ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5188/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю., розглянув спір

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 128 570,34 грн. штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 128 570,34 грн., що складають суму штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу за залізничними накладними: № № 32827966, 32828006, 32844748, 32845364, 32867939, 32868101,32870842, 32897126, 32899346, 39054085, 39054093, 39054127, 39054135, 39054143, 39054150, 39054168, 39054192, 39054200, 39054374, 39054788, 39094495, 39094586, 39103825, 39114517, 39114525, 39114533, 39114541, 39114558, 39114566, 39114574, 39114582, 39114590, 39114608, 39114616, 39114624, 39114632, 39114640, 39114657, 39114665, 39114681, 39114699, 39114707, 39114715, 39114723, 39114731, 39114749, 39114756, 39114764, 39114772, 39114939, 39114947, 39114962, 39114970, 39114988, 39114996, 39115001, 39115019, 39115027, 39115035, 39115043, 39115068, 39115076, 39115084, 39115092, 39115100, 39115118, 39115126, 39115142, 39115159, 39115167, 39115175, 39115274, 39130158, 39130174, 39139886, 39139936, 39144076, 39144134, 39150149, 39150156, 39150172, 39150206, 39150230, 39150313, 39150321, 39150339, 39150347, 39150354, 39150362, 39150370, 39150388, 39150446, 39150453, 39150461, 39150479, 39150495, 39150511, 39150529, 39150537, 39150586, 40723165, 40755761, 40755795, 40756132, 40756181, 40756314, 40817850, 40821225, 40821878, 40837304, 40920571, 40920589, 40930224, 43651785, 43665140, 43670827, 43674118, 43674126, 43674134, 43674142, 43681451, 45239761, 45255031, 45278108, 45374501, 45376548, 45376555, 45440799, 45441300, 45451861, 45451879, 45451895, 4541960, 45467214, 45475399, 45478716, 45478724,45478757, 45478807, 45478815, 45543758, 45555554, 45555570, 50866060, 50866110, 50977057, 50977065, 50977099, 39115134 у період з 01.08.2018 р. по 08.08.2018 р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник у судове засідання не зявився.

В заяві, яка надійшла на адресу суду від відповідача, останній посилаючись на статтю 233 Господарського кодексу України, просить зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу до 50 %, вказуючи на відсутність у позивача збитків, які б мали місце внаслідок прострочення в доставці вантажу.

У відповіді на відзив, позивач подану заяву про зменшення суми штрафу вважає такою, що не підлягає задоволенню, зазначаючи про те, що жодних обставин, які мають істотне значення та які суд має враховувати при зменшенні розміру неустойки відповідачем не наведено.

В обґрунтування своїх вимог Залізницею не надано доказів щодо свого становища, поважності причин неналежного виконання зобовязання та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, у звязку з чим підстави для зменшення штрафу відсутні.

Крім того, позивач вказує на те, що саме Статутом Залізниць (стаття 116) визначений порядок накладення штрафу та його розміри і його зменшення вказана стаття не передбачає.

Ухвалою від 21.11.2018 р. господарським судом відкрито провадження у справі № 904/5188/18, розгляд справи за клопотанням позивача вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд на 18.12.2018 р.

Ухвалою від 18.12.2018 р. розгляд справи відкладено до 21.01.2019 р.

21.01.2019 р. представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи останній був повідомлений належним чином (а.с.14, 19-20 т.2).

Представник позивача у судове засідання, яке відбулося 21.01.2019 р. також не з'явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване тим, що його представник, адвокат ОСОБА_1 буде брати участь у зборах адвокатів, які проходитимуть у м. Кривий Ріг цього дня.

Розглянувши подане клопотання, господарський суд не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, за наявності достатніх для цього підстав.

Обставини, викладені у клопотанні, зокрема, участь представника відповідача у адвокатських зборах, не є достатньою, поважною причиною для відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, остання розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, призначеного для розгляду малозначних справ, а отже, підприємство відповідача не було позбавлене можливості направити у судове засідання будь-якого іншого повноважного представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Інші підстави для відкладення розгляду справи, передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України - відсутні.

До того ж, слід зазначити про те, що строк, встановлений статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, в межах якого суд може розглянути дану справу закінчується 21.01.2019року.

Як вбачається із матеріалів справи, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду даного спору по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було здійснено перевезення вантажів - вагонів залізничних, що перевозяться на своїх осях, не поіменованих в алфавіті до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці, які оформлені наступними залізничними накладними: № № 32827966, 32828006, 32844748, 32845364, 32867939, 32868101,32870842, 32897126, 32899346, 39054085, 39054093, 39054127, 39054135, 39054143, 39054150, 39054168, 39054192, 39054200, 39054374, 39054788, 39094495, 39094586, 39103825, 39114517, 39114525, 39114533, 39114541, 39114558, 39114566, 39114574, 39114582, 39114590, 39114608, 39114616, 39114624, 39114632, 39114640, 39114657, 39114665, 39114681, 39114699, 39114707, 39114715, 39114723, 39114731, 39114749, 39114756, 39114764, 39114772, 39114939, 39114947, 39114962, 39114970, 39114988, 39114996, 39115001, 39115019, 39115027, 39115035, 39115043, 39115068, 39115076, 39115084, 39115092, 39115100, 39115118, 39115126, 39115142, 39115159, 39115167, 39115175, 39115274, 39130158, 39130174, 39139886, 39139936, 39144076, 39144134, 39150149, 39150156, 39150172, 39150206, 39150230, 39150313, 39150321, 39150339, 39150347, 39150354, 39150362, 39150370, 39150388, 39150446, 39150453, 39150461, 39150479, 39150495, 39150511, 39150529, 39150537, 39150586, 40723165, 40755761, 40755795, 40756132, 40756181, 40756314, 40817850, 40821225, 40821878, 40837304, 40920571, 40920589, 40930224, 43651785, 43665140, 43670827, 43674118, 43674126, 43674134, 43674142, 43681451, 45239761, 45255031, 45278108, 45374501, 45376548, 45376555, 45440799, 45441300, 45451861, 45451879, 45451895, 4541960, 45467214, 45475399, 45478716, 45478724,45478757, 45478807, 45478815, 45543758, 45555554, 45555570, 50866060, 50866110, 50977057, 50977065, 50977099, 39115134.

Одержувачем, вказаних вище залізничних вагонів є приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Статтею 6 Статуту Залізниць визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту і Правил перевезень й наданим залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою договору на перевезення вантажу, який укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно зі статтею 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно Роз'яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на те, що порожні власні вагони були поставлені на його адресу із простроченням, у зв'язку з чим останнім відповідно до положень статей 41, 116 Статуту залізниць України нараховано відповідачу штраф у сумі 128 570,34 грн. за період з 01.08 по 08.08.2018 року, який останнім не сплачений, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Статуту Залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км. відповідно.

Згідно з п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року № 542, обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами статті 116 Статуту залізниць, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до положень зазначених норм залізниця доставляє вантажі за відповідну кількість діб, при цьому початок першої доби настає з 24 години дати приймання вантажу до перевезення.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин).

Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості.

Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Строки доставки вантажу, встановлені п.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Як свідчать матеріали справи, календарними штемпелями на спірних накладних, доданих до позовної заяви, підтверджується, що вантаж доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, у зв'язку із чим вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 128 570,34 грн., нарахованого позивачем за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з з 01.08.2018 р. по 08.08.2018 р., слід визнати обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення штрафу задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штраф, пеня), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником, причини неналежного виконання або не виконання зобов'язання; незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи не вжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставини, за яких можливе зменшення неустойки.

Зважаючи на те, що нарахована до сплати сума штрафу не є надмірно великою, порушення зобов'язання відповідачем за спірний період має системний характер, прострочення в доставці вантажу мало місце від 2 до 14 діб, господарський суд не вбачає підстав для зменшення розміру підлягаючого до стягнення штрафу.

Керуючись статтею 526 Цивільного кодексу України, статтями 6, 41, 116, Статуту залізниць України, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця "Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,108, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна,47, р/р 2063 у ПАТ "ПУМБ" м. Київ, МФО 334851, ) 128 570,34 грн. (сто двадцять вісім тисяч п'ятсот сімдесят гривень 34 коп.) штрафу, 1928,56 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім гривень 56 коп.) судового збору.

У задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафу відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 25.01.2019

Суддя ОСОБА_2