ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3679/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Кротенко І.В., довіреність № 10/09/18-01 від 10.09.2018 р., представник;

від позивача за первісним позовом: Радіоненков С.О., наказ №1 від 18.12.2010 р., директор ;

від відповідача за первсним позовом: Буря О.Є., довіреність №31/016-юр від 27.12.2018 р., адвокат;

від відповідача за первсним позовом: Хоменко С.А., довіреність №11/016-юр від 27.12.2018 р., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р. у справі №904/3679/18, (суддя Кеся Н.Б.., повний текст якого складено 26.11.2018р.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д", м.Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпро АЗОТ", м. Кам`янське Дніпропетровська область

про стягнення боргу за отриману продукцію

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м.Кам'янське Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д", м.Дніпро

про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 року позовні вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про стягнення 51630,57 грн. задоволено у повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" задоволено частково на суму 8850,47 грн. В решті зустрічного позову відмовлено. Зарахувати визнані судом суми за первісним позовом та зустрічним позовом і стягнути з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" 42780,10 грн. та 1459,96 грн. суму судового збору

Рішення господарського суду в частині задоволення первісного позову вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 768812 від 24.03.2016 року в частині своєчасної оплати поставлений товар.

В частині розгляду зустрічних позовних вимог Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору часткове задоволення позовних вимог вмотивовано судом простроченням поставки продукції передбаченої Специфікацією № 3 від 14.11.2017 року, що підтверджується актом приймання-передачі від 13.02.2018 року та видатковою накладною № 25 від 13.02.2018 року.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р у справі №904/3679/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, зустрічні позовні вимоги про стягнення 68 948 грн. 05 коп. задовольнити повністю.

Апелянт зазначає, що рішення не містить обґрунтованої відмови суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про стягнення штрафу у розмірі 17 843 грн. 70 коп., крім того зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Сторони при укладанні Договору добровільно розширили зміст господарського зобов'язання щодо поставки продукції, домовившись про те, що відповідно до п. 10.10 Договору відповідач за зустрічним позовом зобов'язався зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак порушення вказаного пункту Договору є порушенням договірних зобов'язань, за які передбачена господарська відповідальність.Стосовно зменшення розміру штрафних санкцій зазначає, що суд має право зменшувати штрафні санкції лише у виняткових випадках. При цьому в рішенні суду не зазначено, які саме виняткові обставини в даному випадку є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" та призначено до розгляду у судовому засіданні (головуючий суддя - Дармін М.О., судді - Іванов О.Г., Антонік С.Г.).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що 26.01.2018 року листом № 2601/18-05 та 02.02.2018 року № 02/02/18-03 позивач повідомив про готовність продукції та запропонував відповідачу прийняти продукцію по Специфікації № 3 без застосування штрафних санкцій за умови її доставки на склад відповідач за свій рахунок та відстрочки платежу 5 календарних днів від дати поставки продукції. Відповідач від отримання продукції не відмовився, товарно-транспорту накладну та акт приймання-передачі підписав, що свідчить про те, що він погодився з пропозицією позивача Отримання вказаних листів не заперечується відповідачем. Таким чином продукція по вищезазначеній Специфікації була поставлена відповідачу на умовах відмінних від умов передбачених договором та вказаною Специфікацією. Щодо посилань в скарзі на несвоєчасне подання документів, зазначає, що прийняття покупцем товару по кількості та якості, про що свідчить підписання видаткових накладних, не застосування пунктів 3.4 та 5.4 Договору , відсутність доказів звернення до позивача щодо надання документів та відсутність в подальшому дій передбачених ч. 2 ст. 666 Цивільного кодексу України спростовує заяви апелянта про не надання позивачем відповідних документів.

Апелянт у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що Позивачем безпідставно стверджується, що відповідачем не спростовується та не оспорюється факт поставки продукції, в тому числі й на умовах, відмінних від умов Договору, оскільки відповідачем наголошувалось на порушенні позивачем умов договору в частині своєчасної поставки товару за Специфікацією № 3 від 14.11.2017 рок, в тому числі і у відзиві на позовну заяву від 22.10.2018 року. Та зазначає, що жодних додаткових угод в письмовій формі сторони не укладали, які б змінювали умови Договору.

Твердження Позивача про те, що Відповідач не реалізував свого права на відмову від отримання продукції або не повернення є також безпідставним, оскільки відповідно до п. 5.4 Договору передбачено саме право, а не обов'язок відповідача на повернення або відмову від отримання товару.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

24.03.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" (далі-Постачальник) та Акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" (далі-Покупець) укладений договір поставки №768812 (далі-Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити (передати у власність) Покупцеві продукцію виробничо-технічого призначення у відповідності до специфікацій (додатків) до цього Договору, а Покупець - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені цим Договором (п. 1.1 Договору).

Найменування продукції, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку продукції. Специфікації на поставку продукції підписуються уповноваженими представниками обох Сторін, скріплюються печатками Сторін та невід'ємними частинами (додатками) даного Договору (п. 1.2 Договору).

Постачальник разом з продукцією передає Покупцеві наступний комплект документації на продукцію: видаткову накладну на продукцію, акт приймання - передачі продукції, рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну за формою № 1-ТН, яка наведена у додатку № 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. № 363, сертифікат (паспорт) якого заводу-виробника з відповідною відміткою відділу технічного контролю (ВТК) та сертифікат відповідності, виданого уповноваженим органом сертифікації України, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005р. №28 (п. 1.3 Договору).

Відповідно до пп. 2.3.1, 2.3.2 п. 2.3 Договору оплата продукції здійснюється Покупцем у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі виставленого Постачальним рахунку на оплату двома платежами в наступному порядку:

перший платіж у розмірі 50% вартості продукції - здійснюється у вигляді попередньої оплати після надані Постачальником Покупцю банківської гарантії, оформленої у відповідності до п.6.1. Договору;

остаточна оплата вартості поставленої продукції - здійснюється Покупцем протягом 45 календарних днів від дати підписання ним акту приймання - передачі продукції, але не раніше моменту отримані Покупцем від Постачальника всіх документів, які підлягають переданню Покупцю в обов'язковому порядку відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України. З метою своєчасної оплати поставленої продукції Покупець зобов'язаний протягом 7 календарних днів від дати підписання Покупцем акту приймання-передачі продукції ініціювати здійснення платежу (гарантованого платежу) на користь Постачальника для повної оплати вартості прийнятої продукції. У випадку неотримання Покупцем всіх необхідних документів від Постачальника за цим Договором, строк оплати продукції продовжується на час прострочення надання відповідних документів.

Згідно з п. 3.1 Договору Постачальник здійснює поставку продукції Покупцеві на тих умовах (базисі) поставки, згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів МТП - ІНКОТЕРМС, у редакції 2000 року, які узгоджені Сторонами відповідній специфікації на поставку продукції до Договору.

Строки поставки продукції узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку продукції до Договору. Датою поставки продукції вважається дата передачі продукції Постачальником Покупцеві, яка зазначена підписаному обома Сторонами акті приймання - передачі продукції. Право власності на продукцію та ризики загибелі переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі продукції Покупцеві, що підтверджується підписанням Покупцем акту приймання - передачі продукції, якщо інше письмово не буде узгоджено Сторонами (п. 3.2 Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 12 місяців, а в частині гарантійних зобов'язань Постачальника - протягом усього гарантійного строку на продукцію (п. 10.1 Договору). (т.1 а.с. 12- 22)

14.11.2017 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №2 до договору №768812 від 24.03.2016р. (т. 1 а.с. 23) розділ 2 Договору доповнити пунктом 2.6 та пп. 2.6.1 та 2.6.2 у наступній редакції:

оплата продукції передбаченої Специфікацією №3 на поставку продукції від 14.11.2017р здійснюється: Покупцем у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату двом; платежами в наступному порядку:

перший платіж у розмірі 30% вартості продукції - здійснюється у вигляді попередньої оплати;

другий платіж у розмірі 70% вартості продукції - здійснюється Покупцем по факту виготовлення продукції після отримання Покупцем від Постачальника письмового повідомлення про готовність для відвантаження продукції (т.1 а.с. 23).

Специфікацією №3 на поставку продукції від 14.11.2017 року (т. 1 а.с. 24) сторони визначили таке:

загальна вартість продукції, передбаченої даною специфікацією, складає 71374,80 грн., у т.ч. ПДВ (20%) - 11895,80 грн.;

ціна продукції узгоджена Сторонами на умові (базисі) поставки: ЕХW - склад Постачальника (м. Дніпро), відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів МТП - ІНКОТЕРМС, у редакції 2000 року, та включає в себе всі витрати Постачальника, які пов'язані з базисом поставки СРТ. Ціна продукції передбаченої даною специфікацією, є твердою та зміні не підлягає;

порядок розрахунків: передплата 30%, 70% доплата, під час завантаження автотранспортного за Покупця;

постачальник здійснює поставку продукції на умові (базисі) поставки: ЕХW - склад Постачальної (м. Дніпро), відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів МТП - ІНКОТЕРМС, у редакції 2000 року;

постачальник зобов'язаний поставити продукцію Покупцю в повному обсязі протягом 40 календарних днів від дати здійснення Покупцем оплати продукції згідно пп. 2.6.1. п.2.6. Договору;

країною - виробником продукції є: Україна;

вантажовідправник: ТОВ "ТЕРА-Д" (м. Дніпро);

вантажоодержувач: ПАТ "ДніпроАЗОТ" (м. Кам'янське).

Так, на виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу товар на загальну суму 71374,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №25 від 13.02.2018р., актом приймання-передачі товару від 13.02.2018р. та довіреністю №АЗ/168 від 12.02.2018р. на тримання ТМЦ, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 25-27).

Видаткова накладна має підписи з боку Позивача та Відповідача та скріплена печатками обох підприємств. В накладних наявне посилання на Договір поставки №768812 від 24.03.2016р.

Відповідач оплату отриманої ним продукції здійснив частково 21.11.2017р. платіжним дорученням №5201, перерахувавши на рахунок Позивача 21412,44 грн. (т. 1 а.с. 29), внаслідок чого заборгованість Відповідача склала 49962,36 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» , під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом первісного позову є матеріально правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" (далі-Позивач) про стягнення з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" основного боргу за отриманий за договором поставки №768812 товар у розмірі 49962, 36 гривень, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань 3% річних - 714,53 гривень, інфляційні втрати - 953,68 гривень.

За зустрічним позовом Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" просить стягнути з останнього штрафні санкції за порушення зобов'язань за договором поставки №768812 від 24.03.2016 в сумі 68948,05 грн. , а саме:

- пені за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 3 на поставку продукції від 14.11.2017 до Договору, згідно з п. 7.8 Договору, в розмірі 713,75 грн. (сімсот тринадцять гривень 75 копійок):

- штрафу за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 3 на поставку продукції від 14.11.2017 до Договору, більше ніж на 10 (десять) календарних днів, згідно з п. 7.8 Договору, в розмірі 7 137,48 грн. (сім тисяч сто тридцять сім гривень 48 копійок);

- штрафу за допущення прострочення поставки продукції, передбаченої Специфікацією №3 на поставку продукції від 14.11.2017 до Договору, згідно з п. 7.12 Договору, в розмірі 17 843,70 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні 70 копійок);

- пені за порушення строку надання документів, передбачених п. 2.4 Договору, після підписання Договору, згідно з п. 7.16 Договору, в розмірі 7 494,35 гри. (сім тисяч чотириста дев'яносто чотири гривні 35 копійок);

- штрафу за ненадання документів, передбачених п. 2.4 Договору, після підписання Договору, згідно з п. 7.12 Договору, в розмірі 17 843,70 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні 70 копійок);

- пені за порушення передбаченого п. 10.10. Договору строку надання зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 361 від 27.11.2017. згідно з п. 7.17 Договору, в розмірі 71,37 гри. (сімдесят одна гривня 37 копійок):

- штрафу за порушення передбаченого її. 10.10. Договору строку надання зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 361 від 27.11.2017. згідно з п. 7.12. Договору, в розмірі 17 843,70 гри. (сімнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні 70 копійок), а всього 68 948,05 грн. (шістдесят вісім тисяч дев'ятсот сорок вісім гривень 05 копійок);

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності обґрунтувань відмови судом в задоволені вимог щодо стягнення саме штрафу в розмірі 17 843, 70 грн ,а не штрафу в розмірі 7 137,48 грн, як такого що порушує конституційний принцип незастосування двічі юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення ,колегія суддів виходить з наступного :

Як вбачається з тексту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції : «…матеріали справи не доводять зміну умов договору належним чином в такій самій формі, що й договір. Прийняття ж покупцем відтранспортованого постачальником товару не може свідчити про те, що покупець погоджується зі зміною умов договору, оскільки право на отримання цього товару обумовлено договором між сторонами, а витрати постачальника на транспортування товару, з огляду на умови поставки, породжують лише його право на відповідну компенсацію цих витрат.

У зв'язку з цим Позивачем за зустрічнім позовом правомірно, за фактом прострочки поставки товару, нараховано пеню і штраф на 713,75 грн. і 7137,48грн. відповідно.

Водночас, застосування за цими же обставинами штрафу на суму 17843,70 грн. згідно з п. 7.12 Договору суд визнає таким, що порушує конституційний принцип незастосування двічі юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, в цій частині зустрічного позову суд відмовляє у задоволенні».

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по 4241/03 від 28.10.2010р.).

З урахуванням вищевикладеного наведений вище висновок місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим і зрозумілим, а тому відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги щодо недоцільності зменшення судом суми пені та штрафу у зв'язку з несвоєчасним поданням документів про відсутність податкового боргу до адекватного до характеру порушення розміру штрафним санкцій колегія суддів відхиляє з огляду на наступне:

Згідно з п. 2.4 Договору Відповідач зобов'язався протягом 5 (п'яти) календарних днів від дати укладання цього Договору та/або відповідної специфікації на поставку продукції до Договору надати Позивачу довідку про відсутність у Відповідача податкового боргу, підписану керівником Відповідача, а також про те. що продукція та інше майно Відповідача не перебуває у податковій заставі.

Пунктом 7.12 Договору передбачено, що за кожне порушення зобов'язань, передбачених, зокрема, п. 2.4 Договору, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 25% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до Договору.

Відповідно до п. 7.16 Договору за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню Відповідачем Позивачу у відповідності до умов цього Договору та/або вимог чинного законодавства. Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу пеню у розмірі 0,1% загальної вартості продукції, передбаченої відповідною специфікацією на поставку продукції до Договору, за кожний день прострочення виконання зобов'язань.

Специфікацію №3 на поставку продукції від 14.11.2017 до Договору було укладено Сторонами 14.11.2017. Отже, Відповідач зобов'язаний був надати Позивачу довідку про відсутність у Відповідача податкового боргу, підписану керівником Відповідача, а також про те, що продукція та інше майно Відповідача не перебуває у податковій заставі, в строк по 20.11.2017 включно.

Вищевказану довідку про відсутність у Відповідача податкового боргу, підписану керівником Відповідача, а також про те, що продукція та інше майно Відповідача не перебуває у податковій заставі, Відповідачем було надано Позивачу лише 06.03.2018. Порушення строку надання цієї довідки склало 105 календарних днів.

Згідно з розрахунком Позивача за зустрічним позовом (т. 1, а.с. 81) сума пені за порушення ТОВ "ТЕРА-Д" строку надання документів, передбачених п. 2.4 Договору, згідно з п. 7.16 Договору складає 7494,35 грн., яка нарахована за період з 21.11.17р. по 05.03.18р.

Розмір штрафу за ненадання ТОВ "ТЕРА-Д" документів, передбачених п. 2.4 Договору, згідно з п. 7.12 Договору, складає 17 843,70 грн.

Дійсно, відповідно до частини 1 статті 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Разом з тим , статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що , оскільки несвоєчасне надання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" документів про відсутність податкового боргу у строки, встановлені договором, не призвело до будь-яких негативних наслідків для діяльності Позивача за зустрічним позовом , то є за доцільним зменшити до адекватного до характеру порушення розміру штрафних санкцій, а саме зменшив суму пені та штрафу у зв'язку з несвоєчасним поданням документів про відсутність податкового боргу і визнає правомірним застосування санкцій на суму 499,62 грн. за кожним з цих видів неустойки, всього (499,62 грн. Х 2) 999,24 грн. При цьому, при визначенні цієї суми судом взято до уваги суму заборгованості АТ "ДніпроАЗОТ" та мотиви подання ним зустрічного позову, які судом розцінюються як спроба зменшити власні боргові зобов'язання.

Відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються як необґрунтовані.

Доводи Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРА-Д" щодо поставки товару на нових умовах, відмінних від умов, визначених в Специфікаціях відхиляються, як такі, що не відповідають фактичним обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги в частині помилковості висновків місцевого господарського суду в частини відмови в задоволені позовних вимог щодо стягнення 71, 37 грн пені, та 17843,70 грн штрафу, нарахованих за порушення строку надання зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 361 від 27.11.2017, відповідно до п. 10.10 Договору, відхиляються з огляду на наступне:

Відповідно до п. 10.10 Договору (в редакції протоколу розбіжностей від 10.05.2016) Відповідач зобов'язався зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно чинного Податкового кодексу України, а саме здійснити реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Пунктом 7.12 Договору передбачено, що за кожне порушення зобов'язань, передбачених, зокрема, п. 10.10 Договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних чи надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим Договором чи законодавством України. Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 25% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції.

Пунктом 7.17 Договору передбачено, що за кожний день прострочення Відповідачем строку складання, реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та падання Позивачу зареєстрованої електронної податкової накладної, встановленого в п. 10.10 Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 0,1% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до Договору, за кожний день прострочення виконання зобов'язань.

У загальному випадку податкові зобов'язання з ПДВ виникають у постачальника на дату першої події в операції. Першою подією при постачанні може бути (п. 187.1 Податкового кодексу):

-отримання передоплати від покупця на банківський рахунок або в касу платника (у разі її відсутності - дата інкасації готівки в банку). Якщо списання грошей із рахунка покупця та зарахування їх на банківський рахунок постачальника відбувається в різні дні - податкові зобов'язання в продавця виникають на дату зарахування грошей на його рахунок (див. лист ДФС від 16.03.16 р. № 5736/6/99-99-19-03-02-1);

- відвантаження товарів, а для послуг - оформлення документа, що засвідчує факт надання послуги. Словосполучення "відвантаження товарів" розуміється не як факт виникнення права власності на товар, а як початок процесу фізичного переміщення товару від місця його знаходження в постачальника до покупця (лист ДНС від 31.12.12 р. № 8323/0/61-12/15-3115).

27.11.2017 АТ "ДніпроАЗОТ" у відповідності до пп. 2.6.1 п. 2.6 Договору була здійснена попередня оплата продукції, передбаченої Специфікацією № 3 на поставку продукції від 14.11.2017 до Договору, у розмірі 21 412.44 грн. у тому числі ПДВ (20%) - 3568,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5201 від 21.11.2017.

Відповідно до частин 14,15,16 статті 201.10 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

Відповідач зареєстрував податкову накладну №361 від 27.11.2017 (т.1 а.с. 128) в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.12.2018р. (т.1 а.с. 129).

З урахуванням вищевикладеного, колегія судів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо подання податкової накладної з порушенням строку на один день як помилкові, оскільки строк для реєстрації податкової накладної, відповідно до частини 16 статті 201.10. Податкового кодексу України мав бути до 15.12.2018р. включно. Відповідний висновок місцевого господарського суду, який дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до Відповідача за зустрічним позовом штрафних санкцій за реєстрацію ним податкових накладних у відповідних державних реєстрах у строки всупереч умовам договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.275 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, відповідно без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, - 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р. у справі №904/3679/18- залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на скаржника Акціонере товариство "ДніпроАЗОТ".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлення обставин визначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.01.2019 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв