ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1926/18

За заявою Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави про забезпечення позову

У справі за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави

до 1) Броварської міської ради Київської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта»

прo визнання незаконним та скасування рішень сесії Броварської міської ради, визнання договорів оренди землі недійсними з припиненням зобов'язань на майбутнє

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

позивача (прокурор): Набок Ю.В.

вiдповiдача1: Ющенко І.М.

вiдповiдача2: Кулинич А.П., Коваленко О.В.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави (надалі - позивач) до 1) Броварської міської ради Київської області (надалі - відповідач1), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» (надалі - відповідач2) прo визнання незаконним та скасування рішень сесії Броварської міської ради, визнання договорів оренди землі недійсними з припиненням зобов'язань на майбутнє.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2018 року відкрито провадження у справі № 911/1926/18 за правилами загального позовного провадження.

В ході розгляду справи до канцелярії Господарського суду Київської області 02.01.2019 року Броварською місцевою прокуратурою Київської області подано заяву № 9093вих18 від 29.12.2018 року про забезпечення позову.

До канцелярії Господарського суду Київської області 18.01.2019 року представником відповідача2 подано заперечення б/н від 18.01.2019 року на заяву про забезпечення позову.

В судовому засіданні 24.01.2019 року, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, заслухавши пояснення учасників судового процесу, судом з'ясовано наступне.

Броварська місцева прокуратура Київської області (за позовом якої відкрито провадження у справі № 911/1926/18) в заяві № 9093вих18 від 29.12.2018 року просить забезпечити позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс», Товариству з обмеженою відповідальністю «Афродіта», Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврокон Буд» проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 26,8450 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована на території II житлового району м. Бровари в районі вул. Богунська (Анатолія Луценка) та вул. Маяковського, яка передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Афродіта» згідно з Договором оренди від 16.03.2006 року.

18.01.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Афродіта» подано заперечення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з викладених у позові обставин, органом прокуратури в інтересах держави подано позов про визнання незаконним та скасування рішення сесії Броварської міської ради Київської області №950-45-04 від 16.03.2006 року в частині передачі в оренду ТОВ «Афродіта» земельної ділянки площею 26,8450 га за рахунок резервних територій міста-сіножаті, в тому числі 3,1348 га - землі обмеженого використання - інженерних коридор мережі лінії електропередачі та мереж зв'язку, для будівництва індивідуальної, громадської забудови та об'єктів інфраструктури - землі житлової забудови, на території II житлового району м. Бровари в районі вул. Богунська та вул. Маяковського та визнання недійсним укладеного на його підставі договору оренди землі від 16.03.2006 року, в редакції договору про внесення змін від 16.12.2009 року, який укладений між Броварською міською радою Київської області та Товариством з обмеженої відповідальністю «Афродіта», щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, з припиненням зобов'язань за останнім на майбутнє.

Як вбачається з поданої позивачем заяви № 9093вих18 від 29.12.2018 року, в обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову позивач посилається на те, що забудова спірної земельної ділянки включає в себе землі прибережної захисної смуги озера та землі зайняті системою осушувальних каналів, тому суперечитиме законодавчо визначеній меті земель вказаної категорії та у випадку задоволення позовних вимог може призвести до утруднення виконання прийнятого за результатами розгляду справи рішення, оскільки забудова спірної земельної ділянки може призвести до неможливості усунення в повній мірі змін на території розташування земель водного фонду та істотно ускладнить приведення території у попередній стан.

З урахуванням позиції, що викладена у п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Також, згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що згідно відомостей, розміщених на сторінці забудовника, будівельні роботи тривають в безпосередній близькості до водного об'єкта. Однак на сторінці забудовника (за посиланням http://scandia.ua/section/l-stage/) відсутні докази ведення будівництва в безпосередній близькості до озера Світловщина.

Згідно наявних в матеріалах справи листа Басейного управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України № 0112/976 від 22.11.2018 року та листа № 01-12/985 від 23.11.2018 року, а також листа Трубізького районного управління водного господарства Державного агентства водних ресурсів України № 87 від 28.11.2018 року та листа Броварської міської ради № 2-15/4578 від 29.11.2018 року (які долучені до заперечень відповідача2), озеро Світловщина на балансі даних органів влади не знаходиться та не обліковується як водний об'єкт.

З огляду на наведені роз'яснення щодо застосування заходів забезпечення позову та фактичні обставини спору, суд враховує, що згідно з предметом спору ставиться питання про незаконність передачі в оренду ТОВ «Афродіта» земельної ділянки площею 26,8450 га за рахунок резервних територій міста-сіножаті, в тому числі 3,1348 га - землі обмеженого використання - інженерних коридор мережі лінії електропередачі та мереж зв'язку, при цьому належність до спірних земель водних об'єктів та прибережних смуг є невизначеною (в якому обсязі та частині) і спірною. Також, заявником не доведено фактичного здійснення будівництва саме у прибережній смузі, в той час, як спірна земельна ділянка має велику площу здебільшого сільськогосподарського призначення. Позивачем також не обґрунтовано яку площу з загальної площі спірної земельної ділянки, займає прибережна смуга та/чи водні об'єкти.

Таким чином, саме по собі припущення, що здійснення будівництва на спірній земельній ділянці може мати місце в прибережній смузі, що потребує додаткового детального з'ясування, має ознаки окремого спору і з огляду на межі та зміст позовних вимог, не є адекватним предмету позову у справі № 911/1926/18. Зокрема, обрані позивачем заходи забезпечення позову стосуються використання земельної ділянки, в той час як спір пов'язаний з правом на таку земельну ділянку. При цьому, використання земельної ділянки шляхом здійснення будівництва не призводить до значної зміни стану земельної ділянки чи зміни її статусу, тобто не впливає на обсяг прав щодо земельної ділянки.

Посилання заявника на необхідність уникнення надмірних витрат для приведення земель водного фонду у попередній стан, є суб'єктивними, доказово не підтвердженими доводами, що лежать поза межами предмету та підстав заявленого позову у даній справі. Навіть в разі необхідності приведення земельної ділянки в попередній стан, відповідні витрати будуть покладені на забудовника, тому не стосуються прав та обов'язків позивача.

Заборона здійснення будівництва на спірній земельній ділянці виходить за межі заявленого позову та є втручанням в господарську діяльність відповідача2 та інших осіб.

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Зокрема, ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено способи забезпечення позову, серед яких передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Згідно з ч. 4 наведеної ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що обраний позивачем захід забезпечення позову є не доведений належними та достатніми доказами, неспівмірний з предметом спору про право та потребує з'ясування обставин, які виходять за межі позовних вимог і в той же час не обґрунтовано необхідності його вжиття, заява Броварської місцевої прокуратури Київської області (за позовом якої відкрито провадження у справі № 911/1926/18) № 9093вих18 від 29.12.2018 року про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс», Товариству з обмеженою відповідальністю «Афродіта», Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврокон Буд» проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 26,8450 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована на території II житлового району м. Бровари в районі вул. Богунська (Анатолія Луценка) та вул. Маяковського, яка передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Афродіта» згідно з Договором оренди від 16.03.2006 року, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави про забезпечення позову № 9093вих18 від 29.12.2018 року у справі № 911/1926/18 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу згідно IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Ю. Кошик