ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5480/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТТОРГ-2017", м. Дніпро

про стягнення суми основного бору, пені, штрафу та 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами у загальній сумі 5 164,96 грн.

Представники: без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТТОРГ-2017" про стягнення суми основного бору, пені, штрафу та 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами у загальній сумі 5 164,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки № 3238 від 19.01.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2018, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Ухвали суду, які направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також за адресою керівника відповідача, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно роздруківки з офіційного інтернет ресурсу ДП "Укрпошта" відправлення не було вручене відповідачу та його керівнику, з інших причин.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою Судова повістка, які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв'язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Отже, зважаючи на зазначене вище, господарським судом дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення, зокрема, відповідача про здійснення розгляду даної справи.

Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23.04.2018 по справі №916/3188/16.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд справи.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРОПТТОРГ-2017" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № 3238.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця алкогольні напої (надалі Товар), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити Товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, постачання товару здійснюється силами та за рахунок постачальника, на умовах DDP відповідно до вимог міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 р.). Сторони можуть визначити інші умови постачання товару, при узгодженні замовлення на товар.

Згідно з п. 3.2. договору, постачальник зобовязаний поставити товар за адресою, яка зазначена в його замовленні, а також в засвідчених покупцем копіях ліцензій як місце здійснення діяльності, або за адресою, яка зазначена в засвідчених покупцем копіях довідок про внесення місць зберігання алкоголю до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 3.3. договору, сторони погодили, що постачальник поставляє товар покупцю на підставі його замовлення. Покупець, має право здійснити замовлення в усній формі або за допомогою факсимільного, електронного чи поштового зв'язку.

Найменування, кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається постачальником у видатковій накладній на товар (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 5.1. договору, ціна на товар визначена у прайс-листі постачальника, який діє на момент здійснення покупцем замовлення.

Ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар (п. 5.2 договору).

Загальна сума договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії даного договору згідно видаткових накладних на товар (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому угодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати.

Датою оплати покупцем вартості отриманого від постачальника товару є дата зарахування цих грошових коштів на рахунок постачальника (п. 6.2. договору).

Даний договір чинний (строк дії): протягом 2 років з дати укладення (п. 9.7. договору).

На виконання умов договору, 21.04.2018 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3 785,94 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №14604/13104 від 21.04.2018 на суму 1 414,50 грн. та №14831/13160 від 21.04.2018 на суму 2 371,44 грн. (а.с.15,16).

Відповідач поставлений товар на суму 3 785,94 грн. не сплатив.

Згідно з п. 7.1. договору, у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Згідно з п. 9.2. договору, у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику 20 % річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Звертаючись до господарського суду, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 3238 від 19.01.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар та просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у сумі 3785,94 грн., пеню у розмірі 659,69 грн., штраф у розмірі 265,02 грн. та 20% річних у сумі 454,31 грн., що і є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов договору, строк оплати товару є таким, що настав.

Заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 3 785,94 грн. не погашена.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 3 785,94 грн. підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 659,69 грн. за період з 06.05.2018 по 04.11.2018, штраф у розмірі 7% у сумі 265,02 грн. та 20% річних у сумі 454,31 грн. за період з 06.05.2018 по 10.12.2018.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 7.1. договору, у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, судом встановлено, що сума пені у розмірі 659,69 грн. за період з 06.05.2018 по 04.11.2018 розрахована позивачем вірно та підлягає до стягнення.

7% штрафу нараховані позивачем вірно та підлягають до стягнення у сумі 265,02 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 20% річних у сумі 454,31 грн. за період з 06.05.2018 по 10.12.2018.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 9.2. договору, у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику 20 % річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, судом встановлено, що 20% річних за період з 06.05.2018 по 10.12.2018 складають 454,31 грн. та підлягають до стягнення.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 3 785,94 грн., пені - 659,69 грн., штрафу - 265,02 грн. та 20% річних - 454,31 грн.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТТОРГ-2017" про стягнення суми основного боргу у розмірі 3785,94 грн., пені у розмірі 659,69 грн., штрафу у розмірі 265,02 грн. та 20% річних у сумі 454,31 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТТОРГ-2017" (49000, м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 2Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" (49021, м. Дніпро, вул. Тернова, 1, ) суму основного боргу у розмірі 3785,94 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят пять грн. 94 коп.), пеню у розмірі 659,69 грн. (шістсот пятдесят девять грн. 69 коп.), штраф у розмірі 265,02 грн. (двісті шістдесят пять грн. 02 коп.) та 20% річних у сумі 454,31 грн. (чотириста пятдесят чотири грн. 31 грн.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.01.2019

Суддя ОСОБА_1