ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Справа№ 927/576/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Багнич О.А. - дов. № Ц/6-63/283-18 від 29.12.2018р.

від відповідача: Ступак С.О. - дов. № б/н від 05.09.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р.

у справі № 927/576/18 (суддя Оленич Т. Г.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі Регіональної філії "Донецька залізниця",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком"

про стягнення 123 290 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком» про стягнення 123290 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в зв'язку з неправильним визначенням відповідачем маси вантажу у накладній, останньому нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р. у справі № 927/576/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком" про стягнення 123290 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 123290 грн. штрафу та 1849грн.35коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р. у справі № 927/576/18 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" в задоволені позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Оскільки апеляційна скарга подана з додержанням вимог ст. ст. 256, 258 та 259 ГПК України, суд визнає подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р. та призначено справу № 927/576/18 до розгляду на 24.01.2019р.

02.01.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії документів, а саме: копія запиту до ТОВ «Малтюроп Юкрейн» з доказами направлення; копії витягів з книги зауважень; копія витягу з договору транспортного експедирування № Е/9-15 від 22.02.2018р.; копія акту здачі-приймання № 9.3.3. від 09.03.2018р.; копія акту № 03-Е/9-15 від 31.03.2018р.; копія товарно-транспортної накладної № 933-1 від 09.03.2018р.; копія товарно-транспортної накладної № 933-2 від 09.03.2018р.; копія товарно-транспортної накладної № 933-3 від 09.03.2018р.; копія товарно-транспортної накладної № 933-4 від 09.03.2018р.; копія товарно-транспортної накладної № 933-5 від 09.03.2018р.; копія запиту до ТОВ «Компанія Вторресурс» від 05.09.2018р. № 0401; копія супровідного листа ТОВ «Компанія Вторресурс» від 10.122018р.

21.01.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копії документів. Також просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Метал-Ком» відмовити, рішення господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р. залишити без змін.

Розглянувши в судовому засіданні 24.01.2019р. клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копії документів, колегія суддів дійшла висновку про його відому у задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що подані апелянтом докази, не були подані на розгляд в суді першої інстанції і відповідно не розглядались останнім, при цьому скаржник не був позбавлений можливості надати такі докази під час розгляду справи в суді першої інстанції, однак своїм правом не скористався.

А тому подані відповідачем нові докази не досліджуються судом апеляційної інстанції та не враховуються при перегляді рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

10.03.2018р. зі станції Чернігів-Північний Південно-Західної залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком» (відповідач у справі) здійснено відправлення вагону № 65953911 до станції Роя Донецької залізниці, що підтверджується накладною № 34050997 від 10.03.2018р. Одержувачем відправлення є ТОВ «Електросталь-Курахово».

Провізна плата за перевезення вантажу становить 24658грн.

Згідно з вказаною накладною найменування вантажу - лом сталевий збірний, вид 1, пакети №2 вид 17, навалом, поверхня вагону маркована незмиваємою масляною фарбою; маса вантажу, визначена відправником, становить 67800 кг; розмір провізної плати - 24658грн.

Як зазначає відповідач, маса вантажу було визначено з використанням вагонних ваг, що знаходяться на під'їзній колії ВАТ «СанІнтербрю Україна», а власником їх є ТОВ «Малтюроп Юкрейн».

Відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки, оформленого 22.05.2013р., профілактичне обслуговування з періодичною повіркою ваг, що використовувались відповідачем при зважуванні вантажу, проведено 02.03.2018р. з висновком про їх технічну справність, правильність показань та відповідність вимогам ДСТУ.

За твердженням позивача, 17.03.2018р. на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці працівниками залізниці при зважуванні вагону №65953911 було виявлено, що фактична маса вантажу не відповідає масі, зазначеній у накладній № 34050997 від 10.03.2018р., про що складено акти загальної форми від 17.03.2018р. № 32797 та № 337 в/ст.

У зв'язку з цим, 17.03.2018р. зі станції Покровськ Донецької залізниці на станцію Чернігів-Північний було направлено оперативне повідомлення про невідповідність маси вантажу із масою, вказаній у накладній.

На підставі актів загальної форми від 17.03.2018р. № 32797 та № 337 в/ст на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці було здійснено контрольне переважування вагону №65953911, за результатами якого складено комерційний акт № 482004/95 від 17.03.2018р.

У комерційному акті № 482004/95 від 17.03.2018р. зазначено, що під час зважування вагона № 65953911 на 150-тн статичних вагах станції, повірка яких відбулась 24.01.2018р., було виявлено: фактична маса брутто вагону склала 89450 кг, тара вагону з ПД - 23600 кг, маса вантажу нетто - 65850 кг, що менше, ніж зазначено у накладній, на 1950 кг. Вагон прибув у справному технічному стані; двері, люки закриті; маркування синьою фарбою вздовж вагону.

Комерційний акт від 17.03.2018р. підписаний в.о. зам ДС Мехедою Є.Д. та робітниками станції ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Результат переважування 17.03.2018р. внесено до Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах.

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки, оформленого 07.03.2013р. вагам, на яких здійснювалось комерційне переважування вантажу, 24.01.2018р. проведено профілактичне обслуговування; ваги є придатними для зважування вантажу та повіреними.

Після проведення контрольного переважування вагону, 17.03.2018р. зі станції Покровськ Донецької залізниці на станцію Чернігів-Північний було направлено оперативне повідомлення про те, що фактична маса вантажу є меншою на 1950 кг, ніж зазначено у накладній.

Під час видачі вагону №65953911 на станції призначення Роя Донецької залізниці у комерційному акті № 482004/95/13 від 17.03.2018р. зроблено відмітку, що вантаж виданий згідно з ком. актом.

Оскільки відповідачем неправильно зазначено масу вантажу у накладній, позивачем нараховано штраф у розмірі п'ятикратної плати за всю відстань перевезення, що становить 123290грн.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні, за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

В силу п.22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п.6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

В силу п.1.1 Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Відповідно до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Статтею 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Умовами пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2011, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Вищенаведені норми свідчать про відсутність у залізниці обов'язку перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Накладна № 34050997 від 10.03.2018р. оформлена відповідно до діючих вимог, а правильність внесених до неї відомостей підтверджується цифровим підписом директора відповідача ОСОБА_9

Таким чином, з оформленням та підписанням накладної № 34050997 від 10.03.2018р. відповідач як вантажовідправник засвідчив, що маса вантажу (нетто) у вагоні №65953911 становила 67800 кг.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Судом встановлено, що на станції Покровськ Донецької залізниці працівниками залізниці проведено переважування вагону № 65953911, під час якого виявлено, що фактична маса вантажу є меншою, ніж зазначено у накладній, на 1950 кг. За результатами перевірки маси вантажу складено та підписано акти загальної форми від 17.03.2018р. №32797, № 337 в/ст та комерційний акт від 17.03.2018р. № 482004/95. Ознак втрати або пошкодження вантажу під час перевезення встановлено не було.

Ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, пройшли технічне обслуговування 24.01.2018р. та є повіреними, що підтверджується технічним паспортом на них.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах, а також передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів (стаття 129) затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності маси наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 на №862/5083.

Пунктом 4 Правил складання актів встановлено, що комерційні акти складаються: на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

Згідно з п. 6 Правил складання актів в акт включаються тільки відправки, які прибули в справних вагонах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб (якщо такі перевезення передбачені Правилами), у яких виявлено недостачу або надлишок.

В акті зазначаються номери відправки, вагона, рід вагона, кількість пломб (ЗПП) і відбитки на них, кількість місць і маса вантажу за документами та виявлені перевіркою. У разі визначення маси на вагонних вагах зазначаються маса брутто, тари (з бруса або перевірена) вагона та нетто вантажу.

В той же час, відповідно до пункту 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт від 17.03.2018р. № 482004/95 за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а відтак є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Крім цього, на станції призначення Роя Донецької залізниці у комерційному акті №482004/95/13 від 17.03.2018р. зроблено відмітку, що вантаж виданий згідно з комерційним актом. Тобто, вантаж виданий одержувачу масою 65850 кг, яка зазначена у комерційному акті, а не вагою 67800 кг, вказаній у накладній.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт невідповідності маси вантажу, зазначеної відповідачем у накладній № 34050997 від 10.03.2018р. складеної при відправці вагону №65953911, фактичній масі, яка зазначена у комерційному акті від 17.03.2018р. та яка видана одержувачу вантажу без будь-яких зауважень. Різниця складає 1950кг.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При цьому, штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про нарахування позивачем відповідачу штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що становить 123290 грн. (24658 грн. *5 =123290 грн.).

Щодо доводів відповідача про те, що різниця у вазі вантажу виникла внаслідок танення снігу, який потрапив до вагону під час завантаження металобрухту, слід зазначити наступне.

На підтвердження своїх доводів відповідачем надано інформацію Чернігівського обласного центру з Гідрометеорології від 14.08.2018р. № 05/1008 про кількість опадів з 01.02.2018 по 10.03.2018 у м. Чернігів.

Інформація Чернігівського обласного центру з Гідрометеорології від 14.08.2018 №05/1008 не є належним та допустимим доказом факту перевищення вказаної у накладній вага за рахунок снігу, оскільки у цій інформації зазначено лише про кількість опадів у період з 01.02.2018 по 10.03.2018 у м. Чернігів, а отже вона ніяк не може підтверджувати потрапляння снігу у вагон в кількості 1950кг та у подальшому його таненні.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені ним обставини, зокрема стосовно того факту, що станом на день відправки вагону з ломом сталевим вантаж був покритий снігом саме вагою 1950кг.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р. у справі № 927/576/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Ком" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018р. у справі № 927/576/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 927/576/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.Ф. Калатай