ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ УХВАЛА
№ 916/163/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 173/19 від 23.01.2019 року
про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди нерухомого майна, зобов’язання повернути майно
з підстав порушення умов договору оренди державного нерухомого майна
Позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України – до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України „Про судовий збір” від 08.07.2011 р. № 3674-VI. (з наступними змінами).
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України „Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
П.2., ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір” визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір” зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Крім того, пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” вказано, що, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.
За правилами ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік” у 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривень.
Отже, при звернені до Господарського суду Одеської області з цим позовом Заступник прокурора Одеської області мав надати документи, які підтверджують сплату судового збору, виходячи з наступного розрахунку:
-          за дві вимоги майнового характеру: стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 17.01.2015р. в розмірі 1244189,73 грн., пені в розмірі 111986,93 грн. та зобов’язання повернути державі державне нерухоме майно (враховуючи вказану в позові вартість нерухомого майна, переданого в оренду – 87159240 грн.): 672350 грн.
-          за немайнову вимогу про розірвання договору оренди державного нерухомого майна – 1921,00 грн.
Проте, Заступником прокурора Одеської області до позову надано платіжне доручення № 67 від 17.01.2019 року про сплату судового збору на суму 672350,00 грн., тобто – за позовні вимоги майнового характеру.
Доказів сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру – не надано.
Таким чином, Заступником прокурора Одеської, всупереч п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України області не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, вказані обставини, є підставою для залишення позовної заяви без руху за наданням позивачу строку на усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, ГПК України, суд
1.          Позовну заяву вх. № 173/19 від 23.01.2019 року за позовом Заступника прокурора Одеської області, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до Приватного підприємства „РІВЕР-ТРАНС” про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди нерухомого майна, зобов’язання повернути майно з підстав порушення умов договору оренди державного нерухомого майна - залишити без руху.
2.           Заступнику прокурора Одеської усунути, встановлені при поданні позовної заяви недоліки, в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:
- надати суду докази які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі на суму – 1921,00 грн.
3. При невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява буде вважається неподаною та повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили в день прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя О.А. Демешин