ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" січня 2019 р.Справа № 5023/1123/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши заяву ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про забезпечення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна по справі

за заявою фізичної особи - підприємця Солонар Віталія Івановича, м. Харків,
до фізичної особи - підприємця Солонар Віталія Івановича, м. Харків,
про визнання банкрутом
за участю :

ліквідатора - Данченка А.С.,

представника АТ "Дельта Банк" - Липатова О.В. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 20.08.2012р. визнано фізичну особу-підприємця Солонар Віталія Івановича банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовича, зобов'язано ліквідатора відповідно до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати ліквідаційну процедуру банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.12.2015р. звільнено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Данченка Андрія Сергійовича, зобов'язано ліквідатора Данченка А.С. виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанови господарського суду Харківської області у даній справі, надати суду звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про завершення ліквідаційної процедури.

20.12.2018 на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна, в якій ліквідатор просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу № 2169 від 06.09.2010, посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО Погрібною Т.П., витребувати з володіння ОСОБА_6 (іпн НОМЕР_1) чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності - реєстраційний номер РПВН 17582375.

Одночасно на адресу суду надійшла заява ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про забезпечення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна шляхом накладення арешту на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6, та оголошення заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна.

Вказана заява прийнята судом до розгляду в судовому засіданні на 29.01.2019.

Ухвалою суду від 26.12.2018 залучено до участі у справі щодо розгляду заяви ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Ліквідатор в судовому засіданні заяву про забезпечення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна підтримує, просить суд її задовольнити.

Представник АТ "Дельта Банк" не заперечує проти накладення арешту на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6, та оголошення заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна.

Інші учасники судового процесу у призначене судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши подану заяву, суд встановив, що ліквідатор просить вжити заходи забезпечення його заяви шляхом накладення арешту на майно, що є предметом спору.

За приписами ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи, що заява ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ФО-П Солонар В.І., а також те, що норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містять положень щодо вжиття заходів забезпечення такої заяви, то суд при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення заяви керується нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Як встановлено судом, на теперішній час право власності на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6, а отже ОСОБА_6 має право розпоряджатись вказаним майном, в тому числі і здійснити відчуження такого майна, при цьому, ліквідатор вважає, що право власності на вказане майно належить банкруту - ФО-П Солонар В.І., а отже не вжиття вказаних заходів може призвести до незаконної державної реєстрації права власності на безпідставно придбане нерухоме майно та втрату нерухомого майна.

Суд вважає, що заходи забезпечення заяви, які просить вжити ліквідатор, в даному випадку є адекватним та співрозмірним заходом забезпечення вимог, який має зв'язок з предметом спору, при цьому такий спосіб не обмежує прав осіб, які є власниками майна на теперішній час, користуватись таким майном.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав боржника та кредиторів у справі про банкрутство на час вирішення спору в суді, в разі задоволення заяви забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь банкрута .

За таких обставин суд вважає заяву ліквідатора про вжиття заходів забезпечення заяви обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 3-1, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013р.), суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про забезпечення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна.

Вжити заходи забезпечення заяви ліквідатора ФО-П Солонар В.І. арбітражного керуючого Данченка А.С. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна банкрута шляхом накладення арешту на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6.

Оголосити заборону на відчуження чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 31.01.2019.

Суддя Яризько В.О.