ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019

м. Дніпро

Справа № 904/5238/18

за позовом Приватного підприємства "Альянс-Запчастина", м.Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором виконання робіт в сумі 801 138,13 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Альянс-Запчастина" звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" і просить суд стягнути 609 797,28 грн. - боргу, 158 068,11 грн. - пені, 17 314,84 грн. - інфляційних витрат, 15 957,90 грн. сума процентів та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором підряду №2017/д/ТО/1110/19 від 31.07.2017р. в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

03.12.2018р. Позивач подав заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2018р. в задоволенні клопотання Приватного підприємства "Альянс-Запчастина" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовлено.

11.12.2018р. Позивач заявив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2018р. в задоволенні клопотання Приватного підприємства "Альянс-Запчастина" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

13.12.2018р. Відповідач заявив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2018р. в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

13.12.2018р. Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до умов п.8.9. Договору, Підрядник зобов’язаний контролювати наявність державної реєстрації, знаходження за місцем реєстрації і своєчасну сплату податків і зборів та інших обов’язкових платежів підприємствами-контрагентами Підрядника,

Отже Відповідач вважає, що останній має право здійснювати притримання грошових коштів, призначених до виплати Позивачу. За таких обставин, Відповідач вважає, що не допустив порушення взятих на себе зобов’язань перед Позивачем з оплати виставленого рахунку №СФ-0000001 від 12.02.2018р. за договором підряду №2017/д/ТО/1110/19 від 31.07.2017р. і як наслідок, вимоги Позивача, щодо стягнення з Позивача заборгованості у сумі 609 797,28 грн. є необґрунтованими.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017р. між Приватним підприємством "Альянс-Запчастина" (далі-Виконавець, Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі-Замовник, Відповідач) було укладено Договір підряду №2017/д/ТО/1110/19 (далі-Договір) (а.с.14-26).

Відповідно до п.1.1. Договору, Підрядник зобов’язується за дорученням Замовника здійснити роботи з капітального ремонту залізного крану КЖ-561 (зав№289, інвентарний №4219568), у відповідності до правил заводського ремонту та відомістю дефектів, провести повний технічний огляд з видачею експертно-технічного висновку про продовження строку експлуатації на 3 роки та повним технічним оглядом кранової установки, далі-Роботи, а Замовник зобов’язується надати об’єкт Робіт (ремфонд) Підряднику, прийняти виконані роботи по акту та оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно п.1.2. Роботи виконуються з нових матеріалів та запасних частин (згідно відомостей дефектів) на території Підрядника. Матеріали, послуги машин та механізмів – Підрядника.

В пункті 2.1. Договору визначено, вартість робіт по капітальному ремонту залізничного крану КЖ-561 (зав№289, інвентарний №4219568) складає 1 555 664,40 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) – 311 123,88 грн. всього 1 866 797,28 грн. з ПДВ.

Вартість робіт, які до руно до виконання Підряднику являється твердою та перегляду в сторону збільшення не підлягає протягом всього строку дії даного Договору (п.2.2.).

Відповідно до п.2.4. Договору, оплата Замовником вартості робіт, здійснюється протягом 45 календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт та виставлення рахунку.

Згідно п.2.5. Договору, датою здійснення оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Замовника.

На виконання умов Договору, Позивач виконав роботи з капітального ремонту залізничного крану КЖ-561, госп.№289, інв..№421568, а Відповідачем були прийняті виконані підрядні роботи та 12.02.2018р. підписаний Акт виконаних робіт на суму 1 866 797,28 грн. без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідач виконав свої зобов’язання за даним Договором частково, та не провів повний розрахунок за виконані підрядні роботи, у зв’язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідач здійснив наступні платежі:

29.03.2018р. – на суму 607 000,00 грн.

15.06.2018р. – на суму 400 000,00 грн.

10.07.2018р. – на суму 250 000,00 грн. (а.с. 39-42)

Залишок суми основного боргу складає 609 797,28 грн.

Відповідачем підрядні роботи належним чином у встановлені Договором строки не оплачені, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час розгляду справи доказів оплати виконаних підрядних робіт у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 609 797,28 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних підрядних робіт, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 158 068,11 грн. за період з 30.03.2018р. по 27.09.2018р.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення пені, оскільки договором не встановлено неустойку у вигляді пені за порушення зобов’язання, а у відповідності до ст.548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується (різновидом забезпечення є неустойка), якщо це встановлено договором або законом.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу 3% річних у розмірі 15 957,90 грн. за період з 30.03.2018р. по 09.11.2018р. та інфляційні втрати у розмірі 17 314,84 грн. за період з 30.03.2018р. по 08.11.2018р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно та позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 15 957,90 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 17 314,84 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат у сумі 17 314,84 грн. є такими що підлягають задоволенню в сумі заявленої Позивачем.

Заперечення Відповідача судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі факт укладення Договору, факт виконання робіт, а також не заперечується часткова оплата Відповідачем.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України)

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 609 797,28 грн., - боргу, 15 957,90 грн. - 3% річних, 17 314,84 грн. - інфляційних витрат. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 549, 610-612, 837, 846 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", (50026, м.Кривий Ріг, ) на користь Приватного підприємства "Альянс-Запчастина", (50053, м.Кривий Ріг, вул.Конституційна, буд.23, м.Кривий Ріг, ) заборгованість у розмірі 609 797,28 грн., 17 314,84 грн. – інфляційні витрати, 15 957,90 грн. – 3% річних, судовий збір у розмірі 9 646,04 грн.

В іншій частині позову – відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

23.01.2019

Повне рішення складено 23.01.2019