ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2019 Справа № 905/2335/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, будинок 18-Б, )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Донецьккокс (87504, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нікопольський, будинок 54, )

про стягнення 406 395 132, 17 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», м.Кам'янське, звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс», м.Маріуполь, про стягнення грошових коштів в сумі 418 474 855,47 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на наявність у ТОВ Руська гірничо-металургійна компанія заборгованості за контрактом №DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015р., у звязку з чим просить суд стягнути її з поручителя - ПрАТ Донецьккокс.

26.12.2018р. позивачем до суду подано заяву про зменшення позовних вимог відповідно до змісту якої позивач зазначає, що оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року на суму еквівалентну 969 153 488,13 російських рублів не відбулося, то позивач має право стягнути з відповідача еквівалент зазначеної суми у національній валюті із розрахунку: 969 153 488,13 російських рублів Х 0,41933 грн. за 1 російський рубль (офіційний курс російського рубля по відношенню до гривні, встановлений НБУ на 11.12.2018 р.) = 406 395 132,17 грн., які позивач заявив до стягнення у зазначеній заяві.

Судом була прийнята заява про зменшення позовних вимог та справа розглядається з її урахуванням.

28.12.2018р. відповідачем було надано відзив на позов б/н б/д , в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, зазначає, що заявлена позивачем до стягнення сума в розмірі 406 395 132,17 грн., не може бути стягнута з відповідача, оскільки зобовязання боржника - ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» на суму 969 153 488,13 російських рублів (еквівалент якої в національній валюті України - гривні заявлений до стягнення), виконання якого забезпечено договором поруки № ПР-17/11/29, що укладений між сторонами 29.11.2017 року припинилися в силу приписів ч.1 ст.601 ЦК України внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі направленого позивачем повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року. Відповідач також посилається на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України та зазначає, що вказане, в свою чергу, свідчить про припинення зобовязань відповідача, що виникли з договору поруки № ПР-17/11/29 від 29.11.2017 року в частині суми, що була зарахована шляхом направлення позивачем повідомлення про зарахування зустрічних однорічних вимог за вих. № 01/791 від 10.12.2018 р.

Ухвалою суду від 14.01.2019р. було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Представники сторін у судове засідання 22.01.2019р. не зявились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами документи, судом встановлено наступне.

01.12.2015 року між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» укладено Контракт № DMKD/RGMK-RF-RUB-16 за умовами якого ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» здійснював постачання ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» металопродукції (ОСОБА_1) в кількості згідно специфікаціям, а ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» зобовязалась прийняти та оплатити поставлений позивачем ОСОБА_1.

29.11.2017 року між ПрАТ «Донецьккокс» (поручитель) та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (кредитор) укладений договір поруки № ПР-17/11/29.

У відповідності з п. 1.1., 2.1 договору поруки ПрАТ «Донецьккокс» поручилось перед ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за виконання Боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» зобовязань згідно умов Контракту № DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015 року на суму 997 960 688,41 російських рублів. Згідно умов п. 1.1 Договору поруки № ПР-17/11/29 від 29.11.2017 року дійсність та розмір зобовязань, що забезпечені порукою підтверджені рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 19.07.2017 року у справі № АС № 101р/2017 від 19.07.2017 року. Також, умовами вищевказаного пункту зазначеного Договору поруки Сторонами визначено еквівалент зобовязання забезпеченого порукою у розмірі 459 101 835,09 грн. (за курсом НБУ встановленим на 29.11.2017 р. 0,46004 грн. за 1 російський рубль).

У відповідності до п. 3.1. Договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором за порушення обовязку, визначеного у пункті 1.1. цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, однак у будь-якому разі відповідальність Поручителя обмежується сумою в розмірі 460 000 000,00 грн. (чотириста шістдесят мільйонів гривень 00 коп.) за зобовязанням Боржника, забезпеченим порукою (пункт 1.1. цього Договору), включаючи можливу відповідальність за несвоєчасну оплату коштів, передбачену діючим законодавством України або умовами Контракту, зазначеного у пункті 1.1 цього Договору.

Згідно умов пункту 3.2. Договору поруки у разі порушення Боржником зобовязання, забезпеченого порукою (пункт 1.1. цього Договору) Поручитель зобовязаний сплатити Кредитору еквівалент грошового зобовязання, забезпеченого порукою шляхом конвертації цього зобовязання у національну валюту України гривню за офіційним курсом російського рубля до гривні, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу та/або предявлення вимоги, з урахуванням обмежень, визначених у п. 3.1 цього Договору.

У відповідності до пункту 3.3. Договору поруки позивач має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від Поручителя і Боржника разом, так і від будь-кого з них окремо.

Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по Контрактам, а в разі продовження терміну дії останніх, кредитор зобовязується повідомити про це поручителя (п.5.1 договору поруки).

11.12.2018 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на адресу ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» було направлено лист за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року, який за змістом є повідомленням про зарахування зустрічних однорідних вимог за грошовими зобовязаннями на загальну суму 969 153 488,13 російських рублів за зобовязаннями, які виникли з Контракту № DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015 року та Договору № 16-0696-12 від 31.05.2016 року.

Відправлення листа за вих.№ 01/791 від 10.12.2018 року на адреси ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» підтверджується доданими до позовної заяви: фіскальними чеками "Укрпошта" та накладними Приватного акціонерного товариства "ДХЛ інтернешнл Україна".

Судом за допомогою сервісів Укрпошти та DHL Express було відстежено відправлення листа за вих.№ 01/791 від 10.12.2018 року на адреси ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» та встановлено, що поштові відправлення вручені по зазначеним адресам.

У відповідності до змісту повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.12.2018 року за Контрактом № DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015 року ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» виступає Боржником по відношенню до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (Кредитор) на суму 969 153 488,13 російських рублів зобовязання є грошовими, строк виконання за ними настав. В свою чергу ПАТ «ДМК» є Боржником ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» за договором № 16-0696-12 від 31.05.2016 року на суму 969 153 488,13 російських рублів зобовязання є грошовими, строк виконання за ними настав.

Копію зазначеного повідомлення було направлено Позивачем на адресу Відповідача. Обставина щодо направлення вказаного листа визнається сторонами (позивачем у позовній заяві, відповідачем у відзиві).

Також, слід звернути увагу, що при дослідженні судом пункту 12.1 контракту №DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015р. було встановлено, що даний контракт регулюється нормами права України.

Тобто, до правовідносин позивача та ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» застосовуються норми законодавства України.

За приписом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова (субсидіарна) відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.

Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох.

За приписом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 202, 203 ГК України зобовязання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

Статтею 601 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Водночас, відповідно до вимог ст. 601 ЦК України та ч. 3 ст. 203 ГК України зарахування здійснюється за наявності наступних умов: 1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого (те саме повинно бути і з боржником); 2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду (гроші чи інші однорідні речі); 3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна предявити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо).

Грошові вимоги мають презюмуватися як однорідні у силу однорідності грошей, як предмету виконання зобов`язань.

Вимога про сплату грошей за загальним правилом є однорідною з іншою вимогою про сплату грошей. Адже гроші, як предмет задоволення майнової вимоги, мають ознаку замінності, абсолютної еквівалентності та інші властивості, що дозволяють проводити обмін та інші грошові операції.

Отже, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що достатньо заяви однієї сторони для проведення зарахування. Саме таким чином сформульовані положення Господарського кодексу України щодо припинення зарахуванням господарських зобов'язань (ч.3 ст.203 Господарського кодексу України). Моментом припинення зобов'язань сторін у такому випадку є момент вчинення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог та її направлення кредитору.

З матеріалів справи вбачається, що зарахування зустрічних вимог, яке вчинено позивачем шляхом направлення боржнику та відповідачу повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року, будь-якою із сторін не надано доказів того, що такий односторонній правочин визнано недійсним в судовому порядку, тому надаючи оцінку вказаній обставини суд виходить з презумпції правомірності правочину (ч. 1 ст. 204 ЦК України).

Разом з тим, твердження позивача, що відсутність відповіді на вказаний лист надає йому підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, судом відхиляється, адже, як вже було зазначено раніше, зарахування зустрічних однорідних вимог не потребує відповідного затвердження або схвалення зі сторони боржника - ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» та здійснюється в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог, що направлено листом за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року в силу приписів ст.204 ЦК України є правомірним.

Таким чином, судом встановлено, що основне зобовязання ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» (як боржника) перед ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (як кредитора) у сумі 969 153 488,13 російських рублів за Контрактом № DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015 року (виконання умов якого було забезпечено договором поруки № ПР-17/11/29 від 29.11.2017 року) та зобовязання ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (як боржника) перед ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» (як кредитора) за договором № 16-0696-12 від 31.05.2016 року на суму 969 153 488,13 російських рублів є припиненими в силу приписів ст. 601 ЦК України, в наслідок зарахування зустрічних однорідних вимог строк виконання яких настав, що відбулось шляхом направлення позивачем на адресу ТОВ «РУСЬКА ГІРНИЧО-МЕТАЛУРІЙНА КОМПАНІЯ» повідомлення зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року.

Разом з тим позивачем до стягнення з ПрАТ «Донецьккокс» заявлено 406 395 132,17 грн. за Контрактом № DMKD/RGMK-RF-RUB-16 від 01.12.2015 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Руська гірничо-металургійна компанія» і Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» та договором поруки № ПР-17/11/29 від 29.11.2017року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» та Приватним акціонерним товариством «Донецьккокс». Сума коштів, за вказаним позовом розрахована позивачем шляхом конвертації грошового зобовязання забезпеченого порукою (суму якого визначено згідно пункту 1.1. договору) в розмірі 969 153 488,13 російських рублів з іноземної валюти (російський рубль) в національну валюту (гривню): 969 153 488,13 російських рублів (зобовязання, забезпечене порукою) х 0,41933 грн. за 1 російський рубль (офіційний курс російського рубля по відношенню до гривні, встановлений НБУ на 11.12.2018 р.) = 406 395 132,17 грн.

Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, зобовязання відповідача, що виникли з договору поруки № ПР-17/11/29 від 29.11.2017 року в сумі 406 396 132,17 грн. (еквівалентно 969 153 488,13 російських рублів), що були зараховані шляхом направлення позивачем повідомлення про зарахування зустрічних вимог за вих. № 01/791 від 10.12.2018 року припинилися в силу приписів ч.1 ст.559 ЦК України.

Як наслідок, заявлені позивачем до стягнення з відповідача грошові вимоги на суму 406 396 132,17 грн., тобто на суму еквіваленту сумі припинених внаслідок зарахування на підставі повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог № 01/791 від 10.12.2018 р. грошових зобовязань в розмірі - 969 153 488,13 рос. рублів, підлягають залишенню без задоволення за безпідставністю заявлених вимог.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» про стягнення 406 395 132, 17 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 22.01.2019р.

Повний текст рішення складено та підписано 24.01.2019р.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.М. Сковородіна