РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2019Справа №910/13214/18

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"
доПриватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на
стороні відповідача -1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2
простягнення 99 927,62 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Баринова О.І.
Представники учасників справи:
від позивача: Некряч А.В.
від відповідача: Грабовський О.О.
від третьої особи-1:не з'явився
від третьої особи-2:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 99 927,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №833001/4600/0000560 від 29.08.2017 та у зв'язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Mercedes-Benz ML 350, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6744997, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 99 000,00 грн. покладається на відповідача. Крім того, позивачем нараховано за неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 927,62 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.10.2018 відкрито провадження у справі №910/13214/18; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

22.10.2018 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач вказує, що державний номер та VIN номер кузову застрахованого Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" за полісом АК/6744997 автомобіля та автомобіля, яким було спричинено спірну дорожньо-транспортну пригоду, не співпадають, а тому відповідач стверджує, що ним не страхувалась відповідальність власника транспортного засобу Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2, у зв'язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову.

14.11.2018 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" надійшло клопотання про залучення до участі у розгляді справи ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Дане клопотання мотивоване тим, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №759/316/18 ОСОБА_1 визнано винним у настанні 17.12.2017 дорожньо-транспортної пригоди, а відтак у разі відмови у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" з підстав відсутності у останнього договірних зобов'язань зі страхування відповідальності власника автомобіля Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2, то обов'язок відшкодувати збитки повинен бути покладений на ОСОБА_1.

Крім того, у своєму клопотанні від 14.11.2018 позивач просив залучити до участі у розгляді справи ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. В цій частині клопотання мотивоване тим, що в телефонній розмові ОСОБА_2 повідомив представнику Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", що він укладав з Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6744997, проте після відчуження 16.12.2017 автомобіля Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_3, ним також було передано новому власнику - ОСОБА_1 поліс №АК/6744997.

Також, 14.11.2018 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" було подано до суду заяву-повідомлення про встановлення додаткового строку для подання доказів, яка мотивована тим, що, враховуючи викладені у відзиві заперечення, для об'єктивного вирішення даної справи та встановлення обставин наявності або відсутності у відповідача зобов'язань за полісом №АК/6744997, існує необхідність встановлення чи має місце допущення помилок (описок) в частині зазначення державного номеру та VIN номер кузову автомобіля Citroen Berlingo в полісі №АК/6744997, довідці №398395 про дорожньо-транспортну пригоду та свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу. У зв'язку з чим Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" просило суд встановити додатковий строк для подання доказів, які будуть подані позивачем за наслідками одержання відповідей на запити.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.11.2018 розгляд справи №910/13214/18 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.12.2018; залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2; встановлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" додатковий строк до 03.12.2018 для подання доказів, щодо державного номеру та VIN номер кузову автомобіля Citroen Berlingo, який застрахований на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6744997.

26.11.2018 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" надійшла заява про дорлучення матеріалів справи відповіді ГСЦ МВС України №31/20248 від 14.11.2018 на запит, з якої вбачається, що автомобіль Citroen Berlingo з номерним знаком НОМЕР_3 мав VIN-код НОМЕР_4, цей самий автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 має той же самий VIN-код НОМЕР_4. На зазначеному автомобілі номерний знак НОМЕР_3 був змінений на номерний знак НОМЕР_2 16.12.2017 у зв'язку із перереєстрацією автомобіля на ім'я нового власника ОСОБА_1 (попередній власник - ОСОБА_2). Автомобіль з VIN-код НОМЕР_5 серед зареєстрованих в Україні не значиться.

30.11.2018 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" надійшла заява на виконання ухвали суду з доказами направлення третім особам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 копій позовної заяви з додатками.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2018 закінчено підготовче провадження у справі №910/13214/18 та призначено її до розгляду по суті на 15.01.2019.

15.01.2019 в судове засідання з'явилися представники позивач та відповідача, надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю, а відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

Треті особи в судове засідання, призначене на 15.01.2019 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час засідання були належним чином повідомлені, а саме - згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення №331 та №868 ОСОБА_1 30.11.2018 та 11.12.2018 було одержано ухвали суду від 20.11.2018 та від 04.12.2018.

Ухвали суду від 20.11.2018 та від 04.12.2018 у даній справі ОСОБА_2 направлялись рекомендованими листами, що підтверджується відтисками печатки про відправлення на зворотному боці ухвал, на адресу місцезнаходження зазначеної третьої особи, вказану в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6744997: АДРЕСА_1.

В той же час, надіслані судом третій особі - ОСОБА_2 поштові відправлення не були вручені та повертались до суду у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується довідками відділення поштового зв'язку на відповідних конвертах.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що ухвали суду надсилалися третій особі - ОСОБА_2 рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03 2009, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 вказаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) третьою особою - ОСОБА_2 та повернення їх до суду з поміткою "повернута відправнику за закінченням терміну зберігання" є наслідками волевої поведінки вказаних осіб у формі бездіяльності щодо її належного отримання.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що третій особі - ОСОБА_2 вручено направлені ухвали суду у дати проставлення на довідках відділення поштового зв'язку відміток щодо причини повернення поштового відправлення.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення третіх осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд даної справи.

У судовому засіданні 15.01.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та ОСОБА_5 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №833001/4600/0000560 (надалі - Договір), предметом якого є страхування транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.2.7 Договору строк його дії встановлено з 00 год. 00 хв. 01.09.2017 до 24 год. 00 хв. 31.08.2018.

17.12.2017 по Кільцевій дорозі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Mercedes-Benz ML 350, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2 (VIN-код НОМЕР_4), під керуванням ОСОБА_1, в результаті зіткнення на трасі автомобілі отримали пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №398395 Управління патрульної поліції у м. Києві.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №759/316/18 (набрала законної сили 20.02.2018), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №00245835 від 20.02.2018, заяви страхувальника №00245835 про подію, що має ознаки страхового випадку, позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №833001/4600/0000560 від 29.08.2017 здійснив страхове відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику в розмірі 336 820,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №008241 від 20.02.2018.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 336 820,00 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Святошинського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №759/316/18 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2, знаходився під керуванням ОСОБА_1.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1, встановлена у судовому порядку.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідача наполягав на тому, що державний номер та VIN номер кузову застрахованого Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" за полісом №АК/6744997 автомобіля та автомобіля, яким було спричинено спірну дорожньо-транспортну пригоду, не співпадають, а тому відповідач стверджує, що ним не страхувалась відповідальність власника транспортного засобу Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2.

Дослідивши зміст листа Головного сервісного центру МВС, судом було встановлено, що автомобіль Citroen Berlingo з номерним знаком НОМЕР_3 мав VIN-код НОМЕР_4, цей самий автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 має той же самий VIN-код НОМЕР_4. На зазначеному автомобілі номерний знак НОМЕР_3 був змінений 16.12.2017 на номерний знак НОМЕР_2 у зв'язку із перереєстрацією автомобіля на ім'я нового власника ОСОБА_1 (попередній власник - ОСОБА_2). Автомобіль з VIN-код НОМЕР_5 серед зареєстрованих в Україні не значиться.

В той же час, в матеріалах справи наявний поліс №АК/6744997, долучений позивачем до позовної заяви, з якого вбачається, що Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" застрахована цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Citroen Berlingo з номерним знаком НОМЕР_3, VIN-код якого є НОМЕР_5), страхувальником якого є ОСОБА_2

Отже, наявні в матеріалах справи докази та відсутність будь-яких заперечень відповідача з приводу обставин ДТП свідчать про те, що у даному випадку в Полісі №АК/6744997 допущена описка в частині зазначення VIN-коду автомобіля Citroen Berlingo.

При цьому, дана описка, зокрема, допущена представником відповідача, який укладав з страхувальником Поліс №АК/6744997 та міг та повинен був перевірити правильність заповнених реквізитів застрахованого транспортного засобу, а відтак її наявність не може зумовлювати звільнення Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" від зобов'язань, взятих ним за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6744997.

Крім того, суд зазначає, що твердження відповідача проте, що ним не страхувалась відповідальність власника транспортного засобу Citroen Berlingo, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме статтями 20-1.1 - 20.1.2 встановлено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії та у разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Таким чином, Поліс №АК/6744997, термін дії якого до 21.08.2018, виданий Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега", страхувальником якого був ОСОБА_2 (забезпечений транспортний засіб Citroen Berlingo з номерним знаком НОМЕР_3, VIN-код НОМЕР_4) зберігає чинність і після перереєстрації 16.12.2017 на ім'я нового власника ОСОБА_1 (забезпечений транспортний засіб Citroen Berlingo з номерним знаком НОМЕР_2, VIN-код НОМЕР_4), а права та обов'язки страхувальника - ОСОБА_2 перейшли до страхувальника - ОСОБА_1, який прийняв такий транспортний засіб у свою власність.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП).

За положеннями пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову звіт про оцінку КТЗ №11С/01/18 від 19.01.2018, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Вільком Олександром Георгійовичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_6 від 24.07.2017), відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Mercedes-Benz ML 350, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (який дорівнює 0,68) становить 221 402,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 221 402,00 грн.

Водночас, Полісом №АК/6744997 встановлено франшизу у розмірі 1 000,00 грн. та ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб у розмірі 100 000,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем набуто право вимоги до відповідача про відшкодування вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу у розмірі 99 000,00 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою №21662 на виплату страхового відшкодування, завданої дорожньо-транспортною пригодою (вих. №1644 від 28.02.2018), в якій просив здійснити відшкодування у розмірі 99 000,00 грн. на рахунок ПАТ "СК "Уніка" за вказаними у даному листі реквізитами.

У підтвердження про звернення із вказаною заявою №21662 від 28.02.2018, свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення 05.03.2018 поштового відправлення №904.

Так, у п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом №АК/6744997 та таке звернення було одержане відповідачем 05.03.2018, суд дійшов висновку, що строк виконання Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" зобов'язання з виплати страхового відшкодування станом на дату розгляду справи у суді є таким, що настав.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Омега" не здійснило відшкодування шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" страхового відшкодування у розмірі 99 000,00 грн.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" своїх грошових зобов'язань позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 927,62 грн., нараховані за період з 05.06.2018 по 26.09.2018.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" 3% річних в розмірі 927,62 грн. у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №3-295гс16 від 01.06.2016.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 99 927,62 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-А; ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 99 000 (дев'яноста дев'ять тисяч) грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 927 (дев'ятсот двадцять сім) грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 25.01.2019.

Суддя Р.В. Бойко