ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/794/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 (головуючий суддя Малех І. Б., судді Бойко С. М., Кравчук Н. М.) у справі Господарського суду Львівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" до Львівської міської ради та Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності № 37410283 від 13.05.2015, виданого реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21246732 від 13.05.2015 09:27:22, винесеного державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Гук Оксаною Богданівною,

Короткий зміст позовних вимог

1. 02.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Українка" (далі - Позивач) звернулося до Львівської міської ради (далі - Відповідач-1, Рада) та Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Відповідач-2) з позовом про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності № 37410283 від 13.05.2015, виданого реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21246732 від 13.05.2015 09:27:22, винесеного державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Гук Оксаною Богданівною.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення та свідоцтво про право власності, видане Відповідачу-1, є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки грубо порушують право власності на майно Позивача.

3. Одночасно Позивач звернувся з заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову: накласти арешт на об'єкт нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв.м.): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15 на нежитлові приміщення магазину (площею 150,8 кв.м.), підвалу (площею 89,2 кв.м.), які знаходяться у будинку № 15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові; заборонити Відповідачу розпоряджатись об'єктом нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв.м.): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15; нежитловими приміщеннями магазину (площею 150,8 кв.м.), підвалу (площею 89,2 кв.м.), які знаходяться у будинку № 15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові.

4. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що на даний час існує реальна загроза для Позивача втратити зазначене майно, оскільки Відповідач-1 має намір його продати, що підтверджується ухвалою Львівської міської ради від 21.12.2017 № 2812, яка опублікована 03.01.2018 на офіційному сайті Ради. На цьому ж сайті оприлюднено новину про те, що це приміщення буде продаватись на аукціоні. Тому з метою недопущення неможливості виконання рішення суду і незворотних наслідків, які неминуче настануть у зв'язку з оголошенням конкурсу на продаж приміщень, які належать Позивачу, слід накласти арешт та заборонити Відповідачу-1 розпоряджатись цим майном.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. 04.05.2018 Господарський суд Львівської області вирішив відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

6. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Позивачем не підтверджено належним чином факт повного правонаступництва ним Орендного підприємства роздрібної плодоовочевої торгівлі № 84, матеріали справи не містять жодних установчих документів Позивача, Орендного підприємства роздрібної плодоовочевої торгівлі № 84, доказів реорганізації тощо; відповідно до копії договору купівлі-продажу державного майна при викупі організацією орендарів Орендного підприємства роздрібної торгівлі № 84, акта прийому-передачі державного майна Орендного підприємства роздрібної торгівлі № 84 мова йшла про об'єкт нерухомості за адресою: вулиця Лесі Українки, 11, та вулиця Краківська, 26, в той час як спірним у цій справі є приміщення в будинку 15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові; суду не надано жодних доказів реєстрації в будь-який період права власності Позивача на об'єкт нерухомості за адресою: вулиця Лесі Українки, 15, подане свідоцтво на власність від 12.10.1995 не містить відомостей про власність саме на цей об'єкт. Суд вказав, що копія довідки-характеристики, видана Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, є неналежної якості, з якої неможливо прочитати зміст документа. На сайті Відповідача-1 оприлюднено новину про продаж у майбутньому спірного приміщення, в якому також міститься інформація, що ці приміщення були в оренді у Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича. Також суд зазначив, що у справі № 914/4156/15 Господарський суд Львівської області встановив факт укладення між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Мачеусом Василем Васильовичем, який є одночасно засновником та керівником Позивача, договору оренди нерухомого майна № Г-5972-8 від 31.01.2018, за яким об'єктом оренди є приміщення площею 162,9 кв.м. за адресою: вул. Лесі Українки, 15 (підвал та приміщення першого поверху). На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що Позивачем не доведено реальності загрози негайного відчуження спірних приміщень, а відтак - істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

7. 24.09.2018 Львівський апеляційний господарський суд вирішив апеляційну скаргу Позивача задовольнити частково; ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 скасувати повністю; задовольнити заяву Позивача про забезпечення позову шляхом заборони Львівській міській раді (ідентифікаційний код 04055896, м. Львів, Площа Ринок, будинок 1) вчиняти дії щодо розпорядження об'єктом нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв.м.): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15); на нежитлові приміщення магазину (площею 150,8 кв.м.), підвалу (площею 89,2 кв.м.), які знаходяться в будинку № 15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові; в іншій частині ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 залишити без змін.

8. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що викладені в заяві про забезпечення позову обставини та надані на їх підтвердження докази вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову. Ці обставини вбачаються з ухвали Львівської міської ради від 21.12.2017 № 2812, якою вирішено приватизувати способом продажу на аукціоні нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 162,9 кв.м. на вулиці Лесі Українки, 15. Також відповідно до посилання https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2018-09-01-000026-1 аукціон з продажу цього приміщення відбудеться 26.09.2018. Отже, якщо предмет спору буде реалізовано на аукціоні, це очевидно буде загрозою невиконання рішення у разі задоволення позовних вимог. У задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об'єкт нерухомого майна № 01 суд відмовив, пославшись на необґрунтованість цього заходу забезпечення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. 11.10.2018 Відповідач-1 (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 скасувати, ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 залишити без змін.

10. 01.11.2018 Верховний Суд ухвалив відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Скаржника на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 та здійснити перегляд у письмовому провадженні. Встановлено строк для подання відзивів на касаційні скарги до 16.11.2018.

11. 01.11.2018 Позивач надіслав заперечення на відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами Відповідача-1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 та/або постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018, отримане Судом 06.11.2018. Заперечення мотивоване тим, що на адресу Позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРПОУ) та адресу для листування не надходило касаційних скарг від Відповідача-1. До заперечення Позивач додав копію довідки ЛД ПАТ "Укрпошта" відділення поштового зв'язку Львів-49 на підтвердження ненадіслання на адресу ТОВ "Українка": м. Львів, просп. Червоної Калини, 76/44 примірників зазначених касаційних скарг. Водночас відповідно до відомостей з ЄДРПОУ адресою Позивача є: м. Львів, вул. Л. Українки, 15, 79008, доказів на підтвердження посилання про ненадіслання скарг цю адресу не надав.

12. 20.11.2018 Позивач звернувся з заявою, в якій просив продовжити термін, встановлений для подання відзивів на касаційні скарги Відповідача-1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018, посилаючись на те, що примірники скарг ним не були отримані до 20.11.2018, - до ознайомлення з матеріалами справи. Втім, відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Враховуючи, що заява про продовження строку подання відзивів на касаційні скарги подана після закінчення встановленого Судом терміну, такий строк не може бути продовжений відповідно до наведеної норми.

Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі

13. З порушенням частини першої статті 74, статті 76, частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції не врахував, що предмет договору купівлі-продажу державного майна № 84 від 29.08.1995 не стосувався приміщення за адресою: м. Львів, вул. Л. Українки, 15, що вбачається зі змісту самого договору, оскільки цей договір стосувався лише приміщень за адресою: м. Львів, вул. Лесі Українки, 11, вул. Краківська, 26.

14. Безпідставним є посилання апеляційного суду на свідоцтво про реєстрацію від 14.11.1995 місцезнаходження Позивача по вул. Л. Українки, 15 як на доказ набуття Позивачем права власності на ці приміщення, оскільки воно не є правовстановлюючим документом. Крім того ухвала Львівської міської ради від 21.12.2017 № 2812, якою вирішено приватизувати способом продажу на аукціоні нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 162,9 кв.м. на вул. Лесі Українки, 15, не є предметом цього спору. Таким чином суд апеляційної інстанції фактично зупинив дію вказаної ухвали, яка не оскаржується і законність якої не ставить під сумнів Позивач.

Позиція Верховного Суду

15. Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

16. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

17. Отже, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

18. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

19. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

20. За змістом наведених положень під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи вчиняти певні дії (займатися певною діяльністю), тому суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

21. Обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

22. Предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нежитлового приміщення підвалу загальною площею 162,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач послався на те, що оформлення свідоцтва про право власності на зазначене майно на ім'я Відповідача-1 грубо порушує право власності Позивача на це майно.

23. Встановлені апеляційним господарським судом обставини свідчать про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, що вбачається з ухвали Львівської міської ради від 21.12.2017 № 2812, якою вирішено приватизувати шляхом продажу на аукціоні нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 162,9 кв.м. на вулиці Лесі Українки, 15. При цьому суд також встановив та врахував, що відповідно до посилання https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2018-09-01-000026-1 з продажу зазначеного приміщення відбудеться 26.09.2018.

24. Разом з цим постановою апеляційного господарського суду вжито заходи забезпечення позову, які полягають у забороні Відповідачу-1 вчиняти дії щодо розпорядження об'єктом нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв.м.): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15); на нежитлові приміщення магазину (площею 150,8 кв.м.), підвалу (площею 89,2 кв.м.), які знаходяться в будинку № 15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові, тобто розпорядження майном, визнання недійсним та скасування рішення щодо реєстрації якого, а також визнання недійсним свідоцтва про право власності на яке є предметом цього спору. Отже вжиті судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову відповідають заявленим у справі вимогам.

25. За наведених обставин доводи Скаржника (пункт 14) про те, що предмет договору купівлі-продажу державного майна № 84 від 29.08.1995 не стосувався приміщення за адресою: м. Львів, вул. Л. Українки, 15, на що з порушенням вимог частини першої статті 74, статті 76, частини першої статті 77 ГПК України не звернув увагу суд апеляційної інстанції, Суд відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду про наявність обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що є підставою для вжиття цих заходів.

26. Аргументи Скаржника (пункт 15) про безпідставність посилання апеляційного суду на свідоцтво про реєстрацію від 14.11.1995 місцезнаходження Позивача по вул. Л. Українки, 15 як на доказ набуття Позивачем права власності на ці приміщення Суд до уваги не приймає, оскільки з'ясування належності права власності на спірне майно на стадії вирішення питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову не вирішувалось.

27. Враховуючи наведене підстави для зміни чи скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

28. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 914/794/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак