ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" січня 2019 р. Cправа № 902/681/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області

до: Вінницької крайової організації Народного Руху України

про стягнення 23005,54 грн. та розірвання договору оренди

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представники сторін не з'явилися

У С Т А Н О В И В :

25.10.2018 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №01-02-03/1340 від 24.10.2018 Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області до Вінницької крайової організації Народного Руху України про:

- стягнення заборгованості в розмірі 19656,63 грн., пені в розмірі 2729,32 грн., збитків від інфляції в розмірі 357,41 грн., три проценти річних в розмірі 262,18 грн.

- розірвання договору оренди № 14-18 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області від 27.05.2016, укладений між позивачем та відповідачем.

Ухвалою суду від 26.10.2018 відкрито провадження у справі №902/681/18 Вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.11.2018.

Ухвалою суду від 22.11.2018 підготовче засідання відкладено на 20.12.2018.

Ухвалою суду від 20.12.2018, за завою позивача, продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 24.01.2019.

На визначену дату в підготовче засідання 24.01.2019 представники сторін не з'явилися. Про час та місце розгляду справи останні повідомлені ухвалою суду від 20.12.2018, яка направлена рекомендованою кореспонденцією.

Ухвалою суду від 24.01.2019 закрито провадження у справі за позовною вимогою про розірвання Договору оренди № 14-18 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області від 27.05.2016, по п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Стислий виклад позицій учасників судового процесу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором оренди № 14-18 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області від 27.05.2016 в частині сплати платежів, обумовлених Договором.

Відповідач в заяві №20/54/18 від 21.11.2018 визнає за собою заборгованість за користування орендним майном відповідно до договору №14-18 від 27.05.2016. Визнає суму заборгованості в розмірі 23 005,54 грн. Зобов'язується протягом поточного року погасити вказану заборгованість.

При визнанні відповідачем позову суд зважає на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши у підготовчому засіданні, яке відбулося 24.01.2019, заяву №20/54/18 від 21.11.2018 за підписом голови Вінницької крайової організації НРУ, Удод М.В., господарський суд дійшов до висновку, що Удод М.В., як посадова особа, наділений повноваженнями на визнання позову, і визнання ним позову відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі доказами, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому визнання позову підлягає прийняттю господарським судом.

У судовому засіданні 24.01.2019 прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27.05.2016 між Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (надалі - Позивач, Управління) та Вінницькою обласною організацією Народного Руху України (надалі - Відповідач, Орендар) укладено Договір № 14-18 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області (далі - Договір).

Предметом Договору згідно п.1.1. є строкове платне користування приміщеннями загальною площею 34,4 м2 (з коефіцієнтом 1,41 на холи, коридори, сходові клітини, санвузли і т.д.), що складаються із кімнат №№ 206, 207, 208, які розташовані в адмінбудинку за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 14.

Вищезазначені нежитлові приміщення передані Відповідачу 27.05.2016 за актом приймання-передачі приміщень, який скріплено печатками та підписано повноважними представниками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно п. 3.1. Договору, за володіння і користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої становить 21,09 грн за 1 кв.м., відповідно до рішення 13 сесії Вінницької обласної Ради 5 скликання № 419 «Про оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області» та за результатами вивчення попиту на оренду приміщення.

Відповідно п. 3.2. Договору додатково до орендної плати та комунальних і експлуатаційних витрат нараховується податок на додану вартість у розмірах та в порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою.

Відшкодування витрат за комунальні послуги (вода, тепло, приєднане навантаження теплова енергія, електроенергія, вивезення сміття) Орендар сплачує за рахунками Управління згідно з розшифровкою всіх витрат по видах послуг щомісячно. Сума відшкодування комунальних послуг (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно змінам розцінок за ці послуги. (п.3.3. Договору)

Орендар відшкодовує шляхом сплати за рахунками Управління експлуатаційні витрати (витрати на утримання будинку і прибудинкової території) місячний розмір яких складає 21,80 грн за 1 кв.м. без ПДВ. Сума відшкодування (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно законодавчій зміні розміру мінімальної заробітної плати та змінюється щорічно з 1 січня кожного року. (п. 3.4. Договору)

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно п. 3.9. Договору, визначену орендну плату Орендар зобов'язаний сплачувати на рахунок Управління не пізніше 1-го числа місяця наступного за звітнім.

Пунктом 3.6 Договору встановлено, що Управління до 20 числа кожного місяця підготовлює рахунки по орендній платі, комунальним послугам та експлуатаційним витратам, а Орендар зобов'язаний протягом двох робочих днів отримати зазначені рахунки, розписавшись про їх отримання у відомості на отримання рахунків.

Пунктом 3.8. Договору визначено, що в разі, якщо Орендар в термін, передбачений п. 3.6. Договору не з'явиться для отримання рахунку або своєчасно не надав свої письмові заперечення щодо загальної суми виставленої в рахунку - загальна сума виставлена в рахунку до сплати вважається узгодженою між Сторонами.

Відповідно до п. 3.13 Договору сплата орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат Орендарем проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Управління.

Приписами ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно п. 5.2. Договору, Орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити на рахунок Управління орендну плату, комунальні послуги та експлуатаційні витрати.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей Договір діє з 27 травня 2016 року по 1 травня 2019 року.

Додатковою угодою від 30.12.2016 п. 3.1, 3.4. Договору викладено в наступній редакції: "3.1 За володіння та користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої становить 21,09 грн за 1 кв.м. орендованої площі, відповідно до рішення 13 сесії Вінницької обласної ради 5 скликання № 419 «Про оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області та за результатами вивчення попиту на оренду приміщення. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції поточного місяця.

3.4. Відшкодування витрат за комунальні послуги (вода, тепло, приєднане навантаження теплова енергія, електроенергія, виведення сміття, пожежна сигналізація, охорона) Орендар сплачує за рахунками Управління згідно з розшифровкою всіх витрат по видах послуг щомісячно. Сума відшкодування комунальних послуг (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно змінам розцінок за ці послуги.

Орендар відшкодовує шляхом сплати за рахунками Управління експлуатаційні витрати (витрати на утримання будинку і прибудинкової території) місячний розмір яких з 01 січня 2017р. складає 17,81 за 1 кв.м. без ПДВ. Сума відшкодування (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно законодавчій зміні розміру мінімальної заробітної плати та змінюється щорічно з 1 січня кожного року.»

Додатковою угодою від 30.06.2018 п. 1.1. Договору викладено в наступній редакції: «Управління передає, а Орендар приймає в оренду - нежиле приміщення загальною площею 13,96 кв.м. (з коефіцієнтом 1,41 на холи, коридори, сходові клітки і т.д.), що складається з кімнат № 207, згідно викопіювання з поверхового плану, що складає невід'ємну частині цього Договору (додаток №1), які розташовані в адмінбудинку за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 14».

За актом приймання-передачі приміщень від 30.06.2018 Відповідач передав, а Позивач прийняв відповідно до Договору оренди № 14-18 нежитлове приміщення загальною площею 20,44 кв.м., що складається з приміщень №№ 206, 208, які розташовані в адмінбудинку за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 14.

За доводами Позивача, в період з січня 2018 року Відповідачем не виконуються зобов'язання за Договором в частині сплати визначених Договором платежів.

Судом встановлено, що в період з січня 2018 року по вересень 2018 року Позивачем виставлено Відповідачу рахунки на загальну суму 19 656,63 грн..

При цьому, матеріали справи не містять, і Відповідачем не надано доказів оплати зазначених рахунків.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням встановлених судом обставин, та виходячи з положень наведених вище норм, суд дійшов висновку, що Позивачем правомірно заявлено до стягнення 19 656,63 грн. боргу за Договором оренди.

При цьому судом взято надані Позивачем копії відомостей про отримання актів-рахунків, відсутність доказів заперечень Орендаря щодо сум виставлених в рахунку в порядку передбаченому п.3.7 Договору оренди, що з урахуванням положень п.3.8 Договору свідчить про узгодження вказаних в актах-рахунках сум сторонами.

Поряд з цим, за порушення Відповідачем взятих на себе зобов'язань, Позивачем заявлено до стягнення 2729,32 грн пені, 357,41 грн. Збитків від інфляції та 262,18 грн трьох відсотків річних.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно п. 3.10 Договору оренди в разі несвоєчасної сплати орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат Орендар сплачує пеню за весь період заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості включаючи день оплати.

За статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тож, приймаючи до уваги, що Відповідачем допущено порушення договірних зобов'язань, оскільки останнім не надано суду доказів вжиття ним заходів щодо уникнення прострочення виконання зобов'язань, суд вважає обґрунтованим притягнення Відповідача до відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором.

Перевіривши розрахунок Позивача за допомогою системи "ЛІГА ЗАКОН" судом встановлено, що заявлені до стягнення суми не перевищують розрахунок суду, у зв'язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу про стягнення заборгованості по орендній платі та нарахування штрафних санкцій за порушення строків її сплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 19 656,63 грн боргу, 2729,32 грн пені, 357,41 грн збитків від інфляції та 262,18 грн трьох відсотків річних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення вказаних позовних вимог з заявлених сумах.

При цьому, з огляду на закриття провадження за позовною вимогою про розірвання Договору оренди № 14-18 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області від 27.05.2016, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 104, 123, 126, 129, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Вінницької крайової організації Народний Руху України (вул. Театральна, буд. 14, м. Вінниця, 21050, ) на користь Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21036, код в ) 19 656 (дев'ятнадцять тисяч шістсот п'ятдесят шість) грн 63 коп. - основного боргу; 2 729 (дві тисячі сімсот двадцять дев'ять) грн 32 коп. - пені; 357 (триста п'ятдесят сім) грн 41 коп. - збитків від інфляції; 262 (двісті шістдесят дві) грн 18 коп. - 3% річних та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. ? витрат зі сплати судового збору.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 28.01.2019

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

3 - відповідачу (вул. Театральна, буд. 14, м. Вінниця, 21050)