ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2019 р. Справа № 911/242/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лко груп» про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підпримєця Мусатової Вікторії Миколаївни про стягнення 16 231,34 грн заборгованості

встановив:

21.01.2019 до господарського суду Київської області надійшла Товариства з обмеженою відповідальністю «Лко груп» про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до боржника - Фізичної особи-підпримєця Мусатової Вікторії Миколаївни про стягнення заборгованості за договором поставки продукції №808 від 30.04.2018 у розмірі 16 231,34 грн.

Дослідивши матеріали вищенавденої заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Положеннями ст. ст. 148, 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 73, ч. ч. 2, 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до викладених у заяві доводів та обставин, заявник зазначив, що заборгованість у боржника виникла за договором поставки продукції №808 від 30.04.2018, на виконання якого, за доводами заявника, боржнику було поставлено товар за видатковими накладними №№ВН-О9728, -О10556 від 05.05.2018 та 10.05.2018 відповідно.

Однак, в порушення вищенаведених норм закону, усі додані до позовної заяви у якості доказів копії документів, у тому числі договору поставки продукції №808 від 30.04.2018 та видаткових накладних №№ВН-О9728, -О10556 від 05.05.2018 та 10.05.2018, не засвідчені належним чином у встановленому чинним законодавством порядку, у той час як наявні на вказаних документах відмітка «Відповідає оригіналу» та відтиск печатки філії «ЛКО-О» ТОВ «Лко груп» не відповідають вимогам Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003.

До того ж, наявні на окремих аркушах вищевказаних копій документів підписи та напис «копія вірна» виготовленні шляхом копіювання відповідних реквізитів за допомогою технічних засобів, що також не відповідає встановленим законом вимогам щодо засвідчення копій документів.

З огляду наведеного, суд дійшов висновку, що заявником не додано до заяви про видачу судового наказу копію договору, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, у той час як додані до заяви документи не є документами, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а інших документів на підтвердження виникнення у боржника грошового зобов'язання за договором поставки продукції №808 від 30.04.2018 до заяви не додано.

До того ж, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лко груп» про видачу судового наказу не містить відомостей щодо наявності/відсутності у боржника офіційної електронної адреси.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «Лко груп» подано з порушення приписів ст. 150 ГПК України - без документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, у тому числі копії договору, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Лко груп» заявою до Фізичної особи-підпримєця Мусатової Вікторії Миколаївни про стягнення 16 231,34 грн, з підстав п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд зввертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Лко груп» заявою до Фізичної особи-підпримєця Мусатової Вікторії Миколаївни про стягнення 16 231,34 грн заборгованості, з підстав п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 29.01.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема