СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" січня 2019 р.          Справа № 905/1477/18

Суддя Крестьянінов О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” (вх. №287Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 17.12.2018 у справі № 905/1477/18

за позовом: Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз”, м. Краматорськ,

про стягнення 298839,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.12.2018 у справі №905/1477/18 (суддя Величко Н.В.) позовні вимоги АТ “Укртрансгаз” до ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” про стягнення 298839,93 грн. задоволено. Стягнуто з ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” на користь АТ “Укртрансгаз” пеню у розмірі 218421,11грн., 3 % річних у розмірі 22652,51грн., інфляційні втрати у розмірі 57766,31грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 4482,59грн.

ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” з рішенням не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 17.12.2018 у справі № 905/1477/18 і ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України “Про судовий збір”.

Згідно пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору з апеляційних скарг, що подаються на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”).

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 6723,89 грн.

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору.

В свою чергу, ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” звернулося з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення, яке обґрунтовує, зокрема, тим, що відповідач є підприємством, діяльність якого знаходиться у важкому фінансовому стані. Відповідач зазначає, що внаслідок поділу Донецької області на підконтрольну та непідконтрольну територію, а також, у зв’язку з проведенням бойових дій сталося значне зменшення фактичних обсягів розподілу і постачання природного газу у порівнянні з запланованими обсягами та відповідне зменшення тарифного доходу від основної діяльності ПАТ “Донецькоблгаз”. У зв’язку із складною ситуацією у регіоні платежі за природний газ значно зменшилися, у наявності велика дебіторська заборгованість споживачів фізичних та юридичних осіб, оборотних коштів недостатньо для поточних розрахунків з заробітної плати та розрахунків з контрагентами. Крім того, за виконавчими провадженнями накладено арешт на рахунки ПАТ “Донецькоблгаз” та заблоковано видаткові банківські операції.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає таке.

За приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Отже, відстрочення сплати судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

З огляду на відсутність обставин, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Окрім того, відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

У той же час заявник апеляційної скарги всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надав жодних доказів, які б давали підстави сподіватися, що судовий збір може бути сплачений до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно частини 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За матеріалами апеляційної скарги на рішення від 17.12.2018 (повний текст підписано 22.12.2018), апеляційна скарга, згідно відбитку штампу господарського суду Донецької області, подана 17.01.2019, тобто з пропуском відповідного строку. В апеляційній скарзі ПАТ “Донецькоблгаз” зазначає, що оскаржуване рішення було отримано товариством 03.01.2019.

Відповідно до частини 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Однак, апеляційна скарга не містить клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частин 2 - 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” залишити без руху.

2. Встановити ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання йому можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, а також надати докази сплати судового збору у розмірі 6723,89 грн.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов