СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа №922/1838/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, посвідчення №1926 від 13.05.2015 року, довіреність б/н від 26.04.2017року;

відповідача ОСОБА_2, посвідчення №4931 від 27.12.2017 року, довіреність №007.1Др-10-0119 від 02.01.2019 року;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. не зявився;

2. не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітас», м.Харків, (вх.№1366Х/1-40) на рішення Господарського суду Харківської області від 14.11.2018 року (головуючий суддя Присяжнюк О.О., суддя Кухар Н.М., суддя Светлічний Ю.В.; повний текст складено 16.11.2018 року) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітас», м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», м.Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Харківській області, м. Харків,

2. Державне підприємство «Харківстандартметрологія», м.Харків,

про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітас» (далі ТОВ «Вітас») звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківміськгаз»), в якому просило: скасувати здійснене ПАТ «Харківміськгаз» нарахування ТОВ «Вітас» оперативно-господарських санкцій у грошовій сумі, що дорівнює вартості обсягу природного газу, обчисленого за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання за період з 10.04.2017 року о 07:00 год. по 25.04.2017 року о 07:00 год., відповідно до складеного ПАТ «Харківміськгаз» технічного розрахунку від 27.04.2017 року; зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» здійснити перерахунок ТОВ «Вітас» обсягу спожитого природного газу за період з 10.04.2017 року о 07:00 год. по 25.04.2017 року о 07:00 год. за фактичними показниками лічильника газу GMS G25-32 №053082; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що нарахування оперативно-господарських санкцій у грошовій сумі, що дорівнює вартості обсягу природного газу, є необґрунтованим та незаконним; технічний розрахунок неадекватним та неспіврозмірним із вчиненим правопорушенням. В якості правових підстав посилається на положення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року за №2494.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року у справі №922/1838/17 у позові відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 року у справі №922/1838/17 рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.06.2018 року у справі №922/1838/17 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 року та рішення господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.11.2018 року у справі №922/1838/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

ТОВ «Вітас» з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 14.11.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, призначено справу до розгляду на 16.01.2019 року. Встановлено строк позивачу та третім особам для подання відзивів на апеляційну скаргу. Встановлено строк учасникам справи для подання клопотань та документів в обґрунтування своїх заперечень.

Відповідач у встановлений ухвалою суду строк надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№115 від 04.01.2019 року), в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду Харківської області законним та обґрунтованим. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Протягом встановленого судом строку від Державного підприємства «Харківстандартметрологія» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№41 від 03.01.2019 року), в якому третя особа просить прийняти рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України; справу розглянути за відсутності представника підприємства.

Представник ТОВ «Вітас» в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує. Просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник ПАТ «Харківміськгаз» в судовому засіданні заперечення проти вимог апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання своїх представників не направили, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Харківській області, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що учасники судового процесу були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, явка представників третіх осіб не була визнана обовязковою, а наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, умови типового договору природного газу, затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498.

ТОВ «Вітас» 01.01.2016 року було подано до ПАТ «Харківміськгаз» заяву-приєднання №09420PD0B6AT016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (т.1 а.с. 18-19).

Договір містить, крім інших, додаток №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» (т. 1 а.с. 21).

У зазначеному додатку в таблиці 1 вказується перелік точок комерційного обліку об'єкта споживача ТОВ «Вітас». Розрахунок втрат та витрат природного газу здійснюється сторонами відповідно до Кодексу ГТС згідно ОСОБА_1 визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільчими мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року за №264, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 року за №570/7891 та №571/7892 відповідно (із змінами).

Згідно підпункту 7 пункту 7.4 типового договору розподілу природного газу, споживач зобов'язується, зокрема дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу розподільних систем.

ПАТ «Харківміськгаз» 19.04.2017 року було складено акт про порушення №452/17, відповідно до якого на дату складання цього акта на об'єкті ТОВ «Вітас» за адресою: м.Харків, вул. Ак. Проскури, буд. 1, встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (т. 1 а.с. 22-23).

Протоколом №55 від 27.04.2017 року постійнодіючою комісією з питань, пов'язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, вимог Кодексу газорозподільних систем, було вирішено: акт про порушення задовольнити, нарахування провести згідно Кодексу газорозподільних систем (т. 1 а.с. 26-27).

ПАТ «Харківміськгаз» 27.04.2017 року було складено розрахунок не облікованих об'ємів газу. Причина виконання технічного розрахунку - пропущення строку періодичної повірки лічильника газу GMS-G25-32 № 20455599 та коректора КПЛГ - 1.02Р №01952 з вини споживача. Відповідно до вказаного розрахунку, ТОВ «Вітас» було нараховано спожитого газу у кількості - 8208,00 куб.м (т. 1 а.с. 28).

Згідно позиції позивача, оскільки за результатами повірки встановлено, що лічильник справний, у попередніх періодах споживання газу було в незначних обсягах, нарахування, здійснене на підставі пункту 4.1. глави 4 розділу ХІ Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року за №2494, є безпідставним.

Вказані обставини стали підставою для звернення споживача до Господарського суду Харківської області з вимогами про скасування оперативно-господарських санкцій, передбачених у технічному розрахунку від 27.04.2017, та зобов'язання ПАТ «Харківміськгаз» здійснити перерахунок обсягу спожитого природного газу за фактичними показниками лічильника газу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог під час нового розгляду справи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що надані позивачем докази не можуть бути прийняті як належні, оскільки не є беззаперечними у взаємному звязку та не дають змогу повно, чітко, обєктивно та достовірно встановити ті обставини, на підтвердження яких вони надані, тому позовні вимоги є такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування, а відтак задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пунктом 41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №374, лічильники газу та пристрої перетворення об'єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ), віднесено до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають обов'язковій повірці та на які поширюється сфера дії Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Згідно частини 3 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі.

Згідно пункту 5.9 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року №618, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 26.01.2006 року за №67/11941, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку та порушення правил його експлуатації, а також за використання засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) з вичерпаним терміном повірки.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Положеннями глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, визначено, що власник комерційного ВОГ або суб'єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема, здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб'єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах. Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії, зокрема, перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, в тому числі контрольний огляд вузла обліку. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, власники ЗВТ (засоби вимірювальної техніки), що є елементами комерційних ВОГ (вузол обліку природного газу), зобов'язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацією проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок. При цьому, для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого оператор ГРМ має опублікувати на своєму веб-сайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування; у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити оператора ГРМ та забезпечити присутність представника оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ. У разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або не допуск до ЗВТ представників оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ Кодексу. Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб'єкта природного газу) або його представника. Споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представником оператора ГРМ (іншого суб'єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченням (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку.

Згідно пункту 2.4. глави 2 розділу ХІ, до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Пунктом 4.1, глави 4 розділу XI Кодексу передбачено, що у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об'єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, остання повірка лічильника газу, встановленого на обєкті позивача, проводилась 09.04.2015 року. Строк повірки лічильника сплив 09.04.2017 року.

ТОВ «Вітас» зверталось до ПАТ «Харківміськгаз» з листом (вх.№СЛ3559 Км-02-0417 від 24.04.2017 року) щодо розпломбування складових комерційного вузла обліку газу для проведення чергової повірки.

Перевірка технічного стану вузла обліку здійснена відповідачем наступного дня після отримання вищезазначеного звернення, а саме 25.04.2017 року.

Вказані обставини підтверджуються актом перевірки технічного стану вузла обліку від 25.04.2017 року за №2504/17, підписаним уповноваженими представниками обох сторін (т. 1 а.с. 24-25). Зауваження до акту відсутні.

Враховуючи наведене та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження своєчасного направлення споживачем оператору ГРМ письмового повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ, місцевий господарський суд вірно констатував, що споживачем не було дотримано належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки, тому ПАТ «Харківміськгаз» правомірно було проведено розрахунок не облікованих об'ємів природного газу у кількості 8208,00 м3, керуючись п.4.1, глави 4 розділу XI.

Отже, причиною виконання технічного розрахунку стало пропущення строку періодичної повірки лічильника газу GMS-G25-32 №20455599 та коректора КПЛГ - 1.02Р №01952 з вини споживача (позивача) з 10.04.2017 року 7:00 год. по 25.04.2017 року 7:00 год.

Згідно додатку №4 до типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви приєднання №09420РО0В6АТ016 кількість газоспоживаючого обладнання (ГСО) ТОВ «Вітас» - складає 3 од., номінальні витрати природного газу на одиницю ГСО, - складає 7,600 мЗ/год., режим роботи ГСО - складає 24 год/добу.

Таким чином, ПАТ «Харківміськгаз» було проведено розрахунок не облікованих об'ємів природного газу перемножуючи кількість ГСО на номінальну потужність згідно з технічною характеристикою та кількість годин роботи неопломбованого газового обладнання згідно з актом , що разом склала 8208,00 м3.

Розглянувши питання щодо неправильності зазначення відповідачем номера газового лічильника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Як свідчать матеріали справи, номер лічильника газу GMS-G25-32 №20455599 зазначено у додатку 4 до типового договору розподілу природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем, який додається до заяви-приєднання №09420РD0В6АТ016 від 01.01.2016 року, підписаного та скріпленого печатками з обох сторін (т. 1 а.с. 21).

Зазначений додаток №4 правомірно прийнятий судом першої інстанції в якості належного доказу для встановлення правильності зазначення відповідачем номера газового лічильника .

ТОВ «Вітас», стверджуючи про неправильність зазначення відповідачем номера лічильника газу, посилається на розрахунок не облікованих обємів природного газу від 27.04.2017 року. Проаналізувавши зміст даного документу, колегія суддів встановила відповідність зазначеного в ньому номеру лічильника газу номеру, зазначеному в додатку №4 до типового договору.

Колегія суддів вважає твердження позивача про незаконне застосування до нього оперативно-господарських санкцій безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частинами 1, 2 ст. 217 Господарського кодексу України визначено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно приписів статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Стаття 236 Господарського кодексу України містить перелік оперативно-господарських санкцій, а саме:

1) одностороння відмова від виконання свого зобов'язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов'язання другою стороною;

відмова від оплати за зобов'язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобов'язання від прийняття подальшого виконання зобов'язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов'язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов'язання.

З урахуванням наведеного, Господарський суд Харківської області вірно вказав, що за правовою природною здійснені нарахування об'ємів газу не є оперативно-господарською санкцією, а є зміною способу розрахунку за спожитий природний газ у зв'язку з пропущенням споживачем терміну повірки прибору обліку газу.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. ОСОБА_2 сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи документами. Апеляційні вимоги тотожні позовним вимогам та не підтверджені належними доказами, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 14.11.2018 року у справі №922/1838/17 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітас» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 14.11.2018 року у справі №922/1838/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко