ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 910/6924/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Мартюк А.І.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Оніщук В.М.

відповідача-1 - Попов А.С.

відповідача-2 - Громніцький Ю.П.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.10.2018 р.

за заявою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про забезпечення позову

у справі № 910/6924/18 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"

про стягнення заборгованості у розмірі 403625335,22 грн

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" 400378811,60 грн заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу по договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р., 2983291,98 грн пені та 263231,65 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 400378811,60 грн заборгованості, 2983291,98 пені та 263231,65 грн 3% річних; у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" відмовлено повністю.

24.10.2018 р. до суду першої інстанції від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою останній просив суд:

- накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія";

- накласти арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія";

- накласти арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія";

- накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія";

- накласти арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія";

- накласти арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та постановити нову, якою задовольнити заяву Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що з огляду на скасування заходів забезпечення позову щодо відповідача-1 та відповідача-2 існує достатньо обґрунтоване припущення, що майно відповідача-1 та відповідача-2, зокрема грошові кошти та готова продукція може зникнути або значно зменшитись. В підтвердження викладеного позивач посилається на лист № 12/11-18/3, згідно з яким відповідач-1 продовжує реалізовувати 1000 тон карбаміду марки Б.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 посилається на те, що позивач не наводить належних обґрунтувань щодо підстав для застосування заходів забезпечення позову до відповідача-2, оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у даній справі було відмовлено у задоволення вимог позивача до відповідача-2.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/47/18 від 12.11.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 03.12.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/246/18 від 30.11.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці з 03.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Мартюк А.І.

Ухвалою від 03.12.2018 р. справу № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.10.2018 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Також ухвалою від 03.12.2018 р. відкладено розгляд справи до 12.12.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/478/18 від 11.12.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відпустці 12.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 р. справу № 910/6924/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судовому засіданні 12.12.2018 р. було оголошено перерву до 16.01.2018 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до Господарського суду м. Києва із заявою про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" посилається на те, що у позивача існує достатньо обґрунтоване припущення, що майно відповідача-1 та відповідача-2 може зникнути або значно зменшитись. Позивач вважає, що відповідачем-1 вчинено дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення позову до суду, а саме здійснення незаконної реалізації майна. Крім того, позивач вказує, що після винесення Господарським судом міста Києва рішення у даній справі, відповідач-1 своїм листом від 24.10.2018 р. № 24/10-18/1 направив зацікавленим партнерам комерційну пропозицію щодо постачання карбаміду марки Б виробництва ПАТ «Одеський припортовий завод». За твердженням позивача, вказаним листом відповідача-1 підтверджуються наміри останнього щодо умисного відчуження власного майна з метою позбавлення в подальшому можливості реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заявник зобов'язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, зокрема не накладення арешту на майно відповідачів може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення, оскільки останні можуть реалізувати своє майно та кошти на власний розсуд, а тому позивач побоюється про неможливість виконання рішення суду.

Проте, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Так, у разі виконання рішення про стягнення грошових коштів, звернення стягнення на інше майно боржника (відмінне від грошових коштів) можливе виключно в тому разі, якщо у боржника відсутні кошти в обсязі, необхідному для покриття заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» щодо накладення арешту на майно відповідача-1 не є співрозмірними щодо заявленого предмету позову про стягнення коштів.

Крім того, позивачем не надано належних обґрунтувань із посиланням на відповідні докази щодо неможливості чи значного утруднення виконання рішення про стягнення з відповідача-1 грошових коштів через відсутність у нього грошових коштів в обсязі, достатньому для задоволення вимог стягувача.

Посилання скаржника на лист № 12/11-18/3, згідно з яким відповідач-1, на його думку, продовжує реалізовувати 1000 тон карбаміду марки Б, колегія суду вважає необґрунтованим, оскільки зазначений лист не підтверджує фактичного відчуження відповідачем вказаної продукції.

Крім того, у заяві про забезпечення позову позивач просив також вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія»; накласти арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія»; накласти арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія».

Вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 за результатами розгляду даної справи по суті спору місцевим судом було відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія», відтак відсутні правові підстави для застосування заходів до забезпечення позову щодо відповідача-2.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 26.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 та вжиття заходів щодо забезпечення позову Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, зокрема про про відмову у забезпеченні позову.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову у справі до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 24.01.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

А.І. Мартюк