УХВАЛА

30 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/9718/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Берднік І.С., Мачульський Г.М.,

розглянувши клопотання (заяву) Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про відвід судді Кушніра І.В.

при розгляді касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 (головуючий суддя: Пархоменко Н.В., судді: Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2014 за нововиявленими обставинами

за позовом Криворізької міської ради Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

про стягнення 277 801,94 грн. за договором оренди земельної ділянки,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 08.01.2019 (у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Кушнір І.В. (головуючий), Берднік І.С., Мачульський Г.М.) заяву Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено; поновлено Фізичній особи-підприємцю Штефану Владиславу Олександровичу строк для подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 904/9718/13; відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Суд ухвалив розгляд скарги здійснити у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи; визначити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 28.01.2019; зупинити дію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 904/9718/13 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

28.01.2019 до Касаційного господарського суду надійшло клопотання (заява) Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про відвід судді Кушніра І.В.

Також від скаржника надійшло уточнення до клопотання (заяви) про відвід судді Кушніра І.В.

В даній заяві заявник просить розглядати питання про відвід у судовому засідання за участю сторін у справі.

Відповідно до ч.8 ст.39 ГПК України:

"Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід."

Тобто, саме з ініціативи суду, а не учасника судового розгляду, питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання заявленого відводу саме у судовому засіданні з повідомленням учасників справи за власною ініціативою суду, як і за клопотанням скаржника, а тому залишає останнє без задоволення.

Мотивуючи подане клопотання (заяву), з урахуванням вищевказаного уточнення, ФОП Штефан В.О. вважає, що з доводів касаційної скарги головуючому судді було відомо, яке важливе значення має касаційна скарга для скаржника, оскільки дана справа суттєво впливає на соціально-економічний розвиток міста Кривого Рогу, його суб'єктів господарювання та може стати підставою для подальшого зловживання посадовими особами Криворізької міської ради своїми службовими повноваженнями. Разом з тим, з ухвали про відкриття касаційного провадження вбачається, що скарга має розглядатися у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи, тобто бажання скаржника прийняти участь у судовому засіданні було проігноровано.

Крім того, суддя Кушнір І.В. приймав участь у розгляді схожих справ №904/3615/14, №13/5005/17189/2011 за участю скаржника, в яких останній неодноразово наголошував на участь сторін по справі, однак такі клопотання були відхилені, в результаті чого скарги була розглянуті не на користь скаржника.

Зокрема, по аналогічній справі №904/3615/14 із схожим предметом спору касаційна скарга ФОП Штефан В.О. була розглянута без участі сторін у порядку письмового провадження, що, як наслідок, призвело до її відхилення.

ФОП Штефан В.О. зазначає, що розгляд скарги без участі сторін порушує його право на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та призводить до порушення принципів диспозитивності, змагальності, рівності можливостей.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що виникли обставини, які викликають сумнів у його неупередженості та об'єктивності судді при розгляді даної справи.

При цьому, на думку скаржника, строк на звернення з даною заявою в розумінні ст. 38 ГПК України не є пропущеним.

Відповідно до ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК):

"Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді."

Згідно з ч.3 ст.38 ГПК:

"Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження."

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.39 ГПК:

"1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість."

Стосовно доводів ФОП Штефан В.О., які зазначені вище, колегія суддів вважає вказати наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 35 ГПК України:

"Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу."

Отже, самі по собі процесуальні та судові рішення, прийняті у цій та інших справах №904/3615/14 та №13/5005/17189/2011, у розгляді яких брав участь суддя Кушнір І.В., зокрема і де стороною був ФОП Штефан В.О., не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею саме необ'єктивності чи упередженості при ухваленні вказаних судових рішень на користь однієї з сторін.

Проте, таких доказів заявником відводу до заяви не додано.

Крім того, скаржник зазначає, що з ухвали про відкриття касаційного провадження вбачається, що скарга має розглядатися у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи, тобто бажання скаржника прийняти участь у судовому засіданні було проігноровано.

Разом з тим, скаржник ні в касаційній скарзі, ні в її додатках взагалі не заявляв клопотання про розгляд справи з викликом та повідомленням учасників справи, що свідчило б про наявність та виявлення скаржником такого «проігнорованого» судом бажання в даній справі.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2014, яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.05.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2014 залишено без змін, та про перегляд якого за нововиявленими обставинами подано заяву скаржником, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на користь Криворізької міської ради заборгованість за договором оренди земельної ділянки у сумі 261 238,10 грн., пеню у розмірі 16 563,84 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 556,04грн.

За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.ч.4,6 ст.301 ГПК України:

"4. Перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

6. З урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п'ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи."

Тобто, відповідно до вказаної ч.6 ст.301 ГПК України, вирішення питання про проведення судового засідання з повідомленням та викликом учасників справи при розгляді касаційних скарг, зазначених у частинах четвертій і п'ятій вказаної статті 301 ГПК, обумовлено лише власним розсудом суду касаційної інстанції з огляду на конкретні обставини справи. Ніяких інших підстав чи умов, якими має керуватися касаційний суд при вирішенні зазначеного питання, у вказаній нормі не міститься, що спростовує доводи скаржника в цій частині.

Також повністю безпідставним є посилання скаржника на порушення принципів рівності та змагальності, оскільки дана та інші вищевказані справи були призначені до розгляду і без виклику, участі та заслуховування опонента скаржника в даній справі.

Інших підстав в обґрунтування саме необ'єктивності чи упередженості судді Кушніра І.В. скаржником не наведено, а фактично наведено доводи, які стосуються вже розгляду касаційної скарги по суті, а отже не можуть оцінюватися при розгляді саме заяви про відвід судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ГПК:

"Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід."

З урахуванням зазначеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи клопотання (заяви) про відвід є необґрунтованими, а тому дане клопотання (заява) відповідно до ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити клопотання заявника про розгляд питання про відвід у судовому засідання за участю сторін у справі без задоволення.

2. Визнати доводи, викладені в клопотанні (заяві) про відвід судді Кушніра І.В., необґрунтованими.

3. Передати справу № 904/9718/13 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Кушніра І.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді І. Берднік

Г. Мачульський