ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. Справа№ 925/896/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Бернацька О.В. - адвокат

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Черкаської області, ухваленого 31.10.2018, повний текст якого підписаний 12.11.2018,

у справі № 925/896/18 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест»

про стягнення 2 932 959,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення 3 % річних в сумі 343 625,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 589 333,37 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті поставленого за договором купівлі-продажу природного газу № 12/1127-БО-36 від 24.10.2012 природного газу.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018, повний текст якого підписаний 12.11.2018, у справі № 925/896/18 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 343 626,58 грн. 3% річних та 1 320 041,02 грн. інфляційних втрат, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив з того, що позивач при їх розрахунку провів нарахування на суму заборгованості, яка вже була збільшена за рахунок інфляційних нарахувань за попередній період.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 у справі № 925/896/18 в частині, якою відмовлено у стягненні інфляційних втрат у сумі 1 269 292,35 грн., та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 1 269 292,35 грн.

В апеляційній скарзі позивач послався на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 1 269 292,35 грн. є незаконним, прийнятим з неповним дослідженнями матеріалів справи та без надання оцінки доказам, що додані на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, що свідчить про порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вказаної позиції позивач послався на те, що інфляційні втрати позивачем розраховувались у відповідності до листа Верхового суду України від 03.04.1997 № 62-97р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляд судових справ».

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 справа № 925/896/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

За таких обставин, ухвалою від 12.12.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- апеляційну скаргу залишено без руху;

- апелянту роз'яснено, що:

1. він має право протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору в сумі 28 559,08 грн.

2. в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

3. відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

26.12.2018 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжне доручення про сплату судового збору № 6010711 від 04.12.2018 на суму 28 559,09 грн.

Ухвалою від 28.12.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 у справі № 925/896/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 16.01.2019;

- роз'яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- справу № 925/896/18 призначено до розгляду на 29.01.2019 о 14:00;

- учасників судового процесу попереджено, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

18.01.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач, з посиланням на заміну боржника у зобов'язанні за договором про переведення боргу № 14/3519/18 від 26.12.2018, відповідн до ст.ст. 42, 52, 80 ГПК України просить замінити боржника - відповідача на його правонаступника Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Чорновола, 72-А, ідентифікаційний код 33648312).

Ухвалою від 29.01.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про заміну боржника - відповідача на його правонаступника Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Чорновола, 72-А, ідентифікаційний код 33648312).

Відповідач представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

24.10.2012 позивач як продавець та відповідач як покупець уклали договір купівлі-продажу природного газу №12/1127-БО-36 (далі Договір) (а.с. 12-17), згідно з яким позивач зобов'язався передати у власність відповідача у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України позивачем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2111 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а відповідач - прийняти і оплатити цей природний газ на умовах Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що продається за Договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

В пункті 2.1 Договору сторони погодили як загальний, так і помісячний обсяг природного газу, який має бути поставлений за Договором.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна за 1 000 куб. м. газу становить 3 509,00 грн., крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ - 2%, податок на додану вартість - 20%. Крім того: тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними газопроводами - 305,60 грн., ПДВ - 20% - 61,12,96 грн., всього з ПДВ - 366,72 грн. До сплати за 1 000 куб.м. природного газу 3 884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ 4 661,74 грн.

У розділі 3 Договору сторони погодили порядок та умови передачі природного газу.

Так, згідно з п. 3.3 Договору, приймання-передача природного газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що протягом дії Договору позивач свої обв'язки щодо поставки природного газу виконав, проте відповідач, у визначений Договором строк вказаний газ не оплатив.

Станом на дату звернення до суду з цим позовом загальний розмір невиконаного зобов'язання по оплаті природного газу становив 2 929 742,16 грн., що підтверджується:

- рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13, яким частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» про стягнення 7 822 300,72 грн. та до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 7 275 105,44 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу № 12/1127-БО-36 від 24.10.2012, 23 221,98 грн. інфляційних нарахувань, 87 328,81 грн. 3% річних, 392 979,63 грн. пені;

- рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/1952/14, яким частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» про стягнення 1 151 055,35 грн. та до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 778 035,17 грн. інфляційних нарахувань, нарахованих за період прострочення з червня 2013 року по травень 2014 року, 238 499,86 грн. 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 19.05.2013 по 23.06.2014, 134 520,33 грн. пені, нарахованої за період прострочення з 19.05.2013 по 13.07.2013. Вказані суми нараховані за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 12/1127-БО-36 від 24.10.2012 розмір якого встановлений рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13;

- рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.12.2015 у справі №925/1814/15, яким повністю задоволено позов Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» про стягнення 4 026 497,05 грн. та до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 3 829 733,56 грн. інфляційних втрат та 196 763,49 грн. 3 % річних, нарахованих на вищевказану суму основного боргу, встановлену рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13, за період з червня 2014 року по квітень 2015 року щодо інфляційних втрат та з 24.06.2014 по 28.05.2015 щодо 3 % річних.

Крім того, розмір основного боргу за Договором в сумі 2 929 742,16 грн. встановлений в укладеному позивачем, відповідачем та КП «Смілакомунтеплоенерго» договорі про переведення боргу № 14/3519/18 від 26.12.2018.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач, враховуючи, що вище переліченими судовими рішеннями інфляційні втрати стягнуто з відповідача на його користь за період по квітень 2015 року, а 3% річних - по 28.05.2015, заявляє до стягнення інфляційні втрати у сумі 2 589 333,37 грн., нараховані за період прострочення виконання зобов'язання за Договором з травня 2015 року по січень 2018 року та 3 % річних в сумі 343 626,58 грн. - за період з 29.05.2015 до 22.02.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на досліджені судом обставини справи, вимоги про застосування до відповідача відповідальності, встановленої ст. 625 ЦК України, є законними і справедливими, однак щодо розміру заявлених позивачем майнових вимог слід зазначити таке.

Суд першої інстанції, перераховуючи сумі інфляційних втрат, виходив з того, що позивачем не вірно нараховані заявлені до стягнення інфляційні втрати за несвоєчасну сплату поставленого газу, оскільки позивачем нараховувалися інфляційні на суму боргу з урахуванням інфляційного збільшення за попередні пероди, тобто відбулося подвійне нарахування інфляційних втрат, проте колегія суддів вважає вказану позицію суду помилковою та такою, що не відповідає порядку визначення індексів інфляції, визначеному у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» та листі Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 N 62-97р.

Враховуючи, що позивачем суму інфляційних втрат розраховано в порядку, визначеному в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» та листі Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 N 62-97р, колегія суддів вважає, що позивачем вірно визначені інфляційні втрати за спірний період в сумі 2 589 333,37 грн. Рішення суду в частині часткового їх задоволення підлягає зміні.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 343 626,58 грн. залишається без змін.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мала місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 у справі № 925/896/18 підлягає зміні, позов задовольняється повністю, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 3 % річних в сумі 343 625,58 грн. та інфляційні втрати в сумі 2 589 333,37 грн.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави скасування судового рішення, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольняється повністю.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 у справі № 925/896/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 у справі № 925/896/18 змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 у справі № 925/896/18 в такій редакції:

« 1 Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, буд.94, ідентифікаційний код 36779078) на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 3 % річних в сумі 343 626 (триста сорок три тисячі шістсот двадцять шість) грн. 58 коп., інфляційні втрати в сумі 2 589 333 (два мільйони п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч триста тридцять три) грн. 37 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 43 994 (сорок три тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 40 коп.»

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, буд. 94, ідентифікаційний код 36779078) на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 28 559 (двадцять вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 09 коп.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Черкаської області.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/896/18.

Повний текст постанови складено: 04.02.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець