ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 Справа № 917/1610/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт", вул. Заводська 1, м. Глобине, Полтавська область, 39001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод", вул. Петровського, 13, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300

про стягнення суми основного боргу

Суддя Сірош Д.М.

Секретар судового засідання Бойченко Л.О.

Представники сторін:

представник позивача: не з'явився

представник відповідача: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" звернулося до з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" про стягнення 35619,00 грн основного боргу на підставі договору поставки № 70/02/16 від 12.02.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару на підставі договору № 70/02/16 поставки молока від 12.02.2016.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1610/18; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи, а.с. 35).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався своїми правами, передбаченими ст. 42 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" (Постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" (Покупець) уклали договір № 70/02/16 поставки молока від 12.02.2016.

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобовязувався поставити та передати у власність Покупця сировину власного виробництва в перерахунку на молоко за базисним вмістом жиру та білку, що відповідають за якістю чинним стандартам, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам, за договірними цінами, обумовленими протоколом погодження цін, який є невідємною частиною договору, а Покупець зобовязувався прийняти цю сировину та оплатити її на умовах даного договору в кількості і в терміни, передбачені даним договором.

Згідно з п. 1.2 договору найменування сировини: молоко коровяче власного виробництва (ДСТУ 3662-97).

Відповідно до п. 5.1 договору договірна ціна обумовлюється у додатку, який є невідємною частиною цього договору (Протокол узгодження ціни на поставку молока-сировини згідно ДСТУ 3662-97, що планується на продаж).

Згідно з Протоколом узгодження цін на товар від 18.02.2016 ціна товару (молоко) складає 5500,00 грн за 1 тону з ПДВ.

Розрахунок за закуплене молоко Покупець проводить протягом 7 банківських днів з дня одержання сировини на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 5.3 договору).

Сировина Постачальником передається представнику Покупця або Перевізнику під підпис останнього у товарно - транспортній накладній (п. 4.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 80619,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № ПЗП00000302 від 18.02.2016, № ПЗП00000321 від 22.02.2016, № ПЗП00000346 від 25.02.2016, № ПЗП00000432 від 10.03.2016.

Як убачається з наданих доказів, за отримане молоко коровяче, відповідачем частково перераховано позивачу грошові кошти в сумі 45000,00 грн, а саме: 29.12.2016 - 10000,00 грн; 16.03.2016 - 10000,00 грн; 30.03.2016 - 5000,00 грн; 23.05.2016 - 10000,00 грн; 13.07.2016 - 5000,00 грн; 14.07.2016 - 5000,00 грн.

Заборгованість відповідача за поставлений товар складає 35619,00 грн.

3 метою досудового врегулювання даного спору, 18.05.2018 позивач направив на адресу відповідачу претензію (вих. № 645) про сплату 35919,00 грн (копія претензії та докази її направлення в матеріалах справи, а.с. 25, 26).

Претензія отримана відповідачем 25.05.2018, проте, як зазначає позивач, залишена без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що підписаними сторонами видатковими накладними, підтверджується факт поставки позивачем товару на суму 80619,00 грн.

Факт невиконання умов договору в частині оплати поставленого позивачем ОСОБА_1 на суму 35619,00 грн відповідач не спростовує.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 35619,00 грн є правомірними, обґрунтованими підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно з ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод", вул. Петровського, 13, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт", вул. Заводська 1, м. Глобине, Полтавська область, 39001 (1) 35619,00 грн основного боргу, 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д.М. Сірош