ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/475/18

За скаргою Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» № 51/1 від 05.12.2018 року на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області Василевич Тетяни Михайлівни у справі № 911/475/18

У справі за позовом Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат»

до Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська птахофабрика»

прo стягнення 14 347,13 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

скаржника: Буряк П.С.

боржника: не з'явився

виконавчої служби: не з'явився

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі № 911/475/18 позовні вимоги Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська птахофабрика» прo стягнення 14 347,13 грн. задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська птахофабрика» на користь Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» 14 347,13 грн. боргу та 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

22.08.2018 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 у справі № 911/475/18 видано відповідний наказ.

До канцелярії Господарського суду Київської області 10.12.2018 року від Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» надійшла скарга № 51/1 від 05.12.2018 року на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області Василевич Тетяни Михайлівни щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська птахофабрика» на користь Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» 14 347,13 грн. боргу та 1 762 грн. витрат по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частинами першою та другою статті 340 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до частини першої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Також, скаржником надано докази, які підтверджують дотримання десятиденного строку оскарження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2018 року прийнято скаргу до розгляду; судове засідання призначено на 03.01.2019 року.

Позивач (скаржник), належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 03.01.2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 03.01.2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 03.01.2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою від 03.01.2019 року розгляд скарги відкладався на 17.01.2019 року.

В судовому засіданні 17.01.2019 року представник скаржника (стягувача) вимоги скарги підтримав, представники боржника та виконавчої служби не з'явились.

Розглянувши в судовому засіданні 17.01.2019 року скаргу Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» № 51/1 від 05.12.2018 року на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області Василевич Тетяни Михайлівни щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року, дослідивши надані докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у скарзі обставин, на підставі виданого 22.08.2018 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 у справі № 911/475/18 наказу Баришівським районним відділом ДВС винесено постанову від 10.09.2018 року про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року.

Скаржник (стягувач) в скарзі зазначає, що в порушення ст. 129-1 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про державну виконавчу службу», старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області Василевич Т.М. не вживаються всі належні, допустимі та достатні заходи для повного та своєчасного виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 у справі № 911/475/18.

Зокрема, скаржник зазначає, що з моменту відкриття виконавчого провадження за постановою від 10.09.2018 року та передачі виконавчого провадження за постановою від 24.09.2018 року, винесених головним державним виконавцем Баришівської районної ДВС Качур Т.М., постанови від 09.10.2018 року про прийняття виконавчого провадження, винесеної старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області Василевич Т.М., жодних інших документів, які б підтверджували вжиті державними виконавцями заходи по забезпеченню виконання рішення суду, на адресу ДП «ЧПК-Трейд-01» не надходило, рішення суду не виконано.

Відповідні обставини виявлені скаржником під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №57180516. Також було виявлено, що

- постанова начальника управління ДВС від 13.09.2018 року №167, на підставі якої передано виконавче провадження №57180516 від Баришівського відділу ДВС до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області, є в наявності лише серед матеріалів зведеного виконавчого провадження, однак її копія на адресу ДП «ЧПК-Трейд- 01» в порушення вимог п.8 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкції), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (у редакції Наказу від 02.08.2018 р. №2522/5), не направлена;

- виключно лише у зведеному виконавчому провадженні містяться документи, які виконавець направляв та отримував ще у 2017 році з метою забезпечення виконання інших судових рішень щодо боржника - Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська птахофабрика», документи про вжиті виконавчою службою заходи з виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18 щодо стягувача - Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат», відсутні у виконавчому провадженні №57180516 та серед матеріалів зведеного виконавчого провадження;

- в матеріалах зведеного виконавчого провадження наявні лише інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, датовані ще 04.07.2017 року, тобто до винесення рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18.

Також, за наявними в матеріалах виконавчого провадження документами, виконавчою службою не перевіряється майновий стан боржника, не вживаються заходи щодо виявлення майна та коштів.

Зокрема, скаржник зазначає, що за наявними в нього відомостями у боржника перебувають на балансі більше 100 одиниць автомобілів, які перебувають під арештом, однак виконавчою службою не вжито всіх належних та достатніх заходів по виявленню майна боржника, з'ясування його стану.

Крім того, у зведеному виконавчому провадженні містяться застарілі дані щодо рахунків, відкритих ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» у багаточисельних банківських установах, від яких за 2017 рік та включно по 04.04.2018 року надходить одна і та ж відповідь, що на банківських рахунках ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» кошти відсутні.

В той же час, ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» продовжує повноцінно здійснювати господарську діяльність, виробляти та реалізовувати продукцію, утримувати штат працівників.

Також, дані матеріалів зведеного виконавчого провадження не відповідають фактичним обставинам щодо загальної суми заборгованості боржника. Зокрема, за наявними в матеріалах зведеного виконавчого провадження даних, загальна сума заборгованості визначена 2 987 509,06 грн., в той час, як реальна сума загальної заборгованості за даними Єдиного реєстру судових рішень, складає понад 28 590 380 грн., що з огляду на недобросовісність боржника потребує створення групи державних виконавців.

Таким чином, відділом не вживаються належні заходи, інформація не перевіряється та не оновлюється, не враховуються фактичні обставини, керівництвом відділу не проводяться перевірки та не організовується ефективне виконання численних судових рішень щодо боржника, в тому числі і рішення стягувача.

У зв'язку з чим, скаржник у скарзі просить визнати бездіяльність державного виконавця Василевич Т.М. та керівництва відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області щодо забезпечення виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18 неправомірною; зобов'язати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області здійснити перевірку дотримання вимог законодавства України у виконавчому провадженні №57180516 та за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, утворити виконавчу групу в порядку, визначеному Міністерством юстиції України; втребувати у ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» весь перелік рухомого та нерухомого майна, яке значиться на балансі цього товариства і яке перебуває та не перебуває в іпотеці банківських установ та зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області вжити всіх передбачених законодавством України дієвих заходів по забезпеченню виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53. ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також, у відповідності до пункту 9.7. Постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зі змінами внесеними Постановою від 29.05.2013 року №9, котра є чинною на сьогодні, якщо обов'язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження», ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент звернення зі скаргою, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для здійснення заходів з виконання рішення суду, виконавець зобов'язаний, зокрема:

- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

При цьому, згідно п.3 ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно приписів частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до змісту ст.326 Господарсько-процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено та не спростовано Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області, що останнім у виконавчому провадженні № 57180516 чи зведеному виконавчому провадженні (в матеріалах справи відомості відсутні і виконавчою службою не надані), належних, повних та об'єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року не вчинено, чим порушено визначений Законом України «Про виконавче провадження» порядок примусового виконання.

Також, Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області не надано суду доказів розшуку майна боржника шляхом надіслання запитів до реєстраційних органів про наявність у власності Боржника належного йому майна, не вжито заходів щодо притягнення керівника боржника до відповідальності за невиконання рішення суду, вчинення інших дій, направлених на виконання рішення суду.

Як визначено ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, виконавчою службою не надано суду доказів дотримання вимог ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

В силу ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом; інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Окрім того, як визначено ч.2 ст.52 Закону, виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Законом також визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч.5 відповідної норми).

Доказів проведення перевірки для виявлення майна рухомого та нерухомого боржника, майнових прав не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Не зважаючи на неодноразові виклики Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області та вимоги суду щодо надання письмових, документально підтверджених пояснень по суті вимог скаржника, під час розгляду даної скарги органом ДВС не надано суду письмових пояснень або доказів проведення перевірки майнового стану боржника та вчинення виконавчих дій з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, саме на виконавця покладаються функції держави щодо виконання судового рішення, та саме така особа визначає комплекс дій для виконання такого рішення, зокрема, й визначає необхідність звернення з конкретними запитами, керуючись чинним законодавством.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Як визначено ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на встановлені судом в ході розгляду скарги обставини, судом встановлено наявність в діях Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області ознак протиправної бездіяльності щодо виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року, яка виразилась в бездіяльності як безпосередньо в діях державного виконавця Василевич Т.М. щодо розшуку та виявлення майна та коштів боржника, так і в діях начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області щодо організації примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року.

Як наслідок, скарга Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» № 51/1 від 05.12.2018 року на дії

Та бездіяльність виконавчої служби доведена та обґрунтована, не спростована, тому підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Василевич Т.М. та керівництва відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області щодо забезпечення виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18 та зобов'язання начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області здійснити перевірку дотримання вимог законодавства України у виконавчому провадженні №57180516 та за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, утворити виконавчу групу в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Також, вимога про витребування у ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» переліку рухомого та нерухомого майна, яке значиться на балансі цього товариства і яке перебуває та не перебуває в іпотеці банківських установ стосується належності організації та здійснення виконавчого провадження, тому підлягає задоволенню як зобов'язання одночасно з вимогою про зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області вжити всіх передбачених законодавством України дієвих заходів по забезпеченню виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, за наслідками розгляду скарги Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» № 51/1 від 05.12.2018 року на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року судом встановлено наявність підстав для її задоволення.

Згідно зі ст. 344 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

В ході розгляду скарги сторонами не надано відомостей про понесені судові витрати, тому питання про розподіл судових витрат не розглядалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Скаргу Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» № 51/1 від 05.12.2018 року на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/475/18 від 22.08.2018 року задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області Василевич Т.М. та керівництва щодо забезпечення виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18.

3. Зобов'язати начальника Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області здійснити перевірку дотримання вимог законодавства України у виконавчому провадженні №57180516 та за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, утворити виконавчу групу в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

4. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області вжити всіх передбачених законодавством України дієвих заходів по забезпеченню виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2018 року у справі №911/475/18, в тому числі, але не виключно, витребувати у ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» весь перелік рухомого та нерухомого майна, яке значиться на балансі цього товариства і яке перебуває та не перебуває в іпотеці банківських установ.

5. Ухвалу надіслати сторонам у справі та Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик