УХВАЛА

31 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/329/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі Господарського суду Луганської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Фермерського господарства "Віктор"

про стягнення 55 726,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 913/329/18, якою було скасовано рішення Господарського суду Луганської області від 06.09.2018, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" залишено без розгляду.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Господарського суду Луганської області до Фермерського господарства "Віктор" з позовом про стягнення 55 726,14 грн, отже судовий збір за подання позовної заяви підлягав сплаті у розмірі 1 762 грн (оскільки 55 762,14 х 1,5 % = 836,43 менше встановленого мінімального розміру).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином за подання касаційної скарги у цій справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" мало сплатити судовий збір у сумі 3 524,00 грн, проте доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі скаржник не надав, про що також свідчить перелік додатків до касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві № 05-12/1731-6167 від 18.06.2018 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 3 524,00 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" посилається на те, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною та необ'єктивною через невідповідність висновкам викладеним у ній, фактичним обставинам справи, та через порушення норм процесуального законодавства. При цьому скаржник не зазначає про те, неправильне застосування яких конкретно норм матеріального права чи порушення норм процесуального права припустився, на його думку, суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, а також, у чому саме полягало неправильне застосування норм права і яким чином це вплинуло на ухвалення зазначеного судового акта.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" необхідно обґрунтувати в чому, на його думку, полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції при ухвалені оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 913/329/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 15.02.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков