ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" лютого 2019 р.Справа № 906/1765/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши справу

за заявою Drobiarstwo-Dzialy Specjalne Malec Lidia (Польське підприємство птахівництва "Лідія Малець"
до ФГ "Пустомитівське"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ліквідатор ФГ "Пустомитівське" звернувся до господарського суду з заявою про витребування майна, в якій заявник просить суд: 1) задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї заяви; 2) витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1 (особ.)) та повернути у власність Фермерському господарству "Пустомитівське" () наступні об'єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 "б", "в", "г", "д", "е", "ж", "з"; 3) судові витрати покласти на відповідачів.

Перевіривши надану суду заяву ліквідатора на її відповідність до вимог ГПК України, суд встановив, що заявником по-перше, не надано докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; по-друге, не подано документів, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи, а саме: комітету кредиторів, копії заяви і доданих до неї документів;

Ухвалою суду від 26.12.2018 р. було встановлено строк заявнику для усунення недоліків заяви - не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

08.01.2019 р. від ліквідатора надійшла заява за вх. №287 від 08.01.19 р. на виконання вимог ухвали суду від 26.12.18 р., в якій заявник надав до суду докази надсилання заяви про витребування майна комітету кредиторів та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши надану суду заяву про виправлення недоліків, клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд встановив наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після 19.01.13 р., яка застосовується до цієї справи) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви про усунення недоліків, ліквідатор надала суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому просить суд відстрочити сплату судового збору за подання заяви про витребування майна, обґрунтовуючи тим, що банкрут ФГ "Пустомитівське" перебуває у неплатоспроможному стані, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором, тому, враховуючи відсутність активів банкрута за рахунок яких можливо сплатити судовий збір, ліквідатор ФГ "Пустомитівське" не має змоги за рахунок власних коштів сплатити судовий збір за подання заяви до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на момент подання заяви, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство розмір судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 01.01.2018, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", складає - 1762,00 грн.

Отже, заявник повинен був сплати судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені Законом, тобто - 24668,00 грн (за кожен об'єкт).

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

За ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд.

Згідно ст.ст. 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до приписів ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Євпропейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності заяв (скарг); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 76-77 ГПК України.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником є арбітражний керуючий, який виконує функції ліквідатора у справі про банкрутство ФГ "Пустомитівське".

У відповідності до ст. 41 Закону про банкрутство визначено повноваження ліквідатора, одним з яких є вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук і повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, у тому числі й грошових коштів, що знаходяться у третіх осіб. Зазначене кореспондується з ч.2 ст. 98 Закону про банкрутство, яка зобов'язує арбітражного керуючого здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Також, Законом про банкрутство передбачено першочергове відшкодування витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство і виконанням постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом, ще до задоволення вимог кредиторів (ст. 45 Закону про банкрутство в редакції після 19.01.13 р.).

В зв'язку з цим посилання ліквідатора на те, що банкрут неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором та у банкрута відсутні активи, не можуть вважатися підставою для звільнення ліквідатора такого банкрута від сплати судового збору.

Водночас, звертаючись до господарського суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, заявник не надав належних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В цій справі, Європейський суд з прав людини конкретизує, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Господарський суд Харківської області під час дослідження всіх обставин, наведених ліквідатором у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку, що ліквідатор не довела суду про наявність в неї обставин, що перешкоджають сплаті судового збору.

За таких обставин, клопотання ліквідатора про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про витребування майна в межах справи про банкрутство №906/1765/15 задоволенню не підлягає.

Таким чином, заявник не усунув недоліки щодо оплати судового збору за подання заяви до суду та не підтвердив наявність у нього пільг, які звільняють його від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ліквідатора ФГ "Пустомитівське" про витребування майна всього на 39 аркушах.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (прийняття) та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Міньковський С.В.