ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. Справа№ 911/2110/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Пилип В.М., адвокат, довіреність № б/н від 23.01.19;

від відповідачів - представники не прибули,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2018 про повернення позовної заяви у справі №911/2110/18 (суддя Горбасенко П.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» до товариства з обмеженою відповідальністю «Грейпфрут» та товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Грейпфрут» та товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: - закладу громадського харчування (кафе) загальною площею 199,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Валова, буд. 4-А, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Грейпфрут» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торнадо», посвідчений Заєць І.О., приватним нотаріусом КМНО 28.09.2015 за №1758; - земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :36:013:026, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Валова, буд. 4-А, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Грейпфрут» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торнадо», посвідчений Заєць І.О., приватним нотаріусом КМНО 28.09.2015 за №1760.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення оспорюваних договорів порушено корпоративні права позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/2110/18 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» залишено без руху, у зв'язку з недодержанням вимог, передбачених п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме - відсутністю у позовній заяві відомостей про вжиття/невжиття заходів досудового врегулювання спору та заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2018 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» повернуто позивачу на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2018 у справі №911/2110/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала винесена місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. За твердженнями скаржника, відповідно до чинного законодавства не передбачено досудового врегулювання спорів по справам про визнання недійсними правочинів та в договорах купівлі-продажу, що визнаються недійсними. Крім того, апелянт зауважує, що ним не здійснювались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви. Тому, у позивача відсутня необхідність у наданні письмових пояснень з викладених питань.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Відповідачі правом на участь своїх представників не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, товариством з обмеженою відповідальністю «Торнадо» було отримано ухвалу суду про призначення справи до розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Грейпфрут» направлено ухвалу суду про призначення справи до розгляду за адресою офіційного місцезнаходження вказаної особи.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від відповідачів до суду не надійшло.

Враховуючи належне повідомлення відповідачів, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Приписами ч. 2 вказаної статті передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Судом першої інстанції було повернуто позовну заяву, оскільки визначені ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2018 недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, позивач не усунув, а саме - не надав суду письмові пояснення із зазначенням відомостей про:

вжиття/невжиття заходів досудового врегулювання спору;

вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Нормою п. 6 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено, що відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору зазначаються у позовній заяві у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Також, частиною 1 ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання суперечки за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго» звернулося до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Обов'язковість досудового врегулювання спору при вирішенні зазначеної категорії спорів, законодавчо не встановлена.

В такому разі, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів його використовує.

Претензія є засобом досудового спору, який дозволяє вирішити спірні питання з боржником без подання позовної заяви до суду.

Отже, у даному випадку досудове врегулювання спору перед зверненням до суду з позовною заявою щодо захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів є правом, а не обов'язком особи.

Тому, враховуючи, що законом не встановлено обов'язковий досудовий порядок врегулювання спору, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позивач не повинен був зазначати про це в позовній заяві.

Ще однією підставою, з огляду на яку судом було повернуто позовну заяву, зазначено - невиконання вимог ухвали суду від 03.10.2018 про залишення позовної заяви без руху, у частині надання позивачем письмових пояснень щодо відомостей вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Згідно приписів п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява, зокрема, повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, але за умови, якщо такі заходи здійснювались.

А відтак, нездійснення таких заходів не тягне за собою обов'язку для позивача вказувати такі відомості у позовній заяві або шляхом подання письмових пояснень.

За доводами апелянта заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви ним не вчинялись.

З огляду на відсутність зі сторони позивача вчинення ним зазначених вище заходів, враховуючи приписи п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів не вбачає необхідності при цьому покладати на товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго» обов'язок з надання письмових пояснень по обставинам, які фактично не здійснювались.

За таких обставин, повернення позовної заяви ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2018 у справі №911/2110/18 стало наслідком постановлення ухвали Господарським судом Київської області від 03.10.2018 з неправильним застосуванням судом приписів п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України. У зв'язку з цим оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню.

Аналогічного висновку щодо скасування ухвали про повернення через неправильне застосування процесуальних норм при залишенні без руху дійшов Верховний Суд у постанові від 07.06.2018 по справі №910/17797/17.

Згідно положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх законних прав і законних інтересів.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку щодо повернення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» у справі №911/2110/18 на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа №911/2110/18 підлягає передачі на розгляд Господарського суду Київської області.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2018 про повернення позовної заяви у справі №911/2110/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2018 про повернення позовної заяви у справі №911/2110/18 скасувати.

3. Справу №911/2110/18 передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 30.01.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова