РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019Справа № 910/14170/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 867435,79 грн.

Представники:

від позивача: Пінчук-Ніколайчук Ю.В.

від відповідача: Бухеник І.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 867435,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач несвоєчасно доставив вантаж (вугільну продукцію) на адресу позивача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 867435,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2018 суд ухвалив: позовну заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

01.11.2018 до відділу діловодства суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на ціну позову, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 04.12.2018.

23.11.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції та відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач зазначає, що позивачем не враховано, що ряд вагонів не було подано під вивантаження після їх прибуття на станцію призначення з вини вантажоодержувача через зайнятість його фронтів вивантаження, що підтверджується актами загальної форми №166 від 10.08.2018 та №1168 від 11.08.2018. Також позивачем у розрахунку зазначено загальну плату за перевезення вантажу, яка включає безпосередньо провізну плату та компенсацію витрат на перевезення вагону у порожньому стані та плату за використання вагону залізниці, що є порушенням ст. 116 Статуту залізниць України. З огляду на наведене, відповідач зазначає, що розмір штрафу складає 185694,79 грн. в сторону зменшення. Також у відзиві на позов відповідач просить зменшити суму штрафу до 5% від нарахованої суми.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 04.12.2018 в режимі відеоконференції відмовлено.

У підготовче засідання 04.12.2018 з`явився представник відповідача. Представник позивача не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 04.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 18.12.2018.

05.12.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та відповідь на відзив, згідно з якою позивач зазначає, що у лютому 2018 року тарифна політика відповідача змінилась, у зв'язку з чим між сторонами було укладено новий договір перевезення від 16.02.2018, згідно з яким провізну плату складають усі три компоненти (плата за перевезення навантаженого вагону перевізника, компенсація витрат на перевезення у порожньому стані вагону, плата за користування вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах). Доводи відповідача щодо систематичного звернення з аналогічними позовами свідчить не про винятковість такого випадку, а про систематичність неналежного виконання зобов'язання відповідачем, що свідчить про відсутність підстав для зменшення суми штрафу.

У підготовче засідання 18.12.2018 з`явились представники сторін.

Представник відповідача подав заяву, у якій зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця».

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правовою формою товариства відповідача є приватне акціонерне товариство, при цьому, найменуванням відповідача є наступне - Акціонерне товариство «Українська залізниця».

За змістом 5 Закону України "Про акціонерні товариства", зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. З огляду на наведене відсутні підстави для здійснення процесуального правонаступництва, водночас факт зміни типу акціонерного товариства відповідача та найменування відповідача судом встановлено.

У підготовчому засіданні 18.12.2018 судом з'ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського процесуального кодексу України від 18.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.01.2019.

22.01.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшли пояснення, згідно з якими відповідач зазначає, що позивачем не враховано те, що стаття 116 Статуту залізниць України встановлює відповідальність лише за несвоєчасну доставку вантажів та не передбачає відповідальності за порушення інших зобов'язань.

У судове засідання 22.01.2019 прибули представники сторін. Представник позивача підтримав позов, представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні 22.01.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Протягом липня-вересня 2018 року АТ "Укрзалізниця" (далі - відповідач), здійснило на адресу АТ «ДТЕК Західенерго» (далі - позивач) доставку вантажів (вугільна продукція) наступними залізничними накладними: 50789759, 50789783, 50834852, 50834860, 50844620, 50967330, 50983139, 51012276, 51075349, 51077931, 51077949, 51137149, 51151926, 51153401, 51176626, 51180164, 51182202, 51182228, 51235364, 51235380, 51239986, 51351559, 46390134, 51495190, 51606267, 51862621, 50770916, 50967322, 50967447, 50968767, 50979723, 51015220, 51045029, 51211035, 51329530, 47186549, 47186911, 51391621, 51592327, 51829984, 51832780, 51843043, 45383064, 45505054, 45505062, 45518289, 45518297, 45996196, 46025029, 46025649, 46070082, 50795699, 50803576, 50803618, 50803626, 50804335, 50805597, 50844612, 50844703, 50848175, 50848183, 50849470, 50849496, 50936871, 50941194, 50941202, 50953371, 50953405, 50953439, 50964493, 50965417, 50965433, 50968296, 50984905, 50985837, 51035715, 51078996, 51136968, 51153591, 51162204, 51181949, 51208304, 51231231, 51264216, 51275873, 51281640, 51312171, 51334472, 46484705, 46635231, 46637377, 46905444, 46905451, 47090600, 51373074, 51452191, 51481893, 51483626, 51494912, 51499648, 51501476, 51508612, 51508653, 51508679, 51508711, 51533453, 51546372, 51577849, 51581247, 51594083, 51641876, 51644599, 51665461, 51680015, 51683233, 51695179, 51816742 та досильними залізничними накладними №№ 45194883, 45243979, 32816878, 39288386, 45796265, 45817806, 33005414, 45924800, 45949005, 45943164, 33144643, 33144627, 33144650, 33144676, 46355699, 46428173, 33392531, 33600602, 50771179, 40746935, 39288378, 45643871, 39333414, 46032900, 46306635, 47228127, 47228176, 47219779, 46414462, 46775896, 33600586, 35095371, 35095322, 35095298, 32872639, 39317003, 39350640, 45248648, 32791170, 45239936, 45286416, 32791188, 45344777, 45344793, 45344744, 45344769, 50936921, 45508991, 50953652, 39281811, 51004117, 45597101, 45604279, 45682481, 50986264, 33040320, 51171916, 39497672, 46321790, 33136037, 46268066, 39668140, 33169525, 33323205, 46959904, 51387389, 33328154, 46577755, 46577748, 46632501, 51521102, 51521128, 42065987, 46691929, 46867198, 46874459, 39907712, 51682730, 46991006, 44305845.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, судом встановлено, що безпосереднє перевезення товару відповідачем позивачу, що підтверджується залізничними накладними, свідчить про виникнення між сторонами прав та обов'язків за договором перевезення.

Позивач зазначає суду про те, що за всіма переліченими вище накладними, відповідачем були порушені строки доставки.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1 та 3 статті 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 статті 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Крім того, обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року N 457, відповідно до п. 1 якого залізничний транспорт загального користування (далі - залізничний транспорт) є однією з базових галузей економіки України, що забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв'язки і потреби населення у перевезеннях.

Відповідно до пункту 3 Статуту, його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під'їзні колії).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 17 Статуту перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов'язань здійснюється місячне планування перевезень.

Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються Правилами, а військових перевезень - спеціальними інструкціями.

Пунктом 41 Статуту передбачено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як зазначає позивач, вантаж у на піввагонах №№ 63523948, 63524102, 62009683, 62013289. 63523583, 63524185, 68700889, 68740349, 56135635, 53497954, 56737984, 56872153, 54750864. 62007703, 66902248, 61079752, 59954669, 65704272, 52023843, 60622602, 65381683, 67884932, 53522538, 53525788, 56866460, 54752118, 59437640, 60288164, 65709602, 67386961, 52372778, 61654349, 62258264, 67867911, 67572529, 60362688, 62965454, 62966486, 55618433, 53171229, 53412136, 57903585, 58330812, 58332008, 56765936, 62966213, 53450698, 56713217, 53485538, 67670216, 67563973, 53530267, 56459167, 56170145, 52586427, 56557457, 61190260, 62112602, 62315130, 56046667, 62964184, 62966916, 62048772, 53485413, 56994726, 53061347, 62313879, 67703322, 55006522, 68746569 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на 2 доби, що підтверджується залізничними накладними 50789759, 50789783,50834852, 50834860, 50844620,50967330, 50983139, 51012276, 51075349, 51077931, 51077949, 51137149, 51151926, 51153401,51176626, 51180164, 51182202, 51182228, 51235364, 51235380, 51239986, 51351559, 46390134, 51495190, 51606267, 51862621 та досильними залізничними накладними №№ 45194883, 45243979, 32186878, 61079752, 45796265, 45817806, 33005414, 45924800, 45949005, 45943164, 33144643, 33144627, 33144650, 33144676, 46355699, 46428ПЗ. 33392531, 33600602;

вантаж у напіввагонах №№ 56085269, 55957682, 65336588, 68717131, 67385229, 53541488, 56955727, 56962871, 61916029, 54751664, 53518817, 52539350, 56086234, 59954032, 53530069, 56059785, 53505418, 56618036, 56619927, 59954305, 56964059, 56971153, 53544185, 62912480, 63026116, 63093066, 63463459, 63515910, 56206287, 63278527, 65336463, 66935479, 63378863, 60363082 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на три доби, що підтверджується залізничними накладними №№ 50770916, 50844620, 50967322, 50967447, 50968767, 50979723, 51015220, 51045029, 51211035, 51329530, 47186549, 47186911, 51391621, 51592327, 51829984, 51832780, 51843043 та досильними залізничними накладними №№ 50771179, 40746935, 39288378, 45643871, 39333414, 46032900, 46306635, 47228127, 47228176, 47219779,47219779, 46414462, 46775896, 33600586, 35095371, 35095322, 35095298;

вантаж у напіввагонах №№ 56323348, 53606554, 58919648, 60230232, 56009830, 59954016, 67873851, 67909507, 65731903, 67609321, 53651519, 53748141,60810181, 56358179, 55332290, 56103450, 60224789, 56923014, 55967921, 68746338, 57911463,68617281, 68743921, 65386179, 54892245, 62050745, 53454831, 61981452, 63245088, 62192901, 62965181, 52595246, 55957641, 56085087, 56930324, 60664224, 62256060, 61190047, 56193774, 55845580, 56629116, 56866445, 56386022, 56953110, 53590162, 56966146, 61929204, 53529632, 56393630, 53607222, 62314083, 62996186, 67870808, 67397026, 67396986, 65299802, 56559081, 68779644, 68493527, 67701714, 68703107, 68744762, 68718568, 63686778, 53568457, 56872914, 56970312, 53745063, 62557715, 61666426, 60638459, 56265127, 55328173, 60729274, 68724616, 68609882, 53252409, 66697277, 62997242, 65961583, 66376237, 56040934, 53511507, 56955735, 60440864, 60082567, 63852529, 56443039, 56167257, 53516183, 53544748, 56229461, 62198064, 60520087, 60364072, 60520715, 60727567, 61298410, 62018882, 56009558, 68749043, 67672816, 67848507, 53547964, 56965445, 62312319, 52509494, 61014320, 56046246, 61260774, 66241316, 61235214, 60354727, 53536553, 61298501, 56276041, 60668142 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на чотири і більше діб, що підтверджується залізничними накладними 45383064, 45505054, 45505062, 45518289, 45518297, 45996196, 46025029, 46025649, 46070082, 50795699, 50803576, 50803618, 50803626, 50804335, 50805597, 50844612, 50844703, 50848175, 50848183, 50849470, 50849496, 50936871, 50941194, 50941202, 50953371, 50953405, 50953439, 50964493, 50965417, 50965433, 50968296, 50984905, 50985837, 51035715, 51078996, 51136968, 51153591, 51162204, 51181949, 51208304, 51231231, 51264216, 51275873, 51281640, 51312171, 51334472, 46484705, 46635231, 46637377, 46905444, 46905451, 47090600, 51373074, 51452191, 51481893, 51483626, 51494912, 51499648, 51501476, 51508612, 51508653, 51508679, 51508711, 51533453, 51546372, 51577849, 51581247, 51594083, 51641876, 51644599, 51665461, 51680015, 51683233, 51695179, 51816742 та досильними залізничними накладними 32872639, 39317003, 39350640, 45248648, 32791170, 45239936, 45286416, 32791188, 45344777, 45344793, 45344744, 45344769, 50936921, 45508991, 50953652, 39281811, 45597101, 45604279, 45682481, 50986264, 33040320, 51171916, 39497672, 46321790, 33136037, 46268066, 39668140, 33169525, 33323205, 46959904, 51387389, 33328154, 46577755, 46577748, 42065987, 46691929, 46867198, 46874459, 39907712, 51682730, 46991006, 44305845.

Відповідно до розрахунку позивача загальна сума штрафу за прострочку доставки вантажу складає - 867435,79 грн.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 865/5086, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 41 Статуту передбачено, що у разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

В той же час, як зазначав відповідач, ряд вагонів не було подано під вивантаження після їх прибуття на станцію призначення з вини вантажоодержувача через зайнятість його фронтів вивантаження, що підтверджується актами загальної форми №1166 від 10.08.2018 та №1168 від 11.08.2018.

Так, згідно з накладною № 50979723 від 30.07.2018 (вагон № 54751664), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (3 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 54751664 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 54751664 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 2 доби.

Згідно з накладною № 50967322 від 30.07.2018 (досильна накладна №39288378, вагон № 67385229), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (3 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 67385229 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 67385229 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 2 доби.

Згідно з накладною № 45505054 від 29.07.2018 (досильна накладна №39317003, вагон № 53606554), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 53606554 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 53606554 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 45505062 від 29.07.2018 (вагон № 58919648), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 58919648 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 58919648 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 45518289 від 29.07.2018 (вагон № 60230232), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 60230232 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, відповідно до якого зокрема вагон № 60230232 простоював на коліях станції в очікування звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 45518297 від 29.07.2018 (досильна накладна №39350640, вагони № 56009830, 59954016), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагонах № 56009830, 59954016 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагони № № 56009830, 59954016 простоювали на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 50953405 від 29.07.2018 (вагон № 62192901), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 62192901 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 62192901 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 50953439 від 29.07.2018 (вагон № 62965181), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 62965181 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 62965181 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 50964493 від 29.07.2018 (досильна накладна №39281811, вагон № 55957641), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 55957641 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 55957641 простоював на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Згідно з накладною № 50965433 від 29.07.2018 (досильна накладна №45597101, вагон № 60664224), позивач нараховує штраф за прострочку доставки (4 доби), однак, судом встановлено, що вантаж у вагоні № 60664224 за вказаною накладною прибув до станції призначення 10.08.2018, та вантаж видано 11.08.2018, про що зазначено у накладній, однак, відповідно до акту №1168 на віднесення на відповідальність вантажовласника АТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинська ТЕС, зокрема вагон № 60664224 простоював на коліях станції в очікування звільнення вантажного фронту (час початку затримки вагонів 10.08.2018, 21:50, час закінчення затримки вагонів 11.08.2018 06:48). Таким чином, період прострочення доставки вантажу за вказаною накладною складає 3 доби.

Таким чином, доводи відповідача в цій частині прийняті судом.

Також відповідач вказує, що позивачем у розрахунку зазначено загальну плату за перевезення вантажу, яка включає безпосередньо провізну плату та компенсацію витрат на перевезення вагону у порожньому стані та плату за використання вагону залізниці, що є порушенням ст. 116 Статуту залізниць України. З огляду на наведене, відповідач зазначає, що розмір штрафу складає 185694,79 грн.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що відповідно до наданого відповідачем котррозрахунку сума штрафу складає 681741,00 грн.

Щодо вказаних доводів відповідача, суд зазначає наступне.

Як зазначав позивач, у лютому 2018 року тарифна політика відповідача змінилась, у зв'язку з чим між сторонами було укладено новий договір перевезення від 16.02.2018, згідно з яким провізну плату складають усі три компоненти (плата за перевезення навантаженого вагону перевізника, компенсація витрат на перевезення у порожньому стані вагону, плата за користування вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах).

Судом встановлено, що 16.02.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг №00077/ЦТЛ-2018, предметом якого є перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 3.2. договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника; компенсація витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

З огляду на наведені умови договору, суд доходить висновку, що вказані три компоненти, які відповідно до п. 3.2. договору складають зміст поняття «плата за перевезення вантажу у вагоні перевізника», в сукупності є елементами «провізної плати» у розумінні Статуту залізниць України, яку відповідач розбиває у графах накладної (у графі 34 вказується загальна сума), з огляду на що доводи відповідача в цій частині судом не приймаються.

Відтак, здійснивши перерахунок штрафу за прострочення доставки вантажу, з урахуванням встановлених судом періодів прострочення через простій вагонів на коліях станції в очікування звільнення вантажного фронту (з вини позивача), суд зазначає, що сума штрафу, яка підлягає стягненню, складає 849592,12 грн.

Водночас, відповідачем у відзиві на позов викладено заяву про зменшення розміру штрафних санкцій, мотивовану тим, що сума штрафних санкцій є надмірно великою, а позивач систематично звертається з позовами про стягнення нарахованого штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов'язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов'язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов'язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов'язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов'язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов'язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов'язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов'язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб'єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов'язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та доводи відповідача, суд зазначає, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної доставки вантажу, незалежно від того, чи завдано у зв'язку з цим збитки. Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов'язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку, а тому клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, що міститься у відзиві на позовну заяву, задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу підлягають задоволенню частково, за перерахунком суду, у розмірі 849592,12 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ідентифікаційний код: 23269555) грошові кошти у розмірі 849592 (вісімсот сорок дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 12743 (дванадцять тисяч сімсот сорок три) грн. 88 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.01.2019

Суддя Ю.В. Картавцева