ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2013/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 (суддя Дроздова С.С.) у справі №908/2013/18

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" (70002 Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Софіївська, 5, )

до відповідача за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680 м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (03049 м. Київ, пр. Повітрофлотський, 11/15, код ЄДРПОУ ВСП 40081347)

про визнання недійсним договору поставки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

04.10.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" про стягнення 7 285 959 грн. 69 коп. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за договором поставки від 12.06.2017 р. №ЦЗВ-03-01517-01.

Ухвалою суду від 05.10.2018 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2013/18 та призначено підготовче судове засідання на 26.10.2018 р.

20.11.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про визнання недійсним договір поставки № ЦЗВ-03-01517-01 від 12.06.2017 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ріст» (ІК1ОО 25221038) в якості постачальника і публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (40075815) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (ІКІОО 40081347) в якості замовника в окремій частині пункту 10.1 вказаного договору, а саме: «за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених п. 5.2 даного договору, за кожен день прострочення.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 у даній справі повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" зустрічну позовну заяву із доданими до неї документами на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що зустрічну позовну заяву заявлено після строку подання відзиву на позов.

Короткі вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" із апеляційною скаргою в якій просить: скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 року по справі №908/2013/18; направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; зобов'язати суд першої інстанції прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою.

В апеляційній скарзі зазначає, що з тексту ухвали від 05.10.2018 року виходить, що нею не встановлено саме строку в розумінні Цивільного кодексу України, оскільки не встановлений певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Момент часу, встановлений вказаною ухвалою суду, є саме терміном в розумінні Цивільного кодексу України, оскільки визначений певним моментом у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Оскільки саме строк для подання відзиву на первісну позовну заяву позивачу судом не встановлювався, а був встановлений термін, позивач не пропустив строк для подання зустрічної позовної заяви, оскільки неможливо пропустити строк, який судом встановлено не було.

Внаслідок цього, з боку позивача було відсутнє порушення норми процесуального права - ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд першої інстанції при постановленні ухвали від 21.11.2018 p., яка оскаржується з підстав неправильного застосування норми матеріального права - ст. 251 Цивільного кодексу України, порушив тим самим норми процесуального права, а саме ч. ч. 1, 2, 3 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Вважає, що господарський суд першої інстанції не мав права повертати зустрічну позовну заяву позивача, а повинен був прийняти її до спільного розгляду з первісним позовом і поєднати в одне провадження з первісним позовом.

На думку скаржника мотивування повернення зустрічної позовної заяви її невідповідністю ч. 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, свідчить про неповноту з'ясуванням судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і, тим самим, порушує норми процесуального права - ч. ч. 1, 2, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України. Вважає, що ухвала від 21.11.2018 р. є незаконною і необгрунтованою, оскільки винесена без дотримання норм процесуального права (ч. 2 ст. 180 ГПК України) і за відсутності повного та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, погоджуючись, зокрема, з доводами суду першої інстанції.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 у справі №908/2013/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.01.2019 року.

28.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися.

Від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що за попередньою домовленістю відповідача з адвокатом, який здійснює представництво в цій справі, останній приймає участь у судових засіданнях лише у судових засіданнях господарського суду першої інстанції. Також зазначає, що штатні юристи товариства не статусу адвоката.

Колегія суддів визнає причини неявки Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" у судове засідання неповажними, оскільки домовленість скаржника і адвоката про те, що останній приймає участь у судових засіданнях тільки у суді першої інстанції, не є обє'ктивною підставою для відкладення розгляду справи.

Беручи до уваги, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а апеляційним судом не визнавалася явка в судове засідання представників учасників справи обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представників сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 року у справі №908/2013/18 слід залишити без змін з наступних підстав.

Встановлені та неоспорені обставини справи, а також відповідні їм правовідносини.

04.10.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" про стягнення 7 285 959 грн. 69 коп. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за договором поставки від 12.06.2017 р. №ЦЗВ-03-01517-01.

Ухвалою суду від 05.10.2018 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2013/18, присвоєно справі номер провадження 27/136/18 та призначено підготовче судове засідання на 26.10.2018 р.

26.10.2018 р. судом проведено підготовче засідання у справі №908/2013/18.

26.10.2018 р. представник позивача у підготовче суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. 24.10.2018 р. надіслав на адресу суду клопотання б/н (вх. № 08-08/19098/18 від 24.10.2018 р.) про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

26.10.2018 р. представник відповідача у підготовчому засіданні заявив клопотання (вх. № 08-08/19160/18 від 26.10.2018 р.), в порядку ст. ст. 80, 81 ГПК України, про витребування доказів.

На підставі викладеного, клопотання відповідача щодо витребування у позивача доказів судом прийнято та задоволено.

26.10.2018 р. представник відповідача у підготовчому засіданні проти позову заперечив на підставах викладених у письмовому відзиві № 08 від 23.10.2018 р. (№ 08-08/19084/18 від 21.10.2018 р.).

20.11.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про визнання недійсним договір поставки № ЦЗВ-03-01517-01 від 12.06.2017 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ріст» (ІК1ОО 25221038) в якості постачальника і публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (40075815) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (ІКІОО 40081347) в якості замовника в окремій частині пункту 10.1 вказаного договору, а саме: «за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених п. 5.2 даного договору, за кожен день прострочення.

Доводи, за якими суду апеляційної інстанції не погодився або погодився з висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, серед яких зокрема, учасники справи мають право: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.1, п.3 ч.1 ст.42); учасники справи зобов`язані зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2 ст.42).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 ГПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 ГПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (п. 1 ч. 1 ст. 178 ГПК України).

Як вбачається із п. 5 резолютивної частини ухвали господарського суду Запорізької області від 05.10.2018 р. у справі № 908/2013/18 (про відкриття провадження у справі), судом "встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов до 24.10.2018 р. із його документальним обґрунтуванням. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду направити копію відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, докази направлення/надання надати суду (додати до відзиву).

26.10.2018 р. представник відповідача у підготовчому засіданні проти позову заперечив на підставах викладених у письмовому відзиві № 08 від 23.10.2018 р. (№ 08-08/19084/18 від 21.10.2018 р.).

Жодної зустрічної позовної заяви по даній справі відповідачем разом з відзивом у строк до 24.10.2018 р. до матеріалів справи не надано.

Відповідно до відбитку штемпеля канцелярії господарського суду на першому аркуші зустрічної позовної заяви, вона надійшла до суду 20.11.2018 р. за вх. № 2665/08-07/18, тобто поза межами строку встановленого для подання відзиву та, відповідно, зустрічної позовної заяви, що суперечить приписам ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Отже, встановивши, що із зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" звернулося до суду лише 20.11.2018, тобто із пропуском строку, встановленого для подання відзиву та відповідно зустрічного позову, судом першої інстанції правильно застосовано приписи частини 6 статті 180 ГПК України та обґрунтовано повернуто зустрічний позов.

При цьому, судом першої інстанції правильно роз'яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" про те, що воно не позбавлене права на звернення до суду з окремим позовом у загальному порядку.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що строк для подання відзиву на первісну позовну заяву позивачу судом не встановлювався, а був встановлений термін (в розумінні Цивільного кодексу України), позивач не пропустив строк для подання зустрічної позовної заяви, оскільки неможливо пропустити строк, який судом встановлено не було.

Однак з такими доводами колегія суддів не може погодитися з таких підстав.

Безпідставним є посилання скаржника на те, що судом в ухвалі від 05.10.2018 не було встановлено строк для подання відзиву в розумінні Цивільного кодексу України, оскільки процесуальні строки в господарському судочинстві регламентуються Главою 6 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" було встановлено розумні строки для подання відзиву та пред'явлення зустрічного позову, однак скаржник скористався лише своїм правом подати відзив на позов, проте нічого йому не перешкоджало пред'явити зустрічний позов з відзивом у строк, встановлений судом.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Так, згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі.

Висновки суду за результатом розгляду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 року по справі 908/2013/18 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 у справі №908/2013/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 у справі №908/2013/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Паруснікова

Суддя А.Є. Чередко