УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу в частині

м. Київ

30.01.2019Справа № 910/906/19

Суддя Господарського суду міста Києва Курдельчук Ігор Данилович, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Такт», м. Дніпро,

до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення 164 985,88 грн. боргу, 1 319,89 грн. втрат від інфляції, 2 952,50 грн. пені та 192,10 грн. судового збору,

без виклику представників,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 до Господарського суду міста Києва товариством з обмеженою відповідальністю «Такт» (далі - Товариство) було подано заяву про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення 164 985,88 грн. боргу за поставлений товар, що утворилася в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 07.05.2018 №ПЗ/НХ-18793/НЮ (далі - Договір), 1 319,89 грн. втрат від інфляції та 2 952,50 грн. пені.

Договір було укладено Товариством та публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі діючих на підставі довіреності посадових осіб Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в межах виробничої діяльності Регіональної філії.

Господарським судом міста Києва 30.01.2019 було видано судовий наказ щодо стягнення заборгованості у сумі 164 985,88 грн., а щодо решти вимог (1 319,89 грн. втрат від інфляції та 2 952,50 грн. пені) суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статі 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, Товариство просить видати судовий наказ не лише на суму боргу за Договором, але й на втрати від інфляції та пеню.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги про стягнення передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням і боргом за Договором.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, вимога про стягнення передбачених статтею 549 Цивільного кодексу України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням і боргом за Договором.

За приписами статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу містяться вимога про стягнення втрат від інфляції та пені, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за Договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 1 319,89 грн. втрат від інфляції та 2 952,50 грн. пені.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Такт» у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 319,89 грн. втрат від інфляції та 2 952,50 грн. пені.

Ухвала набрала законної сили 30.01.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Суддя І.Д. Курдельчук