ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1252/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представника позивача Хоменка І.І., за посадою, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» до Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» та Черкаської міської ради про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» звернулося з позовом до суду про стягнення з Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» заборгованості у сумі 518722 грн 60 коп із яких: 462316 грн 30 коп основного боргу, 36858 грн 62 коп пені 16792 грн 70 коп інфляційних та 3078 грн трьох відсотків річних. В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині оплати виконаних позивачем робіт за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» та Комунальним підприємством «Придніпровська служба утримання будинків» договорами: договір №42ПР від 22.05.2018, договір №49ПР від 22.05.2018, договір №43ПР від 04.07.2018, договір №93ПР від 22.06.2018, договір №102 ПР від 16.08.2018, договір №112ПР від 01.10.2018, договір №53ПР від 04.09.2018, договір №125ПР від 23.10.2018, договір №124ПР від 23.10.2018, договір №128ПР від 23.10.2018, договір №138ПР від 16.11.2018.

Ухвалою суду від 30.11.2018 вказана позовна заява прийнята судом до розгляду за правилами загального позовного провадження та вирішено роз'єднати позовні вимоги позивача, виділивши в окремі провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» до Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» та Черкаської міської ради по кожному з укладених договорів, зокрема, про стягнення заборгованості за договором №93ПР від 22.06.2018 з поточного ремонту житлового будинку за адресою: м.Черкаси, вул. Гоголя, 391/1 у справу №925/1252/18.

03.01.2019 через канцелярію суду від Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» надійшли пояснення, у яких останній погодився з тим, що за виконані роботи за договором №93ПР від 22.06.2018 з поточного ремонту житлового будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 391/1 за актом виконаних робіт від 31.07.2018 підприємство має сплатити позивачу 38663 грн 68 коп. Комунальне підприємство також визнало позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 1982 грн 97 коп, інфляційних у сумі 1404 грн 38 коп та трьох відсотків річних у сумі 165 грн 00 коп, оскільки прострочення оплати підприємством наступає з наступного дня після спливу 60-ти календарних днів для відстрочки платежу тобто з відстрочкою платежу до 30.09.2018.

09.01.2019 через канцелярію суду надійшов відзив Черкаської міської ради, у якому рада проти позову заперечила, вважає його необґрунтованим та неправомірним. Позивач з невідомих причин залучив до участі у справі Черкаську міську раду у якості другого відповідача, хоча прохальна частина позову не містить вимоги до Черкаської міської ради. Заявлені позивачем вимоги ніяким чином не стосуються міської ради, оскільки вона є окремою юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатки та штампи. Відповідно до статуту Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків», додатку до рішення Черкаської міської ради від 14.02.2018 №2-2899, власником та одноосібним засновником підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. За доводами представника Черкаської міської ради позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

У судовому засіданні представник позивача подав клопотання про відмову від позовних вимог до другого відповідача - Черкаської міської ради. Суд, розглянувши вказану заяву встановив, що її подання відповідає праву позивача, яке передбачене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог до Черкаської міської ради підлягає закриттю згідно з пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги до Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» підтримав. Відповідач (його представники) у судове засідання не з'явився, представник відповідача направив до суду клопотання від 14.01.2019, у якому просив відкласти розгляд справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Суд, розглянувши вказане клопотання, прийшов до висновку, що воно не підлягає до задоволення, з огляду на те, що відповідач не позбавлений можливості забезпечити участь іншого представника у судовому засіданні та у зв'язку з тим, що від відповідача надійшли письмові пояснення у яких він визнав позовні вимоги. Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, з огляду на зазначені положення закону та відсутність зобов'язання суду про обов'язкову участь відповідача у судовому засіданні, суд вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 16.01.2019 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, судом встановлено, що 22 червня 2018 року між

Товариством з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» (Виконавець - позивач у справі) та Комунальним підприємством «Придніпровська служба утримання будинків» (Замовник - відповідач у справі) було укладено договір підряду №93ПР, згідно з яким Виконавець зобов'язується виконати роботи з поточного ремонту житлового будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 391/1 (ДК 021-2015:45450000-6 інші завершальні будівельні роботи) в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, а Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх (пункт 1.1 договору №93ПР).

Згідно з розділом 2 договору №93ПР ціна договору становить 38663 грн 68 коп. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. За умовами пункту 3.2 договору №93ПР Замовник після пред'явлення виконавцем рахунку на оплату роботи здійснює оплату за послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця на умовах відстрочки платежу до 60 календарних днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника і виконавця актів наданих послуг. А за умовами пункту 3.3 договору №93ПР до рахунку обов'язково додаються акти виконаних робіт з підписами уповноважених представників Замовника та Виконавця, а також підписаними старшим будинку/під'їзду або не менше ніж трьома мешканцями будинку, де виконувались роботи. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за відповідним актом (форма №КБ-2В, №КБ-3) подекадно (10, 20, 30 числа поточного місяця), але не пізніше 03 числа місяця наступного за звітним. Замовник розглядає їх протягом трьох робочих днів, погоджуючись з ним або повертає виконавцю із мотивованими зауваженнями (пункт 3.4 договору №93ПР).

Відповідно до пункту 9.1 договору №93ПР він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

У липні 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» були проведені роботи з поточного ремонту житлового будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 391/1. За результатами виконання цих робіт був складений, підписаний та скріплений печатками акт приймання виконаних будівельних робіт без номера за липень 2018 року форми КБ-2в на загальну суму 38663 грн 68 коп. Позивач, посилаючись на порушення Замовником строків оплати виконаних робіт, звернувся з позовними вимогами про стягнення вартості цих робіт та штрафних санкцій з відповідача у примусовому порядку.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем є відносинами підряду, які унормовані у §1 Загальні положення про підряд Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Договір з надання послуг з поточного ремонту житлового будинку №93ПР, на підставі якого виникли зобов'язання сторін, за своєю правовою природою є договором підряду, містить істотні умови для договору такого виду та підписаний повноважними представниками сторін. Як вбачається зі змісту договору №93ПР, Виконавець зобов'язався виконати підрядні роботи на визначеному Замовником об'єкті, а Замовник зобов'язався прийняти та оплатити підряднику виконані роботи.

Відповідно до статті 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. За змістом статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених в роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником, встановлений у статті 853 ЦК України, відповідно до частини першої якої замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником згідно з договором підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Договором №93ПР встановлено, що здавання й приймання робіт після закінчення їх виконання здійснюється у відповідності до чинного законодавства України і оформляється актом виконаних робіт (форма КБ-2в). На підтвердження виконання передбачених договором №93ПР робіт, позивач надав суду акт приймання виконаних робіт за липень 2018 року форми КБ-2в на суму 38663 грн 68 коп, який 30.07.2018 був підписаний та скріплений печатками сторін за договором №93ПР. Спору щодо виявлення відступів від умов договору або виявлення інших недоліків при виконанні підрядних робіт сторонами не заявлено, наданий позивачем акт підписаний уповноваженими представниками сторін та визнаний відповідачем у письмових поясненнях на позов. Згідно умов договору №93ПР оплата виконаних робіт здійснюється на умовах відстрочки платежу до 60 календарних днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника і виконавця акту наданих послуг. Наданий позивачем акт виконаних робіт за липень 2018 року на суму 38663 грн 68 коп був підписаний відповідачем 30.07.2018, отже оплату виконаних робіт Замовник мав здійснити до 29.09.2018

На час розгляду справи строк оплати відповідачем наданих послуг є таким що настав, проте, відповідач не надав суду доказів оплати виконаних позивачем робіт, у своїх письмових поясненнях визнав вимогу у сумі 38663 грн 68 коп. Отже, враховуючи положення Закону та договору №93ПР, який є обов'язковим до виконання для сторін, які його уклали, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 38663 грн 68 коп є обґрунтованою, підтверджена належними доказами та підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Стаття 230 ГК України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідальність замовника у випадку затримки оплати за виконані роботи передбачена пунктом 6.2 договору №93ПР згідно з яким замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості виконаних робіт за кожен день затримки. На підставі зазначеного положення договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 2021,10 грн, за актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року за період з 30.09.2018 по 21.11.2018. Суд, перевіривши розрахунок пені встановив, що він виконаний правильно, право на нарахування пені відповідає праву позивача, а отже враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем своїх зобов'язань, вимога про стягнення 2021,10 грн пені підлягає до задоволення.

Відповідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначених положень Закону позивач нарахував відповідачу 168,43 грн 3% річних, за період з 30.09.2018 по 21.11.2018 та 1207,78 грн інфляційних за період з 30.09.2018 по 21.11.2018. Перевіривши розрахунок 3% річних у сумі 168 грн 43 коп та інфляційних у сумі 1207 грн 78 коп, суд вважає що вони визначені вірно, право позивача на їх стягнення підтверджено фактичними обставинами справи та належними доказами, тому вимога про стягнення цих сум є такою, що підлягає до задоволення.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з статтею 191 цього Кодексу, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у поясненнях №17 від 02.01.2019, які подав суду, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі доказами, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Відповідно до приписів частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд може повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що при подачі позову про стягнення заборгованості за усіма договорами підряду позивачем була сплачена загальна сума судового збору 7781 грн 64 коп, після роз'єднання справ позивач за вказаним позовом повинен був би сплатити судовий збір за подання даного позову до суду у розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір». Так, відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи суму позову (42060 грн 99 коп), позивач мав сплатити 1762,00 грн судового збору. Отже, з огляду на положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та у зв'язку із повним задоволенням вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 50 відсотків суми сплаченого судового збору, тобто 881,00 грн.

Керуючись статтями 130, 185, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження в частині позовних вимог до Черкаської міської ради.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» (вул. Надпільна, 330/5, м. Черкаси, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК-ЛАД ПЛЮС» (пров. Сіверянський, 33, м. Черкаси, ) 38663 грн 68 коп основного боргу, 2021 грн 10 коп пені, 168 грн 43 коп 3% річних, 1207 грн 78 коп інфляційних, 881,00 грн судового збору.

Повне рішення складене та підписане 23.01.2019

Суддя О.І.Кучеренко