ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/600/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Таран С.В.

суддів Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.,

при секретарі судового засідання І.М. Станковій,

за участю представників:

від скаржника - участі не брали;

від позивача - Важеніна С.А.;

від відповідача - участі не брали;

від органу ДВС - участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2018 про відмову у задоволенні скарги на дії та бездіяльність органу державної виконавчої служби, прийняту суддею Ковалем Ю.М., м. Миколаїв, повний текст складено 26.10.2018,

у справі №915/600/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ»

про стягнення 26994322,38 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк», Банк) звернулося зі скаргою б/н від 05.10.2017 (вх. №14225/17 від 11.10.2017) на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., в якій просив суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52290317 від 21.09.2016, видавник: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін Сергій Володимирович, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно;

-зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» та звільнити з-під арешту майно, яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», а саме: земельну ділянку, площею 17,0394 га, кадастровий номер :07:004:0020, що знаходиться: територія Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві.

Скаргу обґрунтовано тим, що державним виконавцем винесено оскаржену постанову з порушенням прав Банку, як іпотекодержателя частини майна, на яке накладено арешт з порушенням статтей 22, 24, 54 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, до скарги було додано клопотання про відновлення пропущеного строку на подання скарги до суду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2018 (суддя Коваль Ю.М.) відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про поновлення строку на подання скарги на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В.; відмовлено в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В.

В мотивах оскарженої ухвали місцевий господарський суд, посилаючись на норми статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, зазначив, що скаргу на дії державного виконавця Банком подано до суду лише 11.10.2017, тобто більше ніж через рік після того, як йому стало відомо про винесення оскаржуваної постанови, тому суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання скарги до суду та відмовив у задоволенні скарги на дії органу державної виконавчої служби.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «ВТБ Банк», тип якого було змінено з публічного на приватне (далі - АТ «ВТБ-Банк») звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2018 року у справі № 915/600/15 скасувати; ухвалити нове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені в оскаржуваній ухвалі суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» в апеляційній скарзі наголошує на тому, що Банк не є учасником виконавчого провадження №52230317, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52290317 від 21.09.2016 не отримував, про існування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52290317 від 21.09.2016 та наслідків протиправності дій державного виконавця, дізнався під час розгляду справи № 915/1089/16. Апелянт зазначає, що строк звернення зі скаргою було пропущено з поважних причин, адже про наслідки протиправності дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., Акціонерне товариство «ВТБ Банк» дізналось вже після набрання законної сили рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1089/16 (21.02.2017), та враховуючи відсутність результатів розгляду скарги Банку начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було подано скаргу до Господарського суду Миколаївської області.

Скаржник в апеляційній скарзі також посилається на те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. незаконно було накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Приват-Житло-Юг», в тому числі на майно, яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк». Скаржник наголошує, що дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихіна С.В. вчиненні з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку», що в свою чергу призвело до грубих порушень законних прав та інтересів АТ «ВТБ Банк».

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу висловив заперечення щодо її задоволення посилаючись на те, що Акціонерним товариством «ВТБ Банк» пропущено десятиденний строк для оскарження постанови державного виконавця про арешт майна боржника без належного обгрунтування останнім поважності причин пропуску такого строку. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД» зазначає про те, що на предмет іпотеки, на який накладено арешт в рамках виконавчого провадження, не може бути звернуто стягнення для задоволення вимог боржника у виконавчому провадженні, що не є іпотекодержателем, без урахування першочергового права задоволення вимог іпотекодержателя.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» власну правову позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не виклало.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Поліщук Л.В., Мишкіної М.А. від 26.12.2018 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання позивачу та відповідачу відзивів на апеляційну скаргу, роз'яснено учасникам справи про їх право в строк до 06.01.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Розпорядженням керівника апарату суду №15 від 08.01.2019 у зв`язку з перебуванням судді Л.В. Поліщук у відпустці, відповідно до підпункту 17.4, підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/600/15.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 для розгляду апеляційної скарги по справі №915/600/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Таран С.В., судді: Будішевська Л.О., Мишкіна М.А.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у визначеному складі суддів справу №915/600/15 прийнято до свого провадження та від 09.01.2019 призначено справу №915/600/15 до розгляду на 25.01.2019 об 11:30 год.

У судовому засіданні 25.01.2019 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД» проти задоволення апеляційної скарги висловив заперечення; представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №659 від 14.01.2019 (том ІІ а.с. 191).

Не брав участі в судовому засіданні 25.01.2019 і представник Акціонерного товариства «ВТБ Банк», хоча був також належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №667 від 15.01.2019 (том ІІ а.с. 188), проте в цей же день на адресу суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та призначення судового засідання в режимі відеоконференції у зв'язку з неможливістю забезпечити явку свого повноважного адвоката у м. Одесі через значну наявність судових засідань у м. Києві.

В задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату судом апеляційної інстанції відмовлено шляхом постановлення протокольної ухвали, оскільки заявником не подано доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини. При цьому колегією суддів враховано, що ухвалою суду від 08.01.2019 явка повноважних представників сторін та скаржника у судовому засіданні 25.01.2019 обов'язковою не визнавалась, а правова позиція апелянта щодо оспореної ухвали від 26.10.2018 була викладена ним в апеляційній скарзі. Крім того, у Південно-західного апеляційного господарського суду відсутня об'єктивна можливість для задоволення вказаного клопотання з огляду на сплив тридцятиденного строку розгляду апеляційної скарги, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, що обраховується з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Щодо клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що вказане клопотання заявником подано з порушенням вимог частини другої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, оскільки згідно з відбитком штампу відділу поштового зв'язку на конверті зазначене клопотання скаржником було передано до органу поштового зв'язку лише 21.01.2019 - за 4 дні до судового засідання, призначеного на 25.01.2019, тобто з порушенням п'ятиденного строку на подання такого клопотання.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД», обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2015 по справі №915/600/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД» задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД» грошові кошти в загальній сумі 26994 322,38 грн основного боргу, а також грошові кошти на погашення витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 73080 грн.

На виконання вказаного рішення 26.08.2015 Господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ.

21.09.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №915/600/15 від 26.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД» грошових коштів в загальній сумі 26 994 322,38 грн основного боргу, а також грошових коштів на погашення витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 73080 грн (виконавче провадження №52290317).

У той же день старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. в межах виконавчого провадження №52290317 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №99433800 від 05.10.2017, 23.09.2016 зареєстровано обтяження (номер запису обтяження 16550986), згідно з яким: підстави виникнення обтяження- постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52290317, виданий 21.09.2016, видавник- старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихін С.В.; підстави внесення запису- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31540402 від 23.09.2016 13:23:17, Мурихін С.В., Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ; вид обтяження- арешт нерухомого майна; відомості про суб'єктів обтяження- обтяжувач Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; особа, майно/права якої обтяжуються- Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ», опис предмета обтяження- все нерухоме майно.

Отже, в межах виконавчого провадження №52290317 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2015 по справі № 915/600/15 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. накладено арешт на нерухоме майно боржника -Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ», та дана інформація внесена до відповідного реєстру.

11.10.2017 до Господарського суду Миколаївської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихіна С.В., в якій Банк просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52290317 від 21.09.2016, видавник: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихін С.В., вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно;

-зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихіна С.В. скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» та звільнити з-під арешту майно, яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», а саме: земельну ділянку, площею 17,0394 га, кадастровий номер :07:004:0020, що знаходиться: територія Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві.

На підтвердження викладеного у скарзі Банком надано іпотечний договір від 29.09.2011; договір №1 від 04.07.2013 про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. 29 вересня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1342; договір №2 від 30.09.2013 про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. 29 вересня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №1342; договір №3 від 07.10.2013 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. 29 вересня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №1342.

Із змісту вказаних документів вбачається, що 29.09.2011 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» (іпотекодавеь) укладено іпотечний договір (далі- договір іпотеки).

Згідно з пунктом 1.1 договору іпотеки іпотекодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ» з метою забезпечення виконання зобов'язань, зазначених у пункті 1.2 цього договору, передає іпотекодержателю - Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк» в іпотеку нерухоме майно, зазначене в пункті 2.1 цього договору, а іпотекодержатель приймає його в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору іпотеки визначено, що іпотекою за цим договором забезпечується виконання позичальником зобов'язань перед іпотекодержателем (Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»), що виникли з кредитного договору №11КБ/2008 від 25 липня 2008 року.

У пункті 2.1 договору іпотеки іпотекодавець (Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ») передає в іпотеку іпотекодержателю (Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк») належне йому на праві власності нерухоме майно, яким є земельна ділянка: площею 17,0394 га, кадастровий номер :07:004:0020, що знаходиться: територія Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно №99433800 від 05.10.2017 іпотека зареєстрована в Державному реєстрі іпотек:номер запису про іпотеку- 1516230; дата та час державної реєстрації- 29.09.2011 13:30:30; державний реєстратор- приватний нотаріус Марченко О.М., Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська обл; підстави виникнення іпотеки- іпотечний договір, серія та номер: 1342, виданий 29.09.2011, видавник: Марченко О.М., приватний нотаріус Миколаївський міський нотаріальний округ; підстави внесення запису- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер- 3650058 від 04.07.2013 13:09:09, приватний нотаріус Марченко О.М., Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська обл.; відомості про суб'єктів: іпотекодержатель- Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»; майновий поручитель- Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ»; боржник- Товариство з обмеженою відповідальністю «САНАТОРНИЙ КОМПЛЕКС «САКИ».

Також на підставі іпотечного договору зареєстровано обтяження під номером 1516201 від 29.09.2011, в якому зазначено вид обтяження: заборона на нерухоме майно.

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» вважає, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на майно боржника, яке перебуває в іпотеці Банку, а тому вважає що постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2016 повина бути скасована.

Оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, тобто не поширюються на правовідносини, які виникли до його видання, то до конкретного факту чи випадку необхідно застосувати закон, який діяв в момент, коли трапився цей випадок або мав місце даний факт. Це правило відтворює сталість у відносинах між суб'єктами права. Тому до спірних правовідносин колегією суддів застосовуються положення Закону України «Про виконавче провадження», що діяв станом на день винесення органом державної виконавчої служби оспореної постанови від 21.09.2016 (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (частина друга статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як визначено частинами третьою та четвертою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Як встановлено судом апеляційної інстанції Акціонерне товариство «ВТБ Банк» є іпотекодержателем нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ», а саме: земельної ділянки площею 17,0394 га, кадастровий номер :07:004:0020, що знаходиться на території Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві.

Зняття арешту з майна у процесі виконавчого провадження врегульовано статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, імперативні норми частини четвертої статті 54 та статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають певний алгоритм дій, який повинен вчинити іпотекодержатель для зняття арешту з майна, яке перебуває в іпотеці. Так, Закон України «Про виконавче провадження» надає право іпотекодержателю, який не є стороною певного виконавчого провадження, на захист своїх прав шляхом звернення до суду з позовом.

Без урахування зазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з вимогою про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52290317 від 21.09.2016.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 визначено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно та про звільнення майна з-під арешту.

У пунктах 2, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 03.06.2016 №5 зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

У позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідач має довести свої заперечення проти покладених в основу позову фактів, тому що для боржника, який має в справі відповідну юридичну зацікавленість, має значення вирішення судом питання про належність йому спірного майна, оскільки звільнення його з-під арешту потягне за собою вилучення іншого майна для повного задоволення вимог стягувача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України, полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок, а також визначено коло осіб, яким надано право на оскарження дій або бездіяльності державного виконавця.

При цьому Законом України «Про виконавче провадження» іпотекодержателю не надано право на оскарження дії або бездіяльності державного виконавця в межах виконавчого провадження, в якому він не є стороною, оскільки іпотекодержатель у разі порушення його прав на іпотечне майно відповідно до приписів частини четвертої статті 54 та статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна, яке перебуває в іпотеці.

Аналогічні положення містяться у чинній редакції Закону України «Про виконавче провадження» (стаття 59).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності поважних причин пропуску скаржником встановленого процесуальним законом строку на звернення зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби.

Оскаржена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена в межах виконавчого провадження №52290317 21.09.2016.

Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до господарського суду першої інстанції зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконаня рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. 09.10.2017.

Згідно з приписами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діяла станом на час звернення скаржника зі скаргою до місцевого господарського суду, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що про існування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52290317 від 21.09.2016 та наслідків протиправності дій державного виконавця, АТ «ВТБ Банк» дізнався під час розгляду справи №915/1089/16.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень справа №915/1089/16 порушена за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІАДА-ТД» до відповідачів: Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Житло-Юг», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 31575232 від 26.09.2015 18:51:38, про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», , на об'єкт нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний», а також про зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №16588070.

Проаналізувавши судові рішення по справі №915/1089/16, колегія суддів зазначає, що в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 18.10.2016 та в рішенні Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2016, зазначено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52290317 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладений арешт на все майно боржника- ТОВ «Приват-Житло-Юг» у межах суми звернення стягнення 27067402,38 грн.

Відтак Банк, як відповідач у справі №915/1089/16, був обізнаний про винесення державним виконавцем оскарженої постанови щонайменше з 18.10.2016, однак скаргу подав лише 09.10.2017, тобто зі значним пропуском строку для звернення з відповідною скаргою. При цьому скаржником не наведено жодної причини на підтвердження поважності пропуску такого строку, тобто які саме обставини перешкоджали йому звернутись з відповідною скаргою.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про поновлення строку на подання скарги на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихіна С.В., а також в задоволенні самої скарги на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністертства юстиції України Мурихіна С.В.

З огляду на викладене, а також те, що у даному випадку законодавством передбачений інший порядок судового захисту прав іпотекодержателя, та враховуючи те, що доводи апелянта щодо порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при прийнятті оскарженої ухвали суду від 26.10.2018 у справі №915/600/15 не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акта колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2018 у справі №915/600/15 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «ВТБ Банк».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.01.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна