СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р. Справа № 917/118/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Ланнівська МТС" (вх.№746 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.08.2018 у справі №917/118/18 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Солодюк О.В., повне рішення складено 30.08.2018)

за позовом Приватного підприємства "Агроспецпроект і КО", м.Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівський МТС", с.Куми, Карлівський район, Полтавська область,

про стягнення 52398,35 грн,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2018 року Приватне підприємство "Агроспецпроект і КО" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з ТОВ "Ланнівський МТС" 52 398,35 грн заборгованості, в т.ч. 35 032,50 грн основного боргу по договору поставки № 20150526 від 26.05.2015, 15 137,21 грн інфляційних збитків, 2 228,64 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.08.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 31132,50 грн основного боргу, 9304,66 грн інфляційних втрат, 1977,98 грн 3% річних, 1426,29 грн витрат по сплаті судового збору. В решті вимог відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що в ході розгляду справи №917/966/17 Господарським судом Полтавської області було встановлено, що відносини які виникли на підставі накладної №АС-0000085 від 25.05.2015 та рахунку-фактури №АС-0000085 від 25.05.2015 є відносинами з передачі товару на відповідальне зберігання, тому до них не може бути застосовано положення Цивільного кодексу України, які регулюють купівлю-продаж (поставку) товару. Поставка товару за договором була здійснена позивачем лише один раз, при цьому, ПП «АСП і КО» надало на підпис дві накладні з одним номером, але різними датами:

- видаткова накладна (взберігання) від 25.05.2015 за №АС-0000085, яка підписана представником «Ланнівська МТС» і залишилася у представників позивача;

- відповідальне зберігання накладна від 01.06.2015 №АС-0000085, яка також була підписана представником «Ланнівська МТС» і передана бухгалтерії відповідача, відповідно до якої було проведено облік по товариству.

При цьому, позивач надавав лише один рахунок №АС-0000129 від 29.05.2015 на суму 3892,50 грн і ТОВ «Ланнівська МТС» оплатило рахунок повністю. Інших рахунків від позивача не надходило, і лише в ході судового розгляду позивач надав рахунки на різну суму під одним і тим самим номером та від однієї дати, але вони ніколи не надходили на адресу відповідача.

Таким чином, як зазначає відповідач, в межах даної справи розглядається спір про ті самі правовідносини, з приводу яких вже є рішення Господарського суду Полтавської області від 31.08.2017 у справі №917/966/17. Однак, при дослідженні доказів та ухваленні оскаржуваного рішення в даній справі суд першої інстанції помилково виходив з того, що за накладною №АС-0000085 від 01.06.2015 (відповідальне зберігання) виникли інші правовідносини, до яких можливо застосувати положення закону щодо поставки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Ланнівська МТС" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.08.2018 у справі №917/118/18 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк до 15.11.2018 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання відповідачу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2018 у зв'язку з відрядженням судді Пуль О.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи, та встановлено судом першої інстанції, 26.05.2015 між ПП "Агроспецпроект і КО", постачальником, та ТОВ "Ланнівська МТС", покупцем, укладено договір поставки № 20150526, згідно з яким постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві продукцію, визначену у п.1.2. договору, а покупець зобов'язався приймати та оплатити продукцію.

Відповідно до п.1.2. договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), а також алгоритм проведення агротехнічних заходів визначаються специфікацією, що є додатком до цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договору постачальник також надає покупцеві детальну інформацію про метод закладання демонстраційних полів з наступним застосуванням передових технологій шляхом використання зразка продукції, а саме, органомінірального безбаластного добрива (гумату, біоліту), з метою досягнення наступних результатів:

- підвищення врожайності овочевих до 50%, а масляничних і зернових культур у середньому від 3 центнерів з гектара;

- поступове зменшення норми внесення удобрив і зниження норми до 1,5-2 разів;

- підвищення класу пшениці та збільшення олійності по рапсу і соняшнику;

- переробка і утилізація стерньових залишків;

- підвищення якісних характеристик урожаю;

- зниження хімічних фонів живлення та захисту до 30-40%;

- підвищення динаміки енергії проростання рослин;

- відновлення динамічної родючості ґрунту;

- аналіз фітосанітарного стану ґрунту;

- аналіз можливості впровадження у виробничий цикл підприємства системного біометоду (боротьба з бактеріозами).

Згідно з п.2.1. договору поставка продукції за цим договором здійснюється у строк до 3 робочих днів з моменту виконання замовником вимог п.5.4. цього договору щодо здійснення попередньої оплати.

Відповідно до п.4.1 договору постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікацією.

Відповідно до п.4.2 договору продукція відвантажується на умовах FCA за адресою: Полтавська обл., Карлівський р-н, с. Куми, вул. Горького, 1-А, відповідно міжнародних правил Імкотермс 2010.

Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця (п.5.3. договору).

Умовами п.5.4. договору передбачено, що строк та умови оплати продукції, що поставляється за цим договором проводиться наступним шляхом:

Платіж №1: 10% попередньої оплати від вартості товару за 3 дні до поставки товару відповідно до п.4.2. даного договору;

Платіж №2: 20% по закінченню двох тижнів після протравки насіння або обробки по листу при зовнішній відмінності в вегетації і різниці в рості рослин зазначеної у специфікації до даного договору;

Платіж №3: 70% вартості товару сплачує після збору врожаю 2015 року до 31 жовтня 2015 року.

Відповідно до п.5.5. договору в разі неотримання позитивного результату на площах оброблених препаратами, отриманих відповідно до даного договору, покупець залишає за собою право не сплачувати платежі №2 та №3 відповідно до п.5.4. даного договору.

Згідно з п.6.1. договору про початок випробування якісних характеристик продукції, описаних у п.1.3. цього договору, покупець повідомляє постачальника в письмовій формі за 3 дні до дати запланованого використання.

Проведення випробування препарату проводиться у присутності співробітника постачальника (п.6.2. договору).

Відповідно пункту 6.3 договору, якщо сторони не дійшли одностайності за результатами випробування якісних характеристик продукції, дослідження вказаного питання передається до Облдержродючисті .

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1. цього договору та закінчується 30.12.2015 (п.9.2. договору).

Відповідно до п.9.3. договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання обов'язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Додатком №1 до договору поставки продукції від 26.05.2015 №20150526 визначено найменування, одиниця виміру та загальна кількість продукції, а саме: Еко Гумат плюс ЗАВ'ЯЗЬ у кількості 220 л на загальну суму 28600,00 грн.

Як зазначає позивач, він здійснив першу поставку продукції за договором на загальну суму 38925,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 01.06.2015 №АС-0000085, яка була підписана представниками сторін та скріплена печатками. Відповідач частково оплатив товар в сумі 3 892,50 грн (10% від загальної вартості товару), в зв'язку з чим позивачем була виписана товарна накладна № АС-0000117 від 30.06.2015 на суму 3 892,50 грн та податкова накладна № 162 від 30.06.2015 на суму 3 892,50 грн. З урахуванням часткової оплати відповідачем товару, позивач зазначив, що сума боргу відповідача становить 35 025,00 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами був укладений договір поставки № 20150526 від 26.05.2015, відповідно до умов якого сторони передбачили постачання товару, визначених специфікацією, що є додатком до цього договору.

Додатком №1 до договору поставки продукції від 26.05.2015 №20150526 визначено найменування, одиниця виміру та загальна кількість продукції, а саме: Еко Гумат плюс ЗАВ'ЯЗЬ у кількості 220 л на загальну суму 28600,00 грн.

Позивач на підтвердження заборгованості відповідача посилається на видаткову накладну від 01.06.2015 №АС-0000085 на загальну суму 35025,00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в обгрунтування постачання товару відповідачу позивачем до справи надано не видаткову накладну від 01.06.2015 №АС-0000085 щодо постачання (передання) товару, а накладну №АС-0000085 відповідальне зберігання від 01.06.2015, відповідно до якої відповідачу було передано на відповідальне зберігання товар: ЕкоГумат плюс Зав'язь (30л), Гармонія-101 (10 л), концентрат кластерної води Марцинишин (0,5 л), EL композит Марцинишин тм (3 л) на суму 35025,00 грн, на підставі рахунка-фактури №АС-0000129 від 29.05.2015.

В рахунку на оплату №АС-0000129 від 29.05.2015 зазначено наступний договір: «Договір про співпрацю», що не тотожнім договору поставки продукції від 26.05.2015 №20150526.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що в рахунку на оплату АС-0000129 від 29.05.2015 в реквізитах зазначено адреса: Україна, 49000, Дніпропетровська, Дніпро, пров. Людмили Мокієвської, дом №6, кв. 146. Однак, станом на 29.05.2015 місто Дніпро залишалося ще Дніпропетровськом. Дане місто було перейменовано після 19.05.2016 на підставі Постанови Верховної Ради України "Про перейменування міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області".

Як вже зазначалось, специфікацією до договору поставки визначено найменування товару лише Еко Гумат плюс ЗАВ'ЯЗЬ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листами від 02.02.2018, від 07.03.2018, від 05.04.2018 (а.с.63, 75, 103) вимагав у відповідача протягом трьох робочих днів з моменту отримання цієї вимоги повернути ПП "Агроспецпроект і КО" товар, що був переданий ТОВ "Ланнівська МТС" на відповідальне зберігання відповідно до накладної відповідальне зберігання накладна №АС-0000085 від 01.06.2015 у повному обсязі в такому стані, в якому продукція була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей, шляхом відвантаження його у той самий спосіб, як було отримано - за допомогою перевізника «Нова Пошта», склад №__м.Дніпро, або компенсувати його вартість у розмірі 35025,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи та самим позивачем підтверджується передання відповідачу товару саме на відповідальне зберігання відповідно до накладної №АС-0000085 відповідального зберігання від 01.06.2015, в той час як підставою даного позову позивач визначив саме заборгованість за договором поставки.

Доказів поставки товару відповідно до договору поставки № 20150526 від 26.05.2015 та специфікації до договору на загальну суму 35025,00 грн матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджується лише поставка позивачем відповідачу товару за видатковою накладною №АС-0000117 від 30.06.2018 на загальну суму 3892,50 грн на підставі рахунку-фактури №АС-0000129 від 29.05.15 (ЕкоГумат плюс Зав'язь (30л)), тобто товару, який передбачено специфікацією до договору поставки, та за який відповідачем здійснено оплату у повному обсязі, що підтверджується випискою банку ПАТ «Креді Агриколь Банк», доданою до матеріалів справи та не заперечується і учасниками справи.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні послався на те, що в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 917/966/17 зазначено, що в ході апеляційного провадження відповідач стверджував, що спірний товар у травні йому не передавався, і що єдиним документом, відображеним у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "Ланнівська МТС" стосовно вказаного товару, є накладна від 01.06.2015. Враховуючи, що позивач вимагає стягнути з відповідача вартість товару, переданого виключно за накладною АС-0000085 від 25.05.2015, колегія суддів зазначила, що документи на підтвердження інших правовідносин та господарських операцій між сторонами (договір поставки №20150526 від 26.05.2015, накладна АС-0000085 від 01.06.2015 тощо) не є належними доказами в даній справі, оскільки не входять до предмету доказування.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими зазначені посилання суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч.2 ст.161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, подані в межах справи яка розглядається.

В межах даної справи в заявах по суті справи обставини отримання від позивача товару за накладною №АС-0000085 від 01.06.2015 відповідачем не визнавались.

Відповідно до ч.4 ст.175 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, у справі № 917/966/17 предметом позову було стягнення заборгованості за іншою накладною, а саме №АС-0000085 від 25.05.2015, і обставини постачання за накладною №АС-0000085 від 01.06.2015 не входили до предмету доказування в межах даної справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що поданий позивачем позов є необґрунтованим та не підтверджений належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв'язку з чим рішення Господарського суду Полтавської області від 20.08.2018 у справі №917/118/18 слід скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення по справі про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 52, 269, 270, п.2 статті 275, п.4 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Ланнівська МТС" задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.08.2018 у справі №917/118/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Агроспецпроект і КО» (49000, Дніпропетровська область, м.Дніпро, пров.Людмили Мокієвської, 6, кв.146, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланнівська МТС» (39541, Полтавська область, Карлівський район, с.Куми, вул.Горького, 1а, ) 2643,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.02.2019.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель