ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" січня 2019 р. Справа№ 910/4431/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Чорногуза М.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 28.01.2019

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

та заявою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 (суддя Маринченко Я.В.) про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 за нововиявленими обставинами

розглянув заяву про самовідвід колегії суддів: Коротун О.М., Пашкіної С.А., Чорногуза М.Г.

у справі № 910/4431/13

за позовом Організації орендарів орендної фірми «Екста»

до 1) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»

3) Фонду державного майна України

4) Закритого акціонерного товариства «Центр моди «Екста»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_5

за участю Київської місцевої прокуратури № 6 (Печерський район)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 у справі №910/4431/13 у прийнятті заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 у справі №910/4431/13, ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 прийнято апеляційну скаргу до розгляду, справу призначено до розгляду.

22.11.2018 ухвалою суду апеляційної інстанції прийнято заяву співвласника у спільній сумісній власності ОООФ «Екста» ОСОБА_3 б/н від 31.08.2018 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 у справі № 910/4431/13.

Справа неодноразово призначалась до розгляду, проте, суд позбавлявся можливості розпочати розгляд по суті через неодноразові заяви про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 у справі №910/4431/13 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Пашкіна С.А., Чорногуз М.Г. Справу призначено до розгляду на 28.01.2019.

28.01.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника співвласника у спільній сумісній власності та правонступника ОООФ «Екста» ОСОБА_4 та співвласника у спільній сумісній власності та правонступника ОООФ «Екста» ОСОБА_2 (адвоката ОСОБА_6) надійшли пояснення до апеляційної скарги.

Також від представника співвласника у спільній сумісній власності та правонступника ОООФ «Екста» ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення до участі у справі ліквідатора Організації орендарів орендної фірми «Екста» арбітражного керуючого Самофалова Валентина Вікторовича на підставі ст. 51 ГПК України, у зв'язку з чим просив оголосити перерву в судовому засіданні. Клопотання про залучення до участі у справі ліквідатора ОООФ «Екста» арбітражного керуючого Самофалова Валентина Вікторовича мотивовано таким.

28.12.2012 Господарським судом міста Києва ухвалено постанову у справі № 5011-46/18261-2012 про визнання банкрутом Організацію орендарів орендної фірми «Екста», відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Самофалова В.В.

У лютому 2013 року ліквідатор ОООФ «Екста» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання права власності у даній справі.

07.04.2014 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №5011-46/18261-2012 припинено процедуру банкрутства та ліквідацію ОООФ «Екста».

Із 07.11.2016 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вчинено запис про припинення ОООФ «Екста».

Заявник клопотання зазначає, що у постанові Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 у справі № 5011-46/18261-2012 суд дійшов висновку, що можливість участі ліквідованого суб'єкта господарювання в господарському процесі можлива виключно у випадку скасування ухвали про затвердження звіту ліквідатора; всі представницькі функції від імені боржника належить ліквідатору. Вказані обставини, як зазначає, заявник, і зумовлюють необхідність звернення з клопотанням про залучення ліквідатора до участі у справі.

28.01.2019 у судове засідання з'явились представники ОООФ «Екста» (в особі правонаступників), третьої особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Представники відповідачів та прокуратури в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку ст. 120, 242 ГПК України.

У судовому засіданні 28.01.2019 адвокати - представники позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтримали заявлене клопотання про залучення Самофалова Валентина Вікторовича до участі у справі, а представник третьої особи заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

У зв'язку з чим, до вирішення вказаного клопотання, суд апеляційної інстанції у судовому засіданні 28.01.2019, з урахуванням обставин, зазначених в клопотанні про залучення Самофалова Валентина Вікторовича до участі у справі (щодо справи про банкрутство) поставив на обговорення питання щодо пов'язаності даної справи з питанням банкрутства. Представники позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазначили, що при вирішенні вказаної справи необхідно дослідити питання банкрутства. Крім того, на їх думку, дана справа безпосередньо залежить від наслідків розгляду справи № 5011-46/18261-2012 про банкрутство позивача. Представник третьої особи зазначив, що не вважає такі справи пов'язаними.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого Коротун О.М., суддів Пашкіної С.А., Чорногуза М.Г., з метою дотримання приписів ч. 1 ст. 32 ГПК України щодо визначення судді (судді-доповідача), заявила про самовідвід від розгляду справи № 910/4431/13, який мотивований наявністю обставин, які виключають можливість розгляду даної справи вказаною колегією та є підставою самовідводу з огляду на таке.

28.01.2019 суд апеляційної інстанції встановив, що постановою Господарського суду міста Києва ухвалено визнати банкрутом Організацію орендарів орендної фірми «Екста». Відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатор ОООФ «Екста» у лютому 2013 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом по даній справі до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Фонду державного майна України, ЗАТ «Центр моди «Екста» про визнання права власності на нерухоме майно.

07.04.2014 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №5011-46/18261-2012 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ОООФ «Екста» та поданий ліквідатором реєстр вимог кредиторів. Ліквідовано банкрута - ОООФ «Екста» як юридичну особу у зв'язку з банкрутством. Провадження у справі № 5011-46/18261-2012 припинено.

Згідно з відомостей із офіційного веб-сайту Міністерства Юстиції з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 07.11.2016 ОООФ «Екста» - припинено.

Учасники справи в судовому засіданні 28.01.2019 повідомили, що у Верховному Суді наразі розглядаються касаційні скарги адвоката Петруненка Віктора Григоровича та Керівника (президента) й співвласника у спільній сумісній власності Організації орендарів орендної фірми «Екста» ОСОБА_4, співвласника у спільній сумісній власності Організації орендарів орендної фірми «Екста» ОСОБА_9, співвласника у спільній сумісній власності ОООФ «Екста» ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 (про ліквідацію ОООФ «Екста» як банкрута). Розгляд скарг призначено на січень 2019 року. Зазначена інформація підтверджується відомостями з Єдиного держаного реєстру судових рішень, ухвала Верховного Суду від 06.12.201 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78650563).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання права власності на нерухоме майно за особою, яку припинено в процедурі банкрутства (станом на час постановлення даної ухвали). Питання щодо правомірності припинення ОООФ «Екста» (перегляд ухвали від 07.04.2014 у справі № 5011-46/18261-2012) є предметом розгляду справи про банкрутство позивача у справі № 5011-46/18261-2012.

Із заявами по даному провадженню звернулися громадяни внаслідок ліквідації юридичної особи (боржника).

Водночас, заявники по спірній ухвалі обґрунтовують порушення свого права саме правонаступництвом цивільних прав у результаті банкрутства.

Отже, позов заявлений ліквідатором банкрута, зокрема, щодо визнання права власності на нерухоме майно, що свідчить про необхідність дослідження у даній справі питань, пов'язаних з банкрутством заявника, оскільки дана справа безпосередньо стосується процедури ліквідації (припинення) позивача. Вказані обставини можуть мати значення при дослідженні підстав здійснення ефективного захисту порушеного права.

Відповідно ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Водночас, концентрація спорів про витребування майна банкрута навіть у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство може забезпечувати реалізацію контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13 та від 03.10.2018 у справі № 906/1765/15 (п. 33 постанови).

Рішенням зборів суддів, зокрема, затверджено персональну спеціалізацію суддів судових палат. Третя судова палата Північного апеляційного господарського суду, до складу якої судді Коротун О.М., Пашкіна С.А., Чорногуз М.Г. не входять, розглядає зокрема спори про банкрутство та пов'язані з банкрутством.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Північний апеляційний господарський суд, з огляду на положення ст. 35, 38 ГПК України, враховуючи наявність обставин, які виключають можливість розгляду даної справи вказаною колегією суддів, враховуючи пояснення учасників справи, заяву про самовідвід задовольняє.

За таких обставин, справа підлягає передачі для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід колегії суддів: Коротун О.М., Пашкіної С.А., Чорногуза М.Г. задовольнити.

2. Передати справу № 910/4431/13 для визначення складу суду у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Повний текст ухвали складено - 29.01.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді С.А. Пашкіна

М.Г. Чорногуз