номер провадження справи 28/40/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.01.2019 Справа № 908/865/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорова Олена Владиславівна, розглянувши заяву дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" №63 від 15.01.2019 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2018 року по справі №908/865/18:

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

до відповідача: дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" (72313, Запорізька область, м. Мелітополь, просп. 50-річчя Перемоги, 17)

про стягнення грошових коштів

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-208 від 26.10.2018, адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 16.01.2019, адвокат.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 15.01.2019 надійшла заява дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" №63 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2018 року по справі №908/865/18. Заяву обґрунтовано ст. 331 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2019 справу №908/865/18 для розгляду заяви про розстрочку виконання судового рішення передано судді Федоровій О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.01.2019 прийнято заяву до розгляду, судове засідання призначено на 25.01.2019.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву, просив суд розстрочити виконання судового рішення протягом року рівними частинами.

Представник позивача заперечив проти розстрочення рішення суду надав суду письмові заперечення на заяву відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заяву про розстрочення виконання рішення, судом встановлено:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.07.2018 у справі №908/865/18 позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" інфляційні втрати в сумі 1409090,96 грн. (один мільйон чотириста девять тисяч девяносто грн. 96 коп.), 3% річних у розмірі 426296,75 грн. (чотириста двадцять шість тисяч двісті девяносто шість грн. 75 коп.), пеню у розмірі 1939942,44 грн. (один мільйон девятсот тридцять девять тисяч девятсот сорок дві грн. 44 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 56629,95 грн. (пятдесят шість тисяч шістсот двадцять девять грн. 95 коп.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

27.08.2018 на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №908/865/18 відмовлено дочірньому підприємству "Газ Мелітополя" ПАТ "Мелітопольгаз" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.07.2018. Апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто заявникові без розгляду.

15.01.2019 дочірнє підприємство "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про розстрочення виконання судового рішення по справі №908/865/18 протягом року рівними частинами.

Питання розстрочення виконання судового рішення врегульовані ст. 331 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи ч. 2 ст. 331 ГПК України.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Пунктами 7.1.2 та 7.2 постанови пленуму Верховного Суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В той же час, ч. 5. ст. 331 ГПК України даний строк обмежено і розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Необхідність надання розстрочки виконання рішення суду відповідач (заявник) обґрунтовує недосконалістю процесу надання пільг та субсидій населенню, недостатністю бюджетних коштів для фінансування державної програми субсидування населення та скрутним фінансовим становищем.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

На підтвердження обставин, зазначених у заяві, відповідачем надано довідку про поточний стан рахунку, постанови про закриття виконавчих проваджень, податкові декларації, договір оренди нежитлового приміщення, договір про надання послуг, довідки про заборгованість по пільгам, накази про встановлення робочого тижня та оборотно-сальдові відомості.

З наданих заявником доказів в підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, вбачається тяжкий фінансовий стан підприємства.

Втім, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен також враховувати ступінь вини відповідача, а також матеріальні інтереси обох сторін.

Станом на момент розгляду даного клопотання заявником не виконано рішення господарського суду Запорізької області від 23.07.2018 у справі №908/865/18.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що дійсно рішення суду не виконано, у зв'язку з чим відповідач змушений звертатися до суду з відповідною заявою про розстрочення його виконання.

За приписами ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Аналогічні норми містяться в ст. 326 ГПК України, зокрема, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обовязковість виконання судових рішень є обовязковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Зазначені висновки суду базуються, зокрема на рішенні Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009р. в якому визначено: відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005 р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення суду, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової норми форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.13 ГПК України).

Аналіз доказів, що містяться в матеріалах справи, а також вимог чинного законодавства, зокрема ч. 5 ст. 331 ГПК України, урахування ступеня вини відповідача у виникненні спору та матеріальних інтересів обох сторін, дають підстави Господарському суду Запорізької області зробити висновок про часткове задоволення заяви дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" №654 від 27.11.2018 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2018 року по справі №908/865/18 строком на шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" №63 від 15.01.2019 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2018 року по справі №908/865/18 задовольнити частково.

Виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.07.2018 року у справі №908/865/18 про стягнення з дочірнього підприємства "Газ Мелітополя" публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" (72313, Запорізька обл., м. Мелітополь, просп. 50-річчя Перемоги, 17, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) інфляційних втрат в сумі 1409090,96 грн. (один мільйон чотириста девять тисяч девяносто грн. 96 коп.), 3% річних у розмірі 426296,75 грн. (чотириста двадцять шість тисяч двісті девяносто шість грн. 75 коп.), пені в розмірі 1939942,44 грн. (один мільйон девятсот тридцять девять тисяч девятсот сорок дві грн. 44 коп.) та витрат зі сплати судового збору в сумі 56629,95 грн. (пятдесят шість тисяч шістсот двадцять девять грн. 95 коп.), усього 3831960,10 грн. (три мільйона вісімсот тридцять одна тисяча дев'ятсот шістдесят грн. 10 коп.) розстрочити на шість місяців (лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року) рівними платежами по 638660,01 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят грн. 01 коп.) щомісячно, починаючи з лютого 2019 по червень 2019 і 638660,05 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят грн. 05 коп.) в липні 2019.

Відповідно до ст. 235, п. 24 ч. 1 ст. ст. 255, 256, 257ГПК України ухвала суду набрала законної сили 25.01.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а також відповідно до ст.. 3 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала суду є виконавчим документом.

Суддя О.В. Федорова