УХВАЛА

31 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 907/68/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Проперті"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі Господарського суду Закарпатської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Проперті"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" та Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Пилипецької сільської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів – Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання права власності на земельну ділянку та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Таурус Проперті" звернулося з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі № 907/68/18.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Таурус Проперті" посилається на те, що постанова суду апеляційної інстанції незаконна, необґрунтована та така, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та застосування процесуального права. При цьому скаржник цитує окремі положення оскаржуваного судового рішення, а також судових рішень, на які посилається як на практику, однак не зазначає про те, неправильне застосування яких конкретно норм матеріального права чи порушення норм процесуального права припустився, на його думку, суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, а також у чому саме полягало неправильне застосування норм права і яким чином це вплинуло на ухвалення зазначеного судового акта.

Також доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як, відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "Таурус Проперті" необхідно обґрунтувати в чому, на його думку, полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції при ухвалені оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Проперті" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі № 907/68/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 15.02.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков