ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. Справа№ 910/8550/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Вінницька Т.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 13.11.2018

за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства

«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України

(надалі - ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України)

у справі № 910/8550/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк»

до Державного підприємства «Вугілля України»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство енергетики та вугільної промисловості України

про стягнення 393 970 984, 84 грн

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 910/8550/14 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати неправомірним рішення заступника директора Департаменту - начальника ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо відмови скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та не відновлення виконавчого провадження № 48695817; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 48695817. Зобов'язати Міністерство юстиції України Департамент ДВС ВПВР усунути порушення (поновити порушене право ПАТ «Промінвестбанк» на виконання рішення суду у справі № 910/8550/14):

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 48695817 у зв'язку із скасуванням постанови Господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017, якою ДП «Вугілля України» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру;

- відновити виконавче провадження № 48695817, про що винести відповідну постанову;

- направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження № 48695817 сторонам виконавчого провадження та до Господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ Господарського суду міста Києва № 910/8550/14 від 11.08.2014, для виконання зобов'язання у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання у відповідне виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначило, що незаконність та необґрунтованість прийнятої ухвали полягають в неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. На переконання апелянта, суд першої інстанції дійшов незаконного та необґрунтованого висновку про те, що постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження № 48695817 була винесена у зв'язку з визнанням боржника банкрутом постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі №910/12918/15, яка на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження була чинною, і що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак вимоги скаржника про визнання неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження № 48695817 та скасування постанови від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження № 48695817 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції не враховано та не надано оцінки тим обставинам, що заява про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження подавалась стороною виконавчого провадження із врахуванням втрати чинності рішення суду, на підставі якого було закінчено виконавче провадження відповідно до положень ст. 317 ГПК України. Апелянт стверджує, що з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване або визнане нечинним рішення, постанова суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають, а отже на момент звернення із заявою від 21.09.2018 №09-2-2/1008 постанова Господарського суду міста від Києва 17.05.2017 у справі №910/12918/15 через втрату чинності вже не підлягала виконанню та не могла бути підставою для закінчення виконавчого провадження. На переконання апелянта, суд першої інстанції помилково в порушення вимог ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» пов'язує можливість відновлення виконавчого провадження із повторним поданням відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оригіналу наказу у справі №910/8550/14 для поновлення виконавчого провадження. Судом першої інстанції дано неправильну оцінку представленим скаржником доказам, не враховано розумності і обґрунтованості вимог щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №48695817, відновлення виконавче провадження та направлення постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до Господарського суду міста Києва, для подальшого пред'явлення останнім наказу до виконання тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 17.01.2019 з'явились представники позивача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС, представники відповідача та третьої особи не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду не надіслали, про причини неявки суд не повідомили, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник апелянта (позивача) в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС в судовому засіданні надав пояснення та заперечував доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Вугілля України» (далі - ДП «Вугілля України», відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №20-4331/2-1 від 30.12.2013 сумі 393 970 884,86 грн, з яких строкова заборгованість по кредиту - 338 000 000, 00 грн, заборгованість по простроченим процентам - 17 275 041, 10 грн, нараховані проценти (за період з 01.04.2014 по 24.04.2014) - 4 556 054, 79 грн, пеня за простроченими процентами - 339 888, 97 грн, штраф - 33 800 000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2014 у справі № 910/8550/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з ДП «Вугілля України» на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість по кредиту - 338 000 000, 00 грн, заборгованість по простроченим процентам - 17 275 041, 10 грн, нараховані проценти за період з 01.04.2014 по 24.04.2014 - 4 556 054, 79 грн, пеню за простроченими процентами - 339 888, 97 грн, штраф - 33 800 000, 00 грн та витрати по оплаті судового збору - 73 080, 00 грн.

11.08.2014 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

22.10.2018 ПАТ «Промінвестбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило визнати неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №48695817 у зв'язку із скасуванням постанови Господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017, якою ДП «Вугілля України» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; відновити виконавче провадження №48695817 про стягнення з боржника - ДП «Вугілля України» заборгованості на користь ПАТ «Промінвестбанк», про що винести відповідну постанову; направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до Господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ Господарського суду міста Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання.

Як встановлено матеріалами справи, на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №48695817 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/8550/14 від 11.08.2014 про стягнення грошових коштів з боржника - ДП «Вугілля України» на користь ПАТ «Промінвестбанк».

Разом з цим, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м Києва від 06.07.2015 порушено провадження у справі №910/12918/15 про банкрутство ДП «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4 ).

Постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 ДП «Вугілля України» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, з огляду на що у відповідності до п.8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 03.08.2017 виконавче провадження №48695817 було закінчено, оригінал виконавчого документу направлено до суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 постанову Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 та постанову Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 скасовано, справу №910/12918/15 направлено до Господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 21.02.2018 заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про закриття провадження у справі про банкрутство від 20.02.2018 задоволено; закрито провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство ДП «Вугілля України»; припинено дію мораторію.

Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/12918/15 від 12.07.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 залишено без змін.

За твердженнями скаржника, оскільки постанова про визнання боржника банкрутом скасована, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 закрито провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство ДП «Вугілля України», виконавче провадження згідно Законом України «Про виконавче провадження» підлягає відновленню, у зв'язку з чим він звертався до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 21.09.2018, в якій просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №48695817; відновити виконавче провадження №48695817; направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до Господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ Господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання.

У відповідь на вказану заяву Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом №30777-33-18/20-1 від 08.10.2018р повідомлено ПАТ «Промінвестбанк» про те, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48695817 у відповідності до п.8 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на прийняття Господарським судом міста Києва постанови від 17.05.2017 про визнання ДП «Вугілля України» банкрутом; оригінал наказу повернуто до Господарського суду міста Києва; оригінал наказу повторно до Відділу примусового виконання рішень не надходив та у разі надходження наказу буде вирішено питання про відкриття виконавчого провадження.

Так, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 1 згаданого Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження на примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах у межах повноважень та у спосіб, визначеними цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Як вище згадувалось, ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 порушено провадження у справі №910/12918/15 про банкрутство ДП «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4 ).

Постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 ДП «Вугілля України» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, з огляду на що у відповідності до п.8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 03.08.2017 виконавче провадження №48695817 було закінчено, оригінал виконавчого документу направлено до суду.

Оскільки постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 була винесена у зв'язку з визнанням боржника банкрутом постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі №910/12918/15, яка на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження була чинною, з огляду на приписи п.8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак вимоги скаржника про визнання неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817 та скасування постанови від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Разом з цим, слід зазначити, що в листі від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено про відсутність оригіналу наказу та про те, що питання про відновлення виконавчого провадження буде вирішено після надходження до відділу оригіналу наказу суду. Таким чином, твердження скаржника (апелянта) про те, що відділом ДВС було відмовлено у поновленні виконавчого провадження як безпідставні та необґрунтовані не заслуговують на увагу.

Щодо вимог скаржника щодо зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №48695817, слід зазначити, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відтак, оскільки постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2017 про закінчення виконавчого провадження №48695817 судом незаконною не визнана та не скасована у встановленому порядку, адже прийнята державним виконавцем у відповідності до вимог закону на підставі постанови суду про визнання боржника банкрутом, суд першої інстанції вірно зазначив про відсутність підстав для застосування положень ст. 41 згаданого Закону, якою передбачено порядок відновлення виконавчого провадження у випадку визнання судом постанови про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасування.

За приписами ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, наказ у справі №910/8550/14 згідно супровідного листа №48695817/1/21 від 03.08.2017 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернуто на адресу Господарського суду міста Києва у зв'язку із закриттям виконавчого провадження з виконання даного наказу.

Разом з цим, матеріали скарги не містять доказів того, що оригінал наказу у справі №910/8550/14 було повторно надано Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для поновлення виконавчого провадження №48695817, при цьому, як вище загадувалось, листом від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено про відсутність оригіналу наказу та про те, що питання про відновлення виконавчого провадження буде вирішено після надходження до відділу оригіналу наказу суду.

Таким чином, звернення скаржника до суду з вимогою про зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №48695817 є передчасним.

Щодо вимог вимоги про зобов'язання державного виконавця направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до Господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ Господарського суду м. Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання, слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження, в тому числі поновлення, здійснюється державним виконавцем у відповідності до визначеного Законом України «Про виконавче провадження» порядку на підставі виконавчого документа, а відтак вимоги про зобов'язання державного виконавця направити до суду копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 за відсутності оригіналу виконавчого документа у відділі примусового виконання рішень та відсутності винесеної постанови про відновлення виконавчого провадження не відповідають вимогам закону та є необґрунтованими. Крім цього, до повноважень державного виконавця не віднесено можливість прийняття постанови про зобов'язання вчинити дії органи судової влади.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду з приводу безпідставності та необґрунтованості скарги позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій останній просив визнати неправомірним рішення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке викладене у відповіді від 08.10.2018 №30777-33-18/20-1, щодо не відновлення виконавчого провадження №48695817; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №48695817 у зв'язку із скасуванням постанови Господарського суду міста Києва у справі № 910/12918/15 від 17.05.2017, якою ДП «Вугілля України» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; відновити виконавче провадження №48695817 про стягнення з боржника - ДП «Вугілля України» заборгованості на ПАТ «Промінвестбанк», про що винести відповідну постанову; направити копію постанови про відновлення виконавчого провадження №48695817 до Господарського суду міста Києва, якому було направлено наказ Господарського суду міста Києва №910/8550/14 від 11.08.2014, та зобов'язати суд у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити наказ до виконання, в зв'язку з цим відсутні підстави для задоволення згаданої скарги.

За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.

Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 910/8550/14 - без змін.

Матеріали оскарження у справі № 910/8550/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.01.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко