору за виключенням випадків заміни запасних частин, комплектуючих і матеріалів із фонду замовника згідно з п. 3.7.-3.9. даного Договору;

п.п. 2.2.3. вартість робіт по дослідженню колісних пар визначаються згідно з Додатком № 3 до даного Договору;

п.п. 2.2.4. Вартість робіт з фарбування, нанесенню знаків і написів на рухомому складі визначаються згідно з Додатком 3 4 до даного Договору;

п. 2.4. вартість робіт оплачується замовником виконавцю по факту виконання робіт на підставі актів виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін протягом 30 банківських днів з моменту їх підписання шляхом перечислення грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний у даному Договорі;

п. 3.15. замовник протягом 15 робочих днів з дати отримання акту виконаних робіт за відсутності заперечень до виконаної роботи та/або оформленню акта виконаних робіт повинен підписати наданий виконавцем акт виконаних робі;

п.п. 4.2.1. п. 4.2. замовник зобовязаний прийняти рухомий склад після виконаних робіт виконавцем згідно з умовами даного Договору;

п.п. 4.3.1. п. 4.3. виконавець має право отримувати оплату за виконані роботи, в строки згідно з п. 2.4. даного Договору;

п. 6.1. за невиконання обовязків за даним Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України;

п. 10.1. всі зміни і доповнення до даного договору повинні бути погоджені обома сторонами у письмовій формі шляхом оформлення Додаткових угод до договору. Електронні і факсимілярні копії мають юридичну силу до обміну оригіналами не пізніше 14 днів з дати підписання електронних чи фіксимілярних копій;

п. 10.2. всі додатки та доповнення є невідємною частиною Договору, їх кількість, погоджена обома сторонами, не обмежується.

Відповідно до п. 9.1. Договору, даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.08.2018 року, а в частині гарантій і взаєморозрахунків до повного їх виконання.

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками.

До даного Договору сторони підписали наступні додатки: Додаток № 1 вартість деповського ремонту рухомого складу з урахуванням ж/д тарифу; Додаток № 2 вартість заміни запасних запчастин, комплектуючих і матеріалів; Додаток № 3 вартість робіт по дослідженню колісних пар; Додаток № 4 вартість робіт по фарбуванню, нанесенню знаків і написів на рухомий склад, які згідно з п. 10.5. Договору є його невідємними частинами (а.с. 14 зворот - 16).

Сторони погодили та підписали наступні додаткові угоди до Договору (а.с. 16 зворот-18 зворот):

Додаткову угоду № 1 від 17.11.2017 року, якою п. 2.1 був викладений у новій редакції (доповнений підпунктами 2.1.1 і 2.1.2), відповідно до якої, зокрема, передбачався обовязок Відповідача сплатити авансовий платіж у розмірі 1000 000,00 грн. протягом 15 банківських днів з моменту підписання додаткової угоди;

Додаткову угоду № 2 від 07.12.2017 року, якою п.2.1 був викладений у новій редакції, вартість робіт за Договором встановлена у сумі 4 357 627,00 грн. з ПДВ (збільшена на 3300000,00 грн.). Підпунктом 2.1.2 Договору передбачений обовязок Відповідача здійснити ще один авансовий платіж у сумі 1 000 000,00 грн. протягом 15 банківських днів з моменту підписання Додаткової угоди № 2 (до 27.12.2017 включно). Наступні платежі оплачуються по факту виконання робіт на підставі підписаних сторонами актів протягом 30 банківських днів з моменту їх підписання, за вирахуванням авансових платежів (пп.2.1.3 Договору);

Додаткову угоду № 3 від 27.08.2018 року, якою сторони продовжили строк дії Договору до 31.12.2018 року та внесли зміни щодо адреси та реквізитів замовника.

Інші умови Договору, крім тих, що зазначені у додаткових угодах, залишені без змін.

Із актів надання послуг № 624 від 01.112017 року на суму 114080 грн. з ПДВ, № 640 від 01.11.2017 року на суму 125420 грн. з ПДВ, № 709 від 17.11.2017 року на суму 264440 грн. з ПДВ, № 752 від 04.12.2017 року на суму 84120 грн. з ПДВ, № 753 від 04.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 762 від 04.12.2017 року на суму 54120 грн., № 763 від 04.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 776 від 08.12.2017 року з ПДВ, № 777 від 08.12.2017 року з ПДВ, № 778 від 08.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 785 від 12.12.2017 року на суму 53100 грн. з ПДВ, № 786 від 12.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 787 від 12.12.2017 року на суму 53610 грн. з ПДВ, № 788 від 12.12.2017 року на суму 52590 грн. з ПДВ, № 789 від 12.12.2017 року на суму 53100 грн. з ПДВ, № 790 від 12.12.2017 року на суму 45960 грн. з ПДВ, № 791 від 12.12.2017 року на суму 53100 з ПДВ, № 819 від 18.12.2017 року на суму 61460 грн. з ПДВ, № 820 від 18.12.2017 року на суму 108610 грн. з ПДВ, № 821 від 18.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 822 від 18.12.2017 року на суму 70530 грн. з ПДВ, № 823 від 18.12.2017 року на суму 192590 грн. з ПДВ, № 824 від 18.12.2017 року на суму 207080 грн. з ПДВ, № 825 від 18.12.2017 року на суму 107960 грн. з ПДВ, № 826 від 18.12.2017 року на суму 68990 грн. з ПДВ, № 846 від 22.12.2017 року на суму 203100 грн. з ПДВ, № 855 від 27.12.2017 року на суму 53610 грн. з ПДВ, № 856 від 27.12.2017 року на суму 47960 грн. з ПДВ, № 857 від 27.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 858 від 27.12.2017 року на суму 47960 грн. з ПДВ, № 859 від 27.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 860 від 27.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 871 від 28.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 872 від 28.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 873 від 28.12.2017 року на суму 47960 грн. з ПДВ, № 874 від 28.12.2017 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 875 від 28.12.2017 року на суму 49500 грн. з ПДВ, № 5 від 09.01.2018 року на суму 47960 грн. з ПДВ, № 6 від 09.01.2018 року на суму 47960 грн. з ПДВ, № 7 від 09.01.2018 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 8 від 09.01.2018 року на суму 47960 грн., № 9 від 09.01.2018 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 10 від 09.01.2018 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 15 від 10.01.2018 року на суму 46460 грн. з ПДВ, № 16 від 10.01.2018 року на суму 52080 грн. з ПДВ, № 17 від 10.01.2018 року на суму 45960 грн. з ПДВ, № 18 від 10.01.2018 року на суму 52080 грн. з ПДВ, № 37 від 11.01.2018 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 38 від 11.01.2018 року на суму 54120 грн. з ПДВ, № 433 від 02.07.2018 року на суму 339810 грн. з ПДВ, та дефектних актів № 1 від 25.10.2017 року, № 787 від 12.11.2017 року, № 1 від 04.12.2017 року, № 2 від 04.12.2017 року, № 1 від 07.12.2017 року, № 2 від 07.12.2017 року, № 1 від 08.12.2017 року, № 2 від 08.12.2017 року, № 3 від 08.12.2017 року, № 1 від 15.12.2017 року, № 1 від 14.02.2018 року, вбачається, що позивачем були надані відповідачу, передбачені договором № 417-413 від 15.08.2017 року роботи та послуги у листопаді 2017 року 02.07.2018 року, відповідачем такі роботи та послуги прийняті в повному обсязі без зауважень, що підтверджується відповідними підписами його представників та печатками юридичної особи (а.с. 19-68).

Як вбачається із банківської виписки з рахунку позивача про рух коштів за інтервал дат 22.11.2017 року, виписок з банківського рахунку позивача за період з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року, за період з 19.06.2018 року по 27.06.2018 року, за період з 06.07.2018 року по 11.07.2018 року, відповідач в особі свого Дочірнього підприємства «Хімік» ПАТ «Азот» свої зобовязання з оплати робіт і послуг, наданих позивачем, по Договору виконав частково, а саме: 22.11.2017 року ним був сплачений авансовий платіж у розмірі 1000000 грн., 15.02.2018, 23.02.2018, 19.06.2018, 27.06.201806.07.2018, 11.07.2018 року відповідачем здійснена часткова оплата заборгованості за Договором на суму 693510 грн. (а. с. 69-72).

Зазначені вище проплати здійснені від імені відповідача ОСОБА_2 підприємством «Хімік» ПАТ «Азот» на підставі довіреності № 500-10/903 від 20.11.2017 року та додатку № 1018/413 від 10.11.2017 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, довіреності № 500-10/331 від 25.01.2018 року та додатку № 25-25/413 від 24.01.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, № 500-10/428 від 05.02.2018 року та додатку № 2625/413 від 01.02.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, довіреності № 500-10/1819 від 17.04.2018 року та додатку № 4004/413 від 16.04.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, довіреності № 500-10/1820 від 17.09.2018 року та додатку № 4003/413 від 16.04.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, довіреності № 500-10/1859 від 24.04.2018 року та додатку № 4054/413 від 23.04.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, довіреності № 500-10/2084 від 02.05.2018 року та додатку № 4261/413 від 27.04.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року, довіреності № 500-10/2282 від 14.05.2018 року та додатку № 4450/413 від 14.05.2018 року до договору доручення № 325-500 від 10.07.2017 року (а. с. 73-80).

Сторонами був підписаний акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2017 року по березень 2018 року за договором № 417-413 від 15.08.2017 року згідно з яким, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.03.2018 року становила 2539690 грн.

У звязку з невиконанням відповідачем умов договору щодо оплати наданих позивачем робіт та послуг, позивач направив на адресу відповідача 21.06.2018 року претензію про сплату заборгованості за договором № 417-413 від 15.08.2017 року за вих. № 656 з вимогою про сплату останнім 2788885 грн. 81 коп. заборгованості, яка виникла за зобовязання відповідача згідно з договором № 417-413 від 15.08.2017 року та повідомив, що у разі її непогашення він буде змушений звернутися з позовом до суду про її примусове стягнення та стягнення передбачених договором штрафних санкцій (а. с. 82, докази направлення а. с. 82 зворот). Зазначена претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та виконання.

26.09.2018 року між відповідачем публічним акціонерним товариством «Азот», як стороною-1, та позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Вагат-Транс», як стороною-2, укладена Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог (а. с. 83), за умовами якої, сторона-1 та сторона-2 , на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, дійшли згоди про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що виникли за наступними договорами, за якими сторона-1 та сторона-2 є сторонами: сторона-1 має перед сторона-2 невиконане зобовязання з оплати виконаних робіт в сумі 2390150 грн. в т.ч. ПДВ за договором № 417-413 від 15.08.2017 року, за якими сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором; сторона-2 має перед стороною-1 зобовязання повернути попередню оплату в сумі 349900 грн. в т.ч. ПДВ згідно з Додаткової угоди № 5 від 21.09.2018 року до договору № 418-413 від 15.08.2017 року, згідно якого сторона-2 є боржником, а сторона-1 кредитором (п.п. 1.1.-1.2. п.1).

Відповідно до п.п. 2-3 зазначеної Угоди, сторони дійшли згоди щодо зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 349900 грн. та після такого зарахування заборгованість сторони-1 перед стороною-2 щодо оплати виконаних робіт за договором № 417-413 від 15.08.2017 року становить 2040250 грн. в т.ч. ПДВ.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача перед ним за договором № 417-413 від 15.08.2017 року становить 2251739 грн. 85 коп., а саме: 2040250 грн. основного боргу, 156901 грн. 99 коп. інфляційних, 54588 грн. 87 коп. 3% річних. Вимога позивача до відповідача про їх стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 417-413 від 15.08.2017 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обовязків сторін за цим договором.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов'язань послуг та підряду, загальні положення про послуги визначені главою 63, про підряд - параграфом 1 глави 61 ЦК України, статтями 837-864 ЦК України, ст. 324 ГК України, про зобовязання і договір розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обовязку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси субєктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обовязки субєкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон повязує виникнення майнових прав та обовязків субєктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, 902, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; виконавець повинен надати послугу особисто; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що договором № 417-413 від 15.08.2017 року сторонами досягнуто згоди про виконання позивачем робіт по деповському ремонту вагонів, саме: мінераловозів, цистерн і на піввагонів з ремонтом причепа (котла), системи розвантаження (для мінераловоза), сторонами умови даного договору виконувалися, виконання позивачем робіт та надання послуг відповідачу у листопаді 2017 року 02.07.2018 року ним підтверджено належними доказами, відповідачем не спростовано, тому позовні вимога про стягнення 2040250 грн. підлягає до задоволення.

Крім того, про наявність спірної заборгованості позивачу було відомо, що підтверджується підписами його представника та печатками на акті звірки взаємних розрахунків та на Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.09.2018 року, що також свідчить про визнання ним такої заборгованості.

У звязку з простроченням відповідачем грошового зобовязання з оплати наданих послуг, позивач просив стягнути з відповідача за період прострочення з 08.12.2017 року по 02.07.2018 року 156901 грн. 99 коп. інфляційних, 54588 грн. 87 коп. 3% річних.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум 156901 грн. 99 коп. інфляційних втрат, 54588 грн. 87 коп. 3% річних за період прострочення з 08.12.2017 року по 02.07.2018 року, суд керується приписами ч. 2 ст.625 ЦК України, розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Вимога позивача в цій частині позову відповідає наведеним нормам законодавства, умовам договору, встановленим обставинам справи, розрахунок спірних сум інфляційних втрат і 3% річних проведено правильно, тому судом визнається такою, що також підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору № 417-413 року, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків за надані позивачем послуги та виконані роботи, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 2040250 грн. основного боргу, 156901 грн. 99 коп. інфляційних втрат, 54588 грн. 87 коп. 3% річних судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 33776 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азот», ідентифікаційний код юридичної особи 00203826, місцезнаходження: 18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вагат-Транс», ідентифікаційний код юридичної особи 37298527, місцезнаходження: 63701, Харківська область, м. Купянськ, вул. Сватівська, 2Б 2040250 грн. основного боргу, 156901 грн. 99 коп. інфляційних втрат, 54588 грн. 87 коп. 3% річних, 33776 грн. 10 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24.01.2019 року.

Суддя В.М. Грачов