ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Справа № 903/656/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 04.10.2018 у справі №903/656/18 (суддя Войціховський В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Унідор Сервіс"

до Служби автомобільних доріг у Волинській області

про стягнення 45 804,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Унідор Сервіс" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом від 11.09.2018 про стягнення з Служби автомобільних доріг у Волинській області 45 804,00 грн. заборгованості по оплаті підрядних робіт виконаних у відповідності до укладеного між сторонами договору №01.3/42/16 від 29.08.2016 на закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-03-02 Піща-Шацьк-Любомль-Володимир-Волинський-Павлівка-Горохів-Берестечко-Козин Кременець -/М-06/ на ділянці км 7+400-000.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 04.10.2018 у справі №903/656/18 задоволено позов. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Унідор Сервіс" 45 804,00 грн. заборгованості та 1762,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Служба автомобільних доріг у Волинській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду та відмовити в позові.

Скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи. А саме: судом першої інстанції не взято до уваги, що об’єкт реконструкції, який є предметом договору, не введений в експлуатацію: тому, відповідно, строк оплати не настав; позивачем не надано погодження замовника на залучення субпідрядної організації - ДП «Волинський облавтодор»; строк виконання зобов’язання щодо оплати виконаних робіт не настав, оскільки, на рахунок Служби автомобільних доріг у Волинській області не надходили бюджетні кошти для оплати виконаних робіт.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 апеляційну скаргу залишено без руху; зобов'язано скаржника протягом 10-ти днів з дня вручення даної ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2 643,00 грн.

На виконання вимог ухвали суду, Служба автомобільних доріг у Волинській області надіслала до суду заяву (вх. №4741/18 від 16.11.2018), до якої долучено оригінал платіжного доручення №330 від 13.11.2018 про сплату судового збору в розмірі 2 643,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №903/656/18.

При цьому, апеляційним судом в ухвалі було роз'яснено учасниками справи, що враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги буде здійснюватися у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано позивачу, у строк до 19.12.2018 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано позивачем - 21.11.2018, а відповідачем - 22.11.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018, позивач надіслав на адресу суду відзив на апеляційну скаргу вх.№10047/18 від 18.12.2018, в якому заперечив вимоги апеляційної скарги, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Волинської області від 04.10.2018 у справі №903/656/18 залишити без змін.

Відповідно до ст. ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції та дослідивши зміст відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що 9 серпня 2016 року між Службою автомобільних доріг у Волинській області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Унідор Сервіс" (Виконавець) було укладено договір на закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення №01.3/42/16 (далі Договір) (а.с.8-15).

Відповідно до пунктів 1.1, 5.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором Виконавець зобов’язується у строк (термін) з 29 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій надати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-03-02 Піща–Шацьк–Любомль–Володимир–Волинський–Павлівка–Горохів–Берестечко–Козин–Кременець /М-06/ на ділянці км 7+400 км 14+000, а Замовник, відповідно, прийняти надані згідно з цим Договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на рахунок Виконавця.

Розділом 2 Договору визначено вимоги до якості послуг (робіт).

Згідно п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить 2 138 712 грн. з врахуванням ПДВ за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості робіт. Вартість робіт за договором визначається договірною ціною, яка є динамічною.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2 Договору сторонами визначено, що розрахунки за надані послуги по Договору проводяться Замовником виключно Виконавцю після підписання Сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в), складених у відповідності з положеннями чинних ДСТУ та СОУ, які складаються Виконавцем і подаються на підписання Замовнику не пізніше як за п’ять робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати Замовником наданих послуг. Замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги.

Фінансові зобов’язання за договором виникають за наявності та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Оплата послуг проводиться у межах одержаних бюджетних асигнувань на казначейський рахунок Замовника за фактично виконані обсяги робіт згідно з формами №КБ-2в та №КБ-3.

Положеннями підпунктів 6.1.1, 6.1.2 пункту 6.1 Договору встановлено, що одними із договірних обов’язків Замовника є обов’язок своєчасно та в повному обсязі оплатити виконані та прийняті згідно з актом приймання виконаних підрядних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт роботи, приймати надані послуги згідно з Актом прийняття виконаних робіт.

Положеннями підпункту 6.4.1 пункту 6.4 Договору встановлено, що Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані послуги.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 10.1 угоди). Даний договір підписано сторонами та скріплено відбитками печаток.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем протягом серпня - листопада 2016 року виконано, а відповідачем без заперечень прийнято роботи за договором на закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення №01.3/42/16 від 29.08.2016р. загальною вартістю 1 970 646,00 грн., що підтверджується:

- підписаними на суму 1 924 842,00 грн. між ТОВ "Унідор Сервіс" та Службою автомобільних доріг у Волинській області актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року (форма №КБ-3) (а.с.31-35),

- а також підписаними на суму 45 804 грн. між ТОВ "Унідор Сервіс" (Генпідрядник), ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Субпідрядник) та Службою автомобільних доріг у Волинській області (Замовник) актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року (форма №КБ-3) (а.с.16-18, 25).

Виконані роботи в листопаді місяці 2016 року на суму 1 924 842 грн. були оплачені Службою автомобільних доріг у Волинській області повністю (банківська виписка про рух коштів по рахунку від 30.11.2016) (а.с. 36).

Разом з тим, 16 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Унідор Сервіс" (Генпідрядник) та Дочірнім підприємством "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Субпідрядник) в рамках та на виконання укладеного 29 серпня 2016 року між Службою автомобільних доріг у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Унідор Сервіс" договору на закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення №01.3/42/16 було укладено договір субпідряду №81 (а.с. 26-30) відповідно до пунктів 1.1, 5.1 котрого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Генпідрядник доручив, а Субпідрядник зобов’язався у строк (термін) з листопада 2016 року по грудень 2016 року виконати роботи по влаштуванню розмітки на автомобільній дорозі державного значення Т-03-02 Піща Шацьк Володимир-ВолинськийПавлівка Горохів Берестечко Козин до а/д М-06 км 7+400 14+000, відповідно до розрахунку договірної ціни.

На виконання договору субпідряду від 16.11.2016 №81 ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" було виконано, а ТОВ "Унідор Сервіс" та Службою автомобільних доріг у Волинській області без заперечень прийнято роботи загальною вартістю 45 804 грн., що, підтверджується підписаним між ТОВ "Унідор Сервіс" (Генпідрядник), ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Субпідрядник) та Службою автомобільних доріг у Волинській області (Замовник) актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року (форма №КБ-3) (а.с.16-18, 25).

16 липня 2018 року позивачем - ТОВ "Унідор Сервіс", згідно опису вкладення до цінного листа та поштової накладної (а.с. 20, 21), направлено на адресу Служби автомобільних доріг у Волинській області претензію за №76 від 04.07.2018 (а.с. 19) з вимогою проведення боржником розрахунків із товариством на суму 45 804 грн. по оплаті робіт, виконаних згідно та на виконання договору на закупівлю послуг від 29.08.2016 №01.3/42/16, та прийнятих відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року. Дана вимога залишена без відповідного реагування.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив, відтак позивач, з метою захисту своїх прав 11.09.2018 року звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 45 804 грн. заборгованості, що нарахована з посиланням на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору на закупівлю послуг від 29.08.2016 №01.3/42/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Статтею 3 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із загальних загад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтями 627, 629 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За положеннями статті 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з частинами 4, 6 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об’єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Статтею 854 ЦК України зазначено: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт здійснюється після прийняття замовником збудованого об’єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як встановлено судом першої інстанції на виконання договору субпідряду від 16.11.2016 №81 ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" було виконано, а ТОВ "Унідор Сервіс" та Службою автомобільних доріг у Волинській області без заперечень прийнято роботи загальною вартістю 45 804 грн.

Відповідач доказів сплати боргустаном на день розгляду справи суду не надав, а фактичні обставини справи свідчать, що зобов’язання з оплати виконаних робіт з боку відповідача залишились невиконаними.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність пред’явленого до відповідача позову щодо стягнення суми основного боргу 45 804 грн., яка повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а відповідачем у встановленому порядку, належними та допустимими доказами не спростована.

Щодо заперечень відповідача про відсутність бюджетних коштів як підстави для відмови в стягненні боргу, суд засвідчує, що відсутність бюджетного призначення на фінансування робіт за договором підряду не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати відповідних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Європейський суд з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов’язання.

Державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань (див., з-поміж інших судових рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), пункт 35).

Окрім того, Європейський Суд зауважив, що він не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність бюджетних коштів як "виняткові обставини" (див. "Іммобіліаре Саффі" (Immobiliare Saffi), та "Меацці" (Meazzi); а також рішення "Сколо проти Італії" (Scollo c. ), від 28 вересня 1995 року, серія A N 315-C).

Щодо посилання відповідача на відсутність підстав для проведення розрахунків, оскільки повного обсягу визначених договором робіт підрядником ще не виконано, а об’єкт в експлуатацію не зданий, суд засвідчує, що у матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання підрядником робіт по договору. Не представлено до матеріалів справи також доказів виявлення замовником допущених у роботі відступів від умов договору, не подано доказів відмови відповідача від підписання наданих позивачем актів чи висловлення будь-яких зауважень щодо відсутності додатків до таких актів, щодо вартості виконаних робіт чи щодо наявності будь-яких інших недоліків у строки, передбачені умовами договору та ст.853 ЦК України згідно якої замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Разом з тим, відповідно до п.4.1 Договору №01.3/42/16, розрахунки проводяться Замовником виключно після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма №КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма №КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються Виконавцем і подаються для підписання Замовнику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця.

Підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат підтверджують надання підрядником послуг (виконання робіт) на суму 1 924 842 грн. та 45 804 грн., та прийняття цих послуг представниками замовника без жодних зауважень. При цьому, слід зазначити, що підставою для оплати виконаних робіт є акт, який є первинним документом і який засвідчує факт здійснення господарської операції.

Окрім цього, твердження відповідача про те, що позивачем не надано погодження на залучення субпідрядної організації - ДП «Волинський облавтодор» також не відповідають дійсності та спростовується беззастережним підписанням Службою автомобільних доріг у Волинській області акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) за участю субпідрядника - ДП «Волинський облавтодор».

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт порушення з боку відповідача своїх зобов’язань за договором, щодо сплати заборгованості за виконані роботи в повному обсязі, в т.ч., що строк виконання відповідачем зобов’язання з оплати виконаних робіт настав, а наявність заборгованості в сумі 45 804,00 грн. підтверджена підписаним сторонами у справі без зауважень та заперечень актами прийняття виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2016 року та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, враховуючи вищезазначені положення законодавства та обставини справи у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з’ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 227, 229, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 04.10.2018 у справі №903/656/18 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "24" січня 2019 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.