ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Справа№ 910/10308/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Чорногуза М.Г.

Скрипки І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 (повний текс складено - 02.11.2018).

у справі № 910/10308/18 (суддя: Смирнова Ю.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП"

про стягнення 106 060, 88 грн

без виклику представників сторін

Встановив

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (далі - відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" (далі - третя особа) про стягнення з відповідача на користь позивача 106 060,88 грн, з яких: 105800,00 грн - сума тендерного забезпечення та 260,88 грн - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за банківською гарантією №1517-0318/GRP3t від 29.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/10308/18, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Господарський суд міста Києва повністю задовольнив позов своїм рішенням від 18.10.2018 (повний текс складено - 02.11.2018).

Не погодившись з прийнятими рішеннями, 22.11.2018 Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні низки клопотань відповідача, зокрема клопотання про закриття провадження у справі, про призначення економічної експертизи та про витребування доказів.

Так, скаржник вказав, що вимога від 21.05.2018 №ЦЗВ -20/1966 була підписана особами без належних повноважень, що свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Наразі, за твердженням скаржника, в матеріалах справи відсутня довіреність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підписання вимоги, оскільки така довіреність не видавалась.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що в межах строку дії гарантії з належною вимогою Бенефіціар до банку не звертався, хоча суд першої інстанції зазначає про протилежне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018 справу № 910/10308/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Скрипка І.М., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 910/10308/18.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що скаржник безпідставно посилається на те, що вимога була підписана особами Філії «ЦЗВ» без належних повноважень, оскільки до зазначеної вимоги були додані належним чином засвідчені документи на підтвердження повноважень, зокрема довіреність від 02.05.2018 на в.о. директора філії «ЦЗВ» ОСОБА_2, та заступника директора філії «ЦЗС» ОСОБА_3 за №1159, довіреність від 03.05.2018 на представника філії «ЦЗВ» за №542 та Положення про філію «ЦЗВ», затвердженого наказом ПАТ «Українська залізниця» від 24.04.2018 №100.

Представник третьої особи у відзиві на апеляційну скаргу просив зупинити провадження у справі №910/10308/18 до вирішення справи №910/13591/18, що розглядається Господарським судом міста Києва. Апеляційну скаргу ПрАТ «Айбокс Банк» задовольнити. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/10308/18 повністю та прийняти нове рішення ,яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» до ПрАТ «Айбокс Банк» відмовити у повному обсязі.

Так, клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що задоволення позову третьої особи про визнання недійсним рішення тендерного комітету філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджене протоколом розгляду тендерних пропозицій №1620/139/-18-Т від 08.05.2018 (ідентифікатор закупівлі: UA 2018-03-13-002496-с) в частині відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «РКГРУП» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про закупівлі» виключить повністю можливість задоволення позову позивача, через недійсність оскаржуваного рішення тендерного комітету Філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого Протоколом розгляду тендерних пропозицій №1620/139/-18-Т від 08.05.2018, в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «РКГРУП».

За результатом розгляду справи Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останнє не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, розгляд даної справи на підставі зібраних доказів та їх аналізу в сукупності є можливим і без зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої справи.

Крім того, заявником не доведено неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки його задоволення призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

При цьому, колегія суддів відзначає, що третя особа не позбавлена можливості в разі задоволення позовних вимог у справі №910/13591/18 звернутися до суду на підставі ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2018 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (замовник) було оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-03-13-002496-с) (назва предмету закупівлі за класифікатором ДК021:2015:34630000-2 - Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху).

Так, учасниками відкритих торгів були Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Красилівський ливарний завод".

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції.

За умовами Тендерної документації (нова редакція) щодо проведення відкритих торгів на закупівлю: частин залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху, затвердженої рішенням тендерного комітету Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" 13.03.2018 (надалі - Тендерна документація), забезпечення тендерної пропозиції надається учасником торгів у вигляді банківської гарантії. Розмір забезпечення тендерної пропозиції визначено у сумі 105800, 00 грн.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Учасником процедури закупівлі - Товариством з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" завантажено в електронному вигляді в якості забезпечення тендерної пропозиції банківську гарантію №1517-0318/GRP3t від 29.03.2018 (надалі - Гарантія), за умовами якої відповідач (гарант) прийняв на себе безвідкличні та безумовні зобов'язання здійснити позивачу (бенефіціару) платіж на суму 105800, 00 грн у випадку настання обставин, передбачених цією гарантією. Строк дії гарантії визначено по 06.08.2018 включно.

За умовами Гарантії, в разі відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними, та/або непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю, та/або ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією, та/або ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі", гарант зобов'язується виплатити бенефіціару повну суму, вказану в цій Гарантії, протягом п'яти робочих днів після отримання від бенефіціара першої вимоги в письмовій формі відповідно до законодавства України, якщо бенефіціар в своїй вимозі зазначить, що запитувана ним сума належить йому по настанні вищевказаних обставин, зазначить обставину або обставини, що запитувана сума належить йому по настанні вищевказаних обставин, зазначить обставини або обставину, що настали.

Отже, за умовами Гарантії, гарант зобов'язується виплатити бенефіціару повну суму, вказану в цій Гарантії, зокрема, у разі непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу розгляду тендерних пропозицій №1620/85/-18-Т від 16.04.2018, переможцем процедури закупівлі визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" та опубліковано повідомлення про намір укласти договір.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Відповідно до п. 7.5 Розділу 7 Тендерної документації тендерною документацією замовник вимагає від учасника-переможця процедури закупівлі надання ним не пізніше дня укладання договору про закупівлю забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) у розмірі 5% від вартості договору про закупівлю.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, учасником-переможцем всупереч вимог Тендерної документації не було надано забезпечення виконання договору.

Відповідно до вимог Тендерної документації ненадання учасником забезпечення виконання договору, розцінюється замовником як відмова учасника від підписання договору без поважних причин.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Закону України "Про публічні закупівлі" у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або не укладання договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого Учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Оскільки переможцем процедури закупівлі - Товариством з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" не було надано забезпечення виконання договору, замовником відхилено тендерну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "РКГРУП", що відображено у протоколі розгляду тендерних пропозицій від 08.05.2018 №1620/139/-18-Т.

У зв'язку з тим, що внаслідок ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" забезпечення виконання договору та відхилення тендерної пропозиції даного учасника між Філією "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" не було підписано договір про закупівлю, позивач, 21.05.2018 звернувся до відповідача з вимогою № ЦЗВ- 20/1966 про виплату суми забезпечення тендерної пропозиції у встановлений Банківською гарантією строк, що підтверджується матеріалами справи, зокрема описом вкладення №442 та фіскальним чеком укрпошти №0010 від 22.05.2018 (а.с. 22, 23), яку, також 20.06.2018 було надано представнику скаржника нарочно у зв'язку із тим, що ПАТ «Айбокс Банк» не було отримано вимогу у відділенні Укрпошта, вимога була повернута на адресу Філії «ЦЗВ» за закінченням терміну зберігання.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що Бенефіціар в межах строку дії гарантії з належною вимогою до банку не звертався.

Відповідно до Банківської гарантії, відповідач зобов'язався сплатити повну суму тендерного забезпечення у розмірі 105800,00 грн за першою письмовою вимогою позивача протягом п'яти банківських днів.

Відповідно до ст. 200 Господарського кодексу України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Відповідач вимогу позивача залишив без задоволення, повідомивши у своєму листі від 25.06.2018, що подані останнім документи не підтверджують повноваження підписантів вимоги.

З таких підстав відповідач також заперечував проти позову у письмовому відзиві.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що Наказом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №100 від 24.02.2017 внесено зміни до Положення про Філію "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - положення) та викладено його в новій редакції. Уведено в дію структуру Філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Так, відповідно до Положення, Філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства.

Відповідно до п. 2.7 положення Філія має право від імені Товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності, зокрема, але не виключно: вчиняти правочини, вести претензійну роботу, виступати позивачем, з усіма правами, наданими, законом позивачу, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених внутрішніми документами філії, а також вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності філії. Директор Філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом Товариства та Положенням.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на підставі довіреності делегувало повноваження в.о. директору Філії "Центр забезпечення виробництва" ОСОБА_2 та заступнику директора Філії "Центр забезпечення виробництва" ОСОБА_3 здійснювати дії, пов'язані з діяльністю Філії "Центр забезпечення виробництва", діяти від імені довірителя підписувати, подавати, одержувати усі документи та виконувати всі передбачені дії, пов'язані з діяльністю Філії, її структурних підрозділів у встановленому порядку.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, зазначені особи мають належним чином підтверджені повноваження діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Тобто, вимога позивача про сплату коштів відповідає умовам гарантії.

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що вимога від 21.05.2018 №ЦЗВ -20/1966 була підписана особами без належних повноважень, що свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки до зазначеної вимоги було додано належним чином засвідчені документи на підтвердження повноважень, зокрема довіреність від 02.05.2018 на в.о. директора філії «ЦЗВ» ОСОБА_2, та заступника директора філії «ЦЗС» ОСОБА_3 за №1159, довіреність від 03.05.2018 на представника філії «ЦЗВ» за №542 та Положення про філію «ЦЗВ», затвердженого наказом ПАТ «Українська залізниця» від 24.04.2018 №100 (наявні в матеріалах справи) .

Щодо твердження скаржника як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що в матеріалах справи відсутня довіреність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підписання вимоги, колегія суддів відзначає, що дана довіреність міститься в матеріалах справи, а саме а. с. 64.

Відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Матеріалами справи підтверджується недотримання відповідачем зобов'язання за гарантією щодо сплатити позивачу грошових коштів в розмірі 105800,00 грн за письмовою вимогою позивача №ЦЗВ-20/1966 від 21.05.2018.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача тендерного забезпечення в розмірі 105800,00 грн.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 260,88 грн 3% річних за період прострочення з 02.07.2018 по 31.07.2018, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні низки клопотань відповідача, зокрема клопотання про закриття провадження у справі, про призначення економічної експертизи та про витребування доказів, колегія суддів відзначає наступне.

У клопотанні про витребування доказів відповідач просив суд витребувати у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" оригінал Протоколу розгляду тендерних пропозицій №1620/85/-18-Т від 16.04.2018, оригінал Повідомлення №1620/57-18Т від 16.04.2018 про намір укласти договір, оригінал Протоколу розгляду тендерних пропозицій №1620/139/-18-Т від 08.05.2018, оригінал Листа ПАТ "Айбокс Банк" від 25.06.2018 №1612/12-б/б-01, оригінал Листа-відмови ПАТ "Айбокс Банк" від 16.07.2018 №1794/12-б/б-01, оригінал Тендерної документації за ідентифікатором в системі Prozorro https://рrozorro.gov.ua/tender/UA-2018-03-13-002496-c, та оригінал Положення про філію "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Українська залізниця".

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, подане відповідачем клопотання не відповідало вимогам ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідачем не надано доказів неможливості самостійно отримати дані докази та те, що за відсутності даних доказів неможливо винести правомірне і законне рішення.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

При цьому, колегія суддів відзначає,що наведені позивачем у клопотанні документи розміщені на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель та знаходилися у загальному доступі для необмеженого кола осіб. Жодних питань щодо невідповідності доданих до позову копій документів документації, розміщеній на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель в ході розгляду справи не заявлялось та відповідачем таких невідповідностей не наведено.

Щодо клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, колегія суддів відзначає що питання, які відповідач просив поставити на вирішення експерта знаходяться виключно в площині права і ніяким чином не пов'язані з будь-якими економічними розрахунками. Для з'ясування поставлених питань не потребується спеціальних знань у сфері іншій ніж право.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи призвело б лише до необґрунтованого затягування справи, що є неприпустимим.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі колегія суддів, відзначає наступне.

Так, клопотання було мотивоване тим, що враховуючи текст гарантії та вимоги і відсутність повноважень у Філії на самостійне представництво своїх інтересів перед третіми особами, у відповідача не було взаємовідносин з Філією "Центр забезпечення виробництва", а відповідні правовідносини виникли з ПАТ "Українська залізниця", а тому, за твердженням відповідача, предмет спору у даній справі відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Тобто, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо) та якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В свою чергу, як правильно встановлено судом першої інстанції, наведені відповідачем у клопотанні про закриття провадження у справі обставини не свідчать про припинення існування в процесі розгляду справи предмета спору та наявності підстав для закриття провадження у справі №910/10308/18 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладе, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз'яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 року у справі №910/10308/18 залишити без змін.

4. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

5. Матеріали справи №910/10308/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.Г. Чорногуз

І.М. Скрипка