РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 м. Київ Справа № 908/1524/18

За позовом: заступника прокурора Запорізької області - начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва в інтересах держави;

до: Запорізької обласної ради;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: комунальний заклад "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ДИТЯЧИЙ ПРОТИТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ";

про: визнання незаконним та скасування п. 1 рішення Запорізької обласної ради від 27.08.2015 № 46.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

прокурор у справі: Синельникова Г.В.;

відповідача: не з'явилися;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Заступник прокурора Запорізької області - начальник управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави до Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування п. 1 рішення Запорізької обласної ради від 27.08.2015 № 46.

Позовні вимоги мотивовані невідповідністю пункту 1 рішення Запорізької обласної ради від 27.08.2015 № 46 "Про відчуження майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області" нормам закону, який регулює підстави та порядок відчуження нерухомого майна комунальної власності, що є підставою для визнання недійсним п. 1 вказаного рішення.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1524/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального провадження. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі комунальний заклад "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ДИТЯЧИЙ ПРОТИТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

До господарського суду Запорізької області надійшов відзив, в якому відповідач вказує на: відсутність обґрунтування прокурором порушення інтересі держави; прокурором обрано неефективний спосіб захисту, оскільки скасування оскаржуваного рішення не відновить діяльності Бердянського обласного дитячого протитуберкульозного санаторію; оскаржуване рішення прийняте з метою забезпечення додаткових надходжень до бюджету, а при його прийнятті відповідач діяв в межах наданих повноважень; санаторій є лікувально-профілактичним закладом системи охорони здоров'я, а не закладом системи оздоровлення та відпочинку дітей.

Прокурор звернувся до суду із відповіддю на відзив в якій вказав про: наявність обставин, що свідчить про порушення інтересів держави та про незаконність прийнятого відповідачем рішення.

До господарського суду надійшли заперечення відповідача на відповідь прокурора на відзив, в яких відповідач вказує на відсутність звернення прокурора до відповідача з метою досудового вирішення спірного питання. Крім того, наслідки прийнятого рішення - відстуні.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.10.2018 справу № 908/1524/18 передано на розгляд до господарського суду м. Києва за виключною підсудністю на підставі ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.11.2018 справу № 908/1524/18 прийнято до провадження судді Балац С.В. та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 03.12.2018.

В підготовчому судовому засіданні 03.12.2018 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.01.2019.

В судовому засіданні 14.01.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи прокурора по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Запорізької обласної ради від 27.08.2015 № 46 "Про відчуження майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області" (далі - оскаржуване рішення), яким, зокрема, вирішено:

"1. Здійснити відчуження шляхом продажу на конкурентних засадах через біржу або аукціон:

1.1. Нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, розташованого на земельній ділянці загальною площею 2, 2144 га (кадастровий номер: :07:009:0078) за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 7а, та закріпленого на праві оперативного управління за Комунальним закладом «Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради, а саме:

комплекс будівель та споруд, який складається з: основних будівель «А, Б, Б1, В, Г, Д, Д1», прибудов «б, б1, б2, д, д1, д5, д4, д2, д3», тамбурів «а, в», мансарди «Мс», гаражу «Ж», навісів «И, З, К», насосної «Л» та споруд: ганки до «а, б, в», ганок зі сходами до «Б1», двоє сходів до «Г», замощення І, ІІ, паркани №1, №2, басейн «М», колодязь «Н», мийка № 3, люки № 4, зливна яма № 5 (підстава: звернення Комунального закладу «Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради від 30.07.2015 № 259).

1.2 Доручити керівнику Комунального закладу «Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради вчинити всі необхідні дії, пов'язані з продажем нерухомого майна, зазначеного у п.п. 1.1 цього рішення, згідно з чинним законодавством України.

Надати керівнику Комунального закладу «Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради право підпису документів, пов'язаних з продажем цього майна, згідно з чинним законодавством України, за погодженням їх з головою обласної ради.".

Прокурор вказує, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки суперечить нормам Конституції України, Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей" та прийняте в частині відчуження майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області, що відноситься до матеріально-технічної бази дитячих закладів оздоровлення та відпочинку, яке не підлягає вилученню.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно з приписами ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

В той же час, положеннями розділу ІІІ (п. 3.2.1, 3.2.2, 3) статуту комунальним закладом "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ДИТЯЧИЙ ПРОТИТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ" Запорізької обласної ради, затвердженого рішенням відповідача від 26.04.2007 № 19 із подальшими змінами, санаторій функціонує цілорічно та є спеціалізованим закладом.

Предметом діяльності санаторію є комплексне лікування, медична реабілітація та профілактика захворювань на кістковий туберкульоз, малі форми туберкульозу легень і неспецифічні ортопедичні захворювання у дітей незалежно від стадії та локалізації туберкульозного процесу з максимальним використанням традиційних та нетрадиційних методів лікування з метою закріплення результатів, досягнутих на госпітальному етапі, локалізації туберкульозного процесу; проведення комплексу профілактичних заходів для дітей з груп ризику на захворювання туберкульозом.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей" визначено, що до дитячих закладів оздоровлення належить дитячий заклад санаторного типу - заклад, в якому діти перебувають цілодобово і де поряд з оздоровчими надається комплекс медичних послуг, спрямованих на поліпшення стану їхнього здоров'я, запобігання захворюванням. З урахуванням природно-кліматичних умов, наявної лікувально-оздоровчої бази, кадрового забезпечення такі заклади можуть бути спеціалізованими.

Відповідно до довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, цільове призначення земельної ділянки, кадастровий № :07:009:0078, загальною площею 2,2144 га за адресою: м. Бердянськ, вул. Макарова, 7а - для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів.

Положеннями статті 20 Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей", матеріально-технічну базу дитячого закладу оздоровлення та відпочинку складає рухоме і нерухоме майно, що належить йому на праві власності або господарського відання, оперативного управління, орендоване або передане йому засновником (власником). Основні фонди, земельні ділянки та інше майно дитячого закладу оздоровлення та відпочинку державної або комунальної форми власності не підлягають вилученню, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд по вул. Макарова, 7-а у м. Бердянську Запорізької області, належить на праві комунальної власності територіальній громаді сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.2007, яке закріплене на праві оперативного управління за комунальним закладом "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ДИТЯЧИЙ ПРОТИТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ" Запорізької обласної ради.

Таким чином, п. 1 оскаржуваного рішення в частині відчуження майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області прийняте відповідачем з порушенням приписів Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей", оскільки таке майно відноситься до матеріально-технічної бази дитячих закладів оздоровлення та відпочинку, яке не підлягає вилученню, що в силу частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є підставою для визнання такого рішення недійсним.

Крім того, рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 № 908/321/16 задоволено зустрічний позов та визнано недійсним проведений 18.12.2015 Запорізькою товарною біржею "ГІЛЕЯ" аукціону з продажу комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 7-А на земельній ділянці загальною площею 2,2144 га (кадастровий номер :07:009:0078), які є власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради. Скасовано складений Запорізькою товарною біржею "ГІЛЕЯ" протокол аукціону від 18.12.2015 № 14/2315 із продажу лоту № 1, тобто з продажу вказаного вище комплексу будівель.

Вказане рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 № 908/321/16 залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2017.

Доводи прокурора про те, що до оскаржуваного рішення слід застосовувати Закон України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) судом відхилені з огляду на те, що чинне на момент прийняття оскаржуваного рішення законодавство не позбавляло право органів місцевого самоврядування самостійно обирати спосіб та порядок відчуження комунального майна, що також кореспондується з позицією Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 25.10.2011 № 14/5007/6/11.

Заперечення відповідача, викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з огляду на наступне: оскаржуване рішення порушує інтереси територіальної громади у вигляді зменшення комунального майна, що входить до складу дитячих оздоровчих закладів та призводить до скорочення мережі дитячих закладів санаторного типу протитуберкульозної спрямованості; про наявність обставин, що свідчать про порушення інтересів держави та наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі свідчить ухвала господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у даній справі, суспільний та публічний інтерес важливо та соціально-значущого питання - відчуження майна дитячого санаторію, відсутність можливості відповідача на звернення до суду із вимогами про скасування свого ж рішення.

Доводи відповідача про те, що прокурором обраний неефективний спосіб захисту порушених інтересів держави, враховуючи те, що скасування оскаржуваного рішення не відновить діяльність Бердянського обласного дитячого протитуберкульозного санаторію судом відхилені, оскільки позов прокурора не містить вимог про відновлення діяльності вказаного санаторію, а направлені на:

- недопущення зменшення матеріально-технічної бази, яка входить до складу комунального закладу "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ДИТЯЧИЙ ПРОТИТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ" Запорізької обласної ради;

- забезпечення дітей якісною і доступною медичною допомогою;

- можливість отримання (в тому числі і в подальшому) дітьми лікування в умовах унікального природного мікроклімату, обумовленого особливостями розташування відчужуваного майна санаторію на узбережжі моря.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним п. 1 рішення Запорізької обласної ради від 27.08.2015 № 46 "Про відчуження майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області".

3. Стягнути з Запорізької обласної ради (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 164, ідентифікаційний код: 20507422) на користь прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29А, ідентифікаційний код: 02909973) 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24 січня 2019 року

Суддя С.В. Балац