ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"29" січня 2019 р. Справа№ 910/10585/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/10585/18 (суддя Босий В.П., повний текст складено - 27.12.2018) за позовом приватного акціонерного товариства «Кінто» та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОТП Капітал» до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання недійсним рішення, визнання прав та зобов'язання вчинити дії та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання права та визнання бездіяльності протиправною.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/10585/18 в задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Кінто» та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОТП Капітал», а також в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/10585/18 у частині: відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» про визнання за Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» права на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за 2017 рік у розрахунку 1,4075 грн. на 1 акцію та визнання протиправною бездіяльності публічного акціонерного товариства «Укрнафта» щодо нарахування та виплати Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за 2017 рік; відмови у задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Кінто» та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОТП Капітал» про визнання недійсним рішення Загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Укрнафта», оформлене абзацами 2, 3 пункту 10 протоколу №26 Загальних зборів акціонерів від 14.06.2018 та прийняти нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні трьох немайнових вимог та просить позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Враховуючи те, що обґрунтованим розміром судового збору в частині оскаржуваних трьох немайнових вимог в суді першої інстанції було 5 286 грн. (по 1762,00 грн. за кожну з трьох позовних вимог немайнового характеру), апелянт оскаржуючи судове рішення в цій частині в апеляційному порядку, має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 7 929,00 грн.

В свою чергу, апелянтом додано до скарги квитанцію №0.0..1 від 16.01.2019 на суму 5 286,00 грн., а отже, у меншому розмірі аніж передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/10585/18 - залишити без руху.

2. Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору у розмірі 2 643,00 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко