ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5361/18

За позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до фізичної особи-підприємця Бєлікова Антона Ігоровича (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості у розмірі 78855,95грн

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

Суть спору:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця Бєлікова Антона Ігоровича про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 65281,62грн, суми збитків від інфляції - 7750,83грн, 3% річних - 2660,43грн, пеня - 3163,07грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору № 11451 від 10.02.2017 в частині повної та своєчасної оплати.

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи приписи ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч.7 ст. 250 ГПК України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач відзив на позов не надав у зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд -

встановив:

01.09.2016 між комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» (теплопостачальна організація-продавець) та фізичною особою-підприємцем Бєліковим Антоном Ігоровичем (споживач-покупець) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 11451.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, теплопостачальна організація-продавець відпускає споживачу-покупцю теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач-покупець сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені договором.

В таблиці 2, яка є невід'ємною частиною договору, сторони визначили, що теплова енергія постачається по об'єкту перукарня «Єва» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Каштанова, буд. 34, прим. 60.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом.

Даний договір діє з 10.12.2014 по 31.12.2017 та вважається щорічно подовженим (п. 9.1 договору).

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як зазначалось вище, між сторонами укладений договір № 11451 від 10.02.2017 купівлі-продажу теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 3.2 вказаного договору, оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем щомісяця, самостійно, у грошовій формі, не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок теплопостачальної організації продавця із спеціальним режимом використання, що передбачено ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання».

Однак, відповідач зобов'язання у передбачені договором строки не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за період з 10.12.2014 по 03.04.2018 в сумі 65281,32грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 3.6 договору, якщо споживач-покупець не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в термін, встановлений п. 3.2 договору, то він сплачує пеню у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем наданий обґрунтований розрахунок пені у відповідності до вимог ч. 2 ст.343 ГК України за період з 20.12.2017 по 05.11.2018 в сумі 3163,07грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача сума інфляційних втрат за період з квітня 2017 року по вересень 2018 року складає 7750,83грн, 3% річних за період з 22.03.2017 по 05.11.2018 - 3163,07грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бєлікова Антона Ігоровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50099 Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) 65281,62грн - заборгованості, 7750,83грн - інфляційних втрат, 2660,43грн - 3% річних, 3163,07грн - пені, 1762грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.01.2019.

Суддя В.О. Татарчук