ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р., м. Київ Справа№ 910/11508/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 17.01.2019

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чароітбуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018

у справі №910/11508/18 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чароітбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93»

про стягнення 17 104,50 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чароітбуд» (надалі - ТОВ «БК Чароітбуд», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» (надалі - ТОВ «Пролог-93», відповідач) про стягнення 17 104,50 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2017 між сторонами було укладено договір підряду №15, за умовами якого позивач зобов'язався виконати роботи з поточного ремонту епоксидного покриття на території паркінгу - 70м2, що розміщений за адресою: м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно-Хрещатицька, 13/5 (БЦ Ігорівський), а відповідач зобов'язався прийняти ці роботи та оплатити їх. Позивач зазначає, що ним було виконано роботи за договором у повному обсязі на суму 57 015,00 грн, що підтверджується актом здачі-прийому виконаних робіт від 13.07.2018 на суму 57 015,00 грн, направленим на адресу відповідача супровідним листом №347 від 13.07.2018. Проте, оскільки відповідач, в порушення умов договору ці роботи не оплатив у повному обсязі, то з урахуванням здійсненої попередньої оплати, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17 104,50 грн.

1.3. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що договір підряду №15 від 12.09.2017 між сторонами не укладався, а акт здачі-прийому виконаних робіт від 13.07.2018 на суму 57 015,00 грн підписаний в односторонньому порядку лише позивачем. Крім того, за твердженнями відповідача, у зв'язку з невиконанням зобов'язання позивачем, роботи були виконані іншою організацією в зовсім інших параметрах, обсязі та з використанням інших матеріалів.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Звертаючись до суду з даним позовом, у позовній заяві позивач посилається на факт укладення між сторонами договору підряду №15 від 12.09.2017 у редакції, наданій позивачем.

2.2. Разом з цим, як вбачається з поданих доказів, Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» вказаний договір не підписаний, так само і не підписані додатки до нього (Протокол узгодження договірної ціни та Правила експлуатації безшовних полімерних покриттів підлог на основі епоксидних матеріалів).

2.3. 28.09.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чароітбуд» грошові кошти в розмірі 39 910,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням №625 від 28.09.2017 на суму 39 910,50 грн із зазначенням призначення платежу: «Попередня оплата за ремонт покриття згідно договору №15 від 12.09.2017р. в т.ч. ПДВ 20% 6651,75 грн» та випискою по рахунку позивача.

2.4 13.06.2018 відповідач направив позивачу вимогу №1274 від 12.06.2018, у якій просив протягом 7 календарних днів з дня пред'явлення вимоги виконати оплачені відповідачем роботи по ремонту покриття, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.06.2018.

2.5. 09.07.2018 ТОВ «Пролог-93» направило ТОВ «БК «Чароітбуд» вимогу №1282 від 09.07.2018, у якій повідомило про відмову від виконання робіт та просило повернути отримані кошти у вигляді оплати невиконаних робіт у розмірі 39 910,50 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 09.07.2018. За наслідками відстеження поштового відправлення з відомостей офіційного веб-сайту Укрпошти, вимога №1282 від 09.07.2018 вручена адресату за довіреністю - 26.07.2018.

2.6. 14.07.2018 позивач направив відповідачу супровідний лист №347 від 13.07.2018, в якому просив підписати акт приймання виконаних будівельних робіт та договір підряду №15 від 12.09.2017 протягом 5 робочих днів з дати отримання листа, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 14.07.2018.

2.7. Відповідно до змісту листа ТОВ «Пролог-93» б/н від 31.07.2018, останній відмовився підписувати наданий акт, мотивуючи тим, що в листі №347 від 13.07.2018 позивач вказує про виконання повного об'єму робіт в листопаді 2017 року, в той час, як акт виконаних робіт датований 13.07.2018, що не відповідає дійсності. Окрім того, відповідач зазначив, що договір підряду №15 від 12.09.2017 відповідачем не підписаний.

2.8. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/11700/18 за позовом ТОВ «Пролог-93» до ТОВ «БК Чароітбуд» про стягнення 39 910,50 грн на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

2.9. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 у справі №910/11700/18 відмовлено ТОВ «Пролог-93» у задоволенні позову. Вказане рішення суду не набрало законної сили, оскільки оскаржене до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, місцевим судом при розгляді справи №910/11700/18 встановлено, що отримання ТОВ «БК Чароітбуд» від ТОВ «Пролог-93» 29.09.2017 грошових коштів з призначенням платежу «Попередня оплата за ремонт покриття згідно договору №15 від 12.09.2017» виключає можливість визнання таких коштів безпідставно набутими, оскільки такі грошові кошти були сплачені за виконання робіт з ремонту полімерного покриття.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі №910/11508/18 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «БК Чароітбуд» до ТОВ «Пролог-93» про стягнення 17 104,50 грн.

3.2. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що з огляду на відсутність належних та достатніх доказів укладення між сторонами договору №15 від 12.09.2017 в письмовій формі відповідно до вимог статті 208 Цивільного кодексу України, проте, враховуючи здійснення відповідачем оплати коштів за ремонт покриття, що свідчить про конклюдентні дії, на переконання суду, між сторонами було укладено договір підряду на виконання робіт у спрощений спосіб, у зв'язку з чим між ними склалися зобов'язальні правовідносини.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що посилання у призначенні платежу платіжного доручення №625 від 28.09.2017 на договір №15 від 12.09.2017 не означає укладення такого договору в письмовій формі в поданій позивачем редакції, з огляду на недостатність відповідних доказів дотримання процедури укладення відповідного договору, передбаченої законодавством.

Разом з тим, враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» суд дійшов висновку, що невручення відправлення (вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» №1282 від 09.07.2018) під час доставки 13.07.2018 є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) ТОВ «БК Чароітбуд» щодо його належного отримання. А тому відповідач скористався наданим йому правом на односторонню відмову від договору, шляхом направлення позивачу вимоги №1282 від 09.07.2018.

Крім того, місцевий суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази виконання позивачем робіт за договором підряду після здійснення попередньої оплати відповідачем або ж у строк, встановлений у вимозі ТОВ «Пролог-93» №1274 від 12.06.2018.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 17 104,50 грн заборгованості.

4.2. Крім того, скаржник просив розглядати апеляційну скаргу ТОВ «БК Чароітбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 з повідомленням (викликом) учасників справи.

4.3. Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недоведеність виконання позивачем вказаних робіт для відповідача у жовтні - листопаді 2017 року.

Скаржник зазначає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив наявні в матеріалах справи докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

4.4. Позивач вказав, що суд першої інстанції, на його думку, не обґрунтовано відхилив заяви свідків позивача як належні докази виконання останнім робіт, оскільки, на думку скаржника, суду було надано заяви свідків - працівників, які безпосередньо знаходились на вказаному об'єкті та особисто виконували роботи, об'єм яких, було зафіксовано у акті виконаних робіт від 13.07.2018, як того вимагає ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України.

4.5. Щодо не підписання акту виконаних робіт від 13.07.2018 скаржник зазначив, що підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

4.6. Скаржник також не погодився з висновком суду першої інстанції, що відповідач скористався наданим йому правом на односторонню відмову від договору підряду, шляхом направлення позивачу вимоги №1282 від 09.07.2018, оскільки на думку ТОВ «БК Чароітбуд» в силу положень ст.849 Цивільного кодексу України замовнику надано право відмовитись від договору до закінчення роботи. А тому, оскільки відповідач направив позивачу лист про відмову від договору підряду в липні 2018, після фактичного виконання позивачем робіт у жовтні - листопаді 2017 року, то у відповідача відсутнє право відмовлятись від зазначеного договору підряду після фактичного виконання робіт позивачем. Тобто, неможливим є застосування норм ст.849 Цивільного кодексу України у даних правовідносинах.

4.7. Також скаржник заперечив проти доводів відповідача про виконання робіт іншою організацією (ПП «ВС-БІЛД») замість позивача, оскільки позивач виконав замовлені відповідачем роботи з ремонту епоксидного покриття в жовтні-листопаді 2017 року, а організація ПП «ВС-БІЛД» виконувала роботи в липні 2018 року, тобто через 8 (вісім) місяців пізніше.

На думку скаржника, неприпустимим є ототожнення робіт, проведених у різний час, із застосування різних матеріалів у різних параметрах та обсягах виконання. Так, позивач зазначає, що посилання відповідача на виконання робіт іншою організацією свідчить про його свідоме бажання уникнути розрахунку за виконані роботи з позивачем та не спростовують факту належного виконання позивачем робіт з поточного ремонту епоксидного покриття на території паркінгу - 70 кв.м, що розміщений за адресою: м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно- Хрещатицька, 13/5 (БЦ Ігорівський). Крім того, позивач вказує, що жодних заяв щодо неякісного виконання робіт відповідачем не заявлялось.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, мотивуючи тим, що доводи, викладені у скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях позивача, а рішення місцевого суду від 12.11.2018 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з чим, відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

5.2. У запереченнях на відзив на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідач помилково ототожнює різні види доказів: первинні документи, що є письмовими доказами та показання свідків.

Інші твердження, викладені у запереченнях на відзив, аналогічні за своїм змістом доводам, які зазначено в апеляційній скарзі.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 30.11.2018 позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 12.11.2018 у справі №910/11508/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача. Враховуючи клопотання скаржника про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з викликом представників сторін, справу №910/11508/18 призначено до розгляду на 17.01.2019 з повідомленням (викликом) учасників справи.

6.3. 17.12.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових пояснень та копії рішення господарського суду міста Києва від 08.11.2018 у справі №910/11700/18.

Скаржник зазначив, що вказане рішення у справі №910/11700/18 він не мав змоги подати раніше з апеляційною скаргою в порядку ч.2 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, оскільки повний текст зазначеного вище рішення було отримано апелянтом лише 13.12.2018.

6.4. 09.01.2019 та 17.01.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли клопотання про виклик та допит свідків - ОСОБА_2 (директора ТОВ «БК Чароітбуд») та працівників - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Скаржник просив апеляційний суд викликати вказаних осіб до суду та допитати їх у якості свідків, оскільки місцевим судом відхилено факти, викладені у нотаріально посвідчених заявах свідків від 10.10.2018. При цьому, позивач вказав, що обставини, зазначені у вказаних заявах свідків безпосередньо стосується предмета спору у даній справі та підтверджують факт виконання позивачем робіт саме для відповідача та на об'єкті за адресою: м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно- Хрещатицька, 13/5 (БЦ Ігорівський).

Розглянувши вказані клопотання, колегія суддів відмовляє в їх задоволенні та зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. При цьому, згідно з ч.1 ст.270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі; згідно ч.9 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються.

6.5. У судове засідання 17.01.2019 з'явилися представники позивача та відповідача.

6.6. Представник позивача надав суду пояснення по справі, в яких підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

6.7. Представник відповідача також надав суду пояснення по справі, в яких заперечив проти задоволення апеляційної скарги на підставі доводів, викладених у відзиві на скаргу, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст. 202, 205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

7.2. Згідно зі ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

7.3. Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

7.4. Згідно зі ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

7.5. Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

7.6. Згідно з ч.2 ст.846 Цивільного кодексу України, якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

7.7. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.8. Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.9. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

7.10. Згідно з ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

7.11. Відповідно до ч.3 ст.612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як вірно встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Пролог-93» було перераховано ТОВ «БК Чароітбуд» грошові кошти в розмірі 39 910,50 грн згідно з платіжним дорученням №625 від 28.09.2017, у призначенні платежу за яким вказано: «Попередня оплата за ремонт покриття згідно договору №15 від 12.09.2017р. в т.ч. ПДВ 20% 6651,75 грн».

При цьому, враховуючи відсутність в матеріалах справи підписаного між сторонами договору №15 від 12.09.2017, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав вважати укладеним сторонами в письмовій формі договір підряду №15 від 12.09.2017.

Доводи позивача про укладення вказаного договору шляхом обміну електронними копіями документів не підтверджуються належними та достатніми доказами відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України. Позивачем не надано суду належних доказів направлення відповідачу проекту вказаного договору ні в електронному вигляді, ні на паперовому носії.

Поданий позивачем скрін-шот вхідної кореспонденції електронної пошти ТОВ «БК Чароітбуд» на підтвердження отримання від відповідача відредагованої версії договору підряду №15 від 12.09.2017 апеляційний суд належним доказом не вважає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідна електронна адреса (-ua) належить саме відповідачу. При цьому, відсутністя можливості ідентифікувати особу, що здійснювала листування, як уповноважену відповідачем.

Відтак, з огляду на відсутність належних та достатніх доказів укладення між сторонами договору №15 від 12.09.2017 у письмовій формі відповідно до вимог статті 208 Цивільного кодексу України, проте, враховуючи здійснення відповідачем оплати коштів за ремонт покриття, що свідчить про конклюдентні дії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що між сторонами було укладено договір підряду на виконання робіт у спрощений спосіб, у зв'язку з чим між ними склалися зобов'язальні правовідносини.

При цьому, посилання у призначенні платежу платіжного доручення №625 від 28.09.2017 на договір №15 від 12.09.2017 не означає укладення такого договору в письмовій формі в поданій позивачем редакції, з огляду на недостатність відповідних доказів дотримання процедури укладення відповідного договору, передбаченої законодавством.

8.3. Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо відсутності у замовника права відмовитися від договору підряду на підставі ст.849 Цивільного кодексу України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2018 ТОВ «Пролог-93» направило ТОВ «БК Чароітбуд» вимогу №1274 від 12.06.2018, у якій просило протягом 7 календарних днів з дня пред'явлення вимоги виконати оплачені відповідачем роботи по ремонту покриття, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.06.2018.

Вказана вимога залишена позивачем без відповіді та виконання, доказів протилежного матеріали справи не містять.

09.07.2018 ТОВ «Пролог-93» направило ТОВ «БК Чароітбуд» вимогу №1282, у якій повідомило про відмову від виконання робіт та просило повернути отримані кошти у вигляді оплати невиконаних робіт у розмірі 39 910,50 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 09.07.2018.

Як вірно встановлено місцевим судом з відомостей офіційного веб-сайту Укрпошти за наслідками відстеження поштового відправлення (вимоги ТОВ «Пролог-93» №1282 від 09.07.2018) за номером 006, 10.07.2018 - відправлення у точці видачі/доставки; 13.07.2018 - відправлення не вручене під час доставки: інші причини; 24.07.2018 - повернення за зворотною адресою: закінчення встановленого терміну зберігання; 26.07.2018 - відправлення вручено: за довіреністю.

Отже, враховуючи приписи п.99, 116 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що невручення відправлення (вимоги ТОВ «Пролог-93» №1282 від 09.07.2018) під час доставки 13.07.2018 є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) ТОВ «БК Чароітбуд» щодо його належного отримання.

Тобто, на переконання апеляційного суду, враховуючи положення ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України, відповідач правомірно скористався наданим йому правом на односторонню відмову від договору шляхом направлення позивачу вимоги №1282 від 09.07.2018.

У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази виконання позивачем робіт за договором підряду після здійснення попередньої оплати відповідачем або ж у строк, встановлений у вимозі ТОВ «Пролог-93» №1274 від 12.06.2018.

8.4. Апеляційним судом враховано аргументи позивача, що підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. Проте, апеляційний суд зазначає, що односторонньо підписаний акт здачі-прийому виконаних робіт від 13.07.2018, за умови відсутності інших первинних документів, в якості належного доказу виконання позивачем взятих на себе зобов'язань перед відповідачем на суму 57 015,00 грн, апеляційним судом не приймається.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 14.07.2018 ТОВ «БК Чароітбуд» направило ТОВ «Пролог-93» супровідний лист №347 від 13.07.2018, в якому просило підписати акт приймання виконаних будівельних робіт та договір підряду №15 від 12.09.2017 протягом 5 робочих днів з дати отримання листа, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 14.07.2018.

Відповідно до змісту листа ТОВ «Пролог-93» б/н від 31.07.2018, останній відмовився підписувати наданий акт, мотивуючи це тим, що у листі №347 від 13.07.2018 позивач вказує про виконання повного об'єму робіт в листопаді 2017 року, в той час, як акт виконаних робіт датований 13.07.2018, що не відповідає дійсності. Окрім того, відповідач зазначив, що договір підряду №15 від 12.09.2017 відповідачем не підписаний.

Як вірно встановлено місцевим судом, у супровідному листі №347 від 13.07.2018 позивачем зазначено, що 12.09.2017 між сторонами укладено договір будівельного підряду №15, загальна вартість робіт за яким складає 57 015,00 грн, а також те, що ним було виконано весь об'єм робіт у листопаді 2017 року.

Проте, всупереч наведеним твердженням, на підпис відповідачу позивачем надано акт виконаних будівельних робіт за липень 2018 року, в той час, як докази на підтвердження виконання робіт в листопаді 2017 року в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, як вірно зазначив місцевий господарський суд, стверджуючи у супровідному листі №347 від 13.07.2018 про укладення сторонами договору будівельного підряду №15 від 12.09.2017, позивач, у той же час, надає цей договір відповідачу для підписання.

8.5. Апеляційний суд вважає необґрунтованими заперечення скаржника щодо доводів відповідача про виконання робіт іншою організацією (ПП «ВС-БІЛД») замість позивача, оскільки, за твердженням позивача, останній виконав замовлені відповідачем роботи з ремонту епоксидного покриття в жовтні-листопаді 2017 року, а організація ПП «ВС-БІЛД» виконувала роботи в липні 2018 року.

Колегія суддів не вважає належними доказами виконання спірних робіт позивачем надані скаржником заявки на матеріали для виконання робіт по нанесенню полімерного матеріалу, видаткові накладні про закупівлю матеріалів, технологічну карту на виконання робіт, фотознімки, оскільки ці документи жодним чином не свідчать про виконання позивачем робіт саме за адресою: м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно-Хрещатицька, 13/5 (БЦ Ігорівський) та саме ТОВ «Пролог-93», а не будь-якій іншій особі.

8.6. Апеляційний суд також вважає необґрунтованими доводи позивача, що місцевим судом безпідставно відхилено заяви свідків позивача, як належні докази виконання останнім робіт.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд правомірно не прийняв до уваги в якості доказів заяви свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо обставин виконання робіт.

Так, з урахуванням ч.1, 2 ст. 87 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

У даному випадку показання свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_3В не можуть встановлювати обставини справи, які відповідно до законодавства відображаються у відповідних первинних документах. До того ж, з вказаних заяв (показання свідків) не вбачається, які саме функції та обов'язки були покладені на вказаних осіб при виконанні вказаних у заяві робіт.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, що позивачем не було доведено суду належними та допустимими доказами виконання ТОВ «БК Чароітбуд» робіт з поточного ремонту епоксидного покриття на території паркінгу - 70 кв.м, що розміщений за адресою: м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно- Хрещатицька, 13/5 (БЦ Ігорівський).

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чароітбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі №910/11508/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі №910/11508/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чароітбуд».

4. Матеріали справи №910/11508/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 25.01.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

О.М. Коротун