ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5546/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 17 462,22 грн. за договором № 1930-17-ЕК від 28.11.2017 року.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" заборгованість у розмірі 17 462,22 грн. за договором № 1930-17-ЕК від 28.11.2017 року.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (17 462,22 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 14.12.2018 було встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву до 10.01.2019.

Ухвала суду отримана відповідачем 17.12.2018, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, однак останній не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області, відзив на позов не надав.

Отже, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (далі - відповідач, замовник) був укладений договір № 1930-17-ЭК від 28.11.2017 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець бере на себе зобов'язання надати наступні послуги (роботи) для обладнання, згідно переліку, який зазначений у додатку № 2 до даного договору:

1.1.1 послуги (роботи) з паспортизація обладнання підвищеної небезпеки (5од.);

1.1.2 послуги (роботи) з експертизи обладнання (5 од.) на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, що діють на території України;

1.1.3 послуги (роботи) з експертизи підприємства-Замовника, щодо визначення) спроможності експлуатації обладнання підвищеної небезпеки (5 од.), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги (роботи).

Відповідно до ч.1 ст. ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 2.1. договору термін надання послуг (робіт) - 45 робочих днів з дати здійснення замовником авансового платежу (передоплати) та надання всіїє необхідної документації російською та українською мовою.

Пунктами 4.1., 4.1.1. договору передбачено, що 4.1, виконавець зобов'язаний надати послуги (роботи) у строки, зазначені у п. 2.1. цього Договору, після виконання Замовником п. 3.2, 4.2.1-4.2.4 Договору.

Позивач в свою чергу виконав взяті на себе зобов'язання, що підтверджується двосторонньо підписаним актом здачі-прийняття робіт № 1 від 27.03.2018 на суму 32 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що вартість послуг (робіт) за цим Договором визначена Протоколом угоди про договірну ціну (Додаток №1) і становить на дату підписання Договору 56 000,00 грн.

Згідно п. 3.2. договору замовник здійснює авансовий платіж (передплату) у розмірі 50% від вартості в п.3.1. цього Договору.

Остаточний розрахунок здійснюється Замовником протягом 10-ти днів з дати приймання наданих послуг (робіт) (п. 3.3. договору).

Проте в порушення умов договору відповідач лише частково оплатив надані послуги у розмірі 18 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 877 від 04.12.2017 на суму 8 000,00 грн. та № 853 від 29.11.2017 на суму 10 000,00 грн.

07.06.2018 позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу № 526, якою вимагав оплатити заборгованість.

Однак, відповіді на претензію відповідач не надав, вимогу залишив без задоволення.

Відповідачем докази сплати суми заборгованості за спірним договором не надано. Отже, сума основного боргу підлягає стягненню в розмірі, заявленому позивачем, а саме, 14 000,00 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що за порушення строків оплати, встановлених цим договором, портовий оператор має право стягнути з вантажовласника пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, яка діяла на період заборгованості.

За розрахунком позивача, сума пені, заявлена до стягнення за загальний період з 07.04.2018 року по 12.07.2018 року складає 2 444,82 грн.

Розрахунок пені зроблений позивачем, відповідає умовам договору та діючого законодавства, що є підставою для задоволення даних вимог.

За приписами ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 07.04.2018 по 07.11.2018 у розмірі 247,40 грн. та інфляційних втрат за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року у розмірі 770,00 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в сумах.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (50106, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, буд. 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" (49040, м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 8; ) - 14 000,00 грн. - основного боргу, 2 444,82 грн. - пені, 247,40 грн. - 3% річних, 770,00 грн. - інфляційних втрат та 1 762,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2019

Суддя ОСОБА_1