ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"28" січня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/32/19

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г., розглянувши заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Київ про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника - фізичної особи- підприємця Габріелян Карена Гаріковича, м. Ужгород грошової заборгованості на суму 41666,66 грн. -заборгованість за кредитом, 4222,22 грн.- заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 6970,52 грн -заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 4158,71 грн - пені та вартості судових витрат у розмірі 176,2 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 р. до суду надійшла заява акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Київ про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Габріелян Карена Гаріковича грошової заборгованості на суму 41666,66 грн. - заборгованість за кредитом, 4222,22 грн.- заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 6970,52 грн -заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії 4158,71 грн - пені, та вартості судових витрат у розмірі 176,2 грн.

25.01.2019 р. за вказаною заявою судом був виданий судовий наказ про стягнення із зазначеної особи 41666,66 грн. - заборгованості за кредитом, 4222,22 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 6970,52 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та вартості судових витрат у розмірі 176,2 грн.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника 4158,71 грн. пені внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, суд приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з приписами ст. ст. 216- 218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам за змістом ст. 231 ГК України, п. 4 якої встановлено, що розмір штрафних санкцій щодо окремих видів зобов'язань встановлюється законом; у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому вимоги про сплату пені, штрафу та передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

Приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Отже, у видачі наказу в частині вимог щодо пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором на суму 4158,71 грн. належить відмовити, оскільки вимоги щодо пені не є основним зобов'язанням та грошовою заборгованістю, щодо якої може видаватися судовий наказ відповідно до вищенаведеної норми ст. 148 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 147-154, 234 Господарського процесуального кодексу України,

суд постановив :

Відмовити акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» м. Київ у видачі наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Габріелян Карена Гаріковича пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором на суму 4158,71 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.