ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р. Справа №907/25/16

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Понзеля Івана Федоровича, вих. № б/н від 30.10.2018 (вх. ЗАГС № 01-05/870/18 від 01.11.2018)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 (суддя Ремецькі О.Ф., повний текст виготовлено та підписано 16.10.2018) винесену за наслідками розгляду заяви ліквідатора від 03.07.2018 № 02-01/1588 (вх. № 02.5.1-09/8038/18 від 06.07.2018) про витребування майна з чужого незаконного володіння

у справі № 907/25/16

за заявою ліквідаційної комісії Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств", м.Ужгород

до боржника Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств", м.Ужгород ()

про визнання банкрутом

за участю представників сторін: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 у справі № 907/25/16 заяву ліквідатора арбітражного керуючого Чорнія Маряна Володимировича від 03.07.2018 № 02-01/1588 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено; витребувано з незаконного володіння скаржника на користь Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" 5 деревообробних станків, станок KMC-1-a, токарний станок, котел паровий, сварка, станок для заточки пил, станок для розведення, станок для зварювання, корувальний станок, верстат для обрізки, кран балку, тіски л-200, мотокосу, комп'ютер, принтер, КПК Nautiz ХЗ, ноутбук, автомашину "ГАЗ 53", визначено боржника та стягувача.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Закарпатської області у даній справі ФОП Понзель І.Ф. звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали, скасувати оскаржуване рішення повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що боржник вже звертався до скаржника в межах справи № 300/722/17 з вимогами щодо витребування майна з чужого незаконного володіння і рішеннями суддів, що набрали законної сили (постанова Апеляційного суду Закарпатської області від 12.04.2018 у справі №300/722/17) в задоволенні вимог відмовлено, що є преюдиційним фактом при вирішенні даної справи. Окрім того, боржником та ліквідатором не надано правовстановлюючих документів на витребовуване нерухоме майно, натомість інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджує права власності на таке; судом не встановлено факт недобросовісності набуття права власності на нерухоме майно скаржником.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2018 справу 907/25/16 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії - Галушко Н.А., Орищин Г.В.

05.11.2018 ухвалою Західного апеляційного господарського суду у даній справі скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду, відкрито апеляційне провадження та надано сторонам строк на подання відзиву.

13.11.2018 від ліквідатора на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що при розгляді справи № 300/722/17 позовною вимогою було витребування нежитлових будівель, а не рухомого майна; після порушення провадження у справі про банкрутство усі майнові дії боржника та правочини вчинені за його участі повинні оскаржуватися виключно в межах провадження у справі про банкрутство, без порушення нових справ; витребовуване рухоме майно в межах здійснення ліквідаційної процедури передано ліквідатором в оперативне управління ДП "Воловецький лісгосп" відповідно до акту приймання-передачі, на вимогу майно боржника не було повернутим; ліквідатором встановлено, що ключі від приміщення філії підприємства, де знаходилося рухоме майно знаходяться у Понзель І.Ф., який відмовився повертати майно, що й стало підставою для звернення до суду. З огляду на зазначене вважає свої вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 розгляд справи призначено на 12.12.2018.

Ліквідатором боржника арбітражним керуючим Чорнієм М.В. 11.12.2018 подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 12.12.2018 на іншу дату у зв'язку з неможливість забезпечити явку з метою участі у справі №909/548/16 у господарському суді Івано-Франківської області. Клопотання аналогічного змісту надіслано на адресу суду 12.12.2018.

12.12.2018 скаржником подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з незадовільною роботою відділення зв'язку у гірській місцевості, що спричинено погодними умовами.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 та 09.01.2019 розгляд справи відкладався з підстав зазначених у них.

16.01.2019 ліквідатором подано додаткові обґрунтування до відзиву на апеляційну скаргу, в яких він для підтвердження права власності на витребовуване рухоме майно боржника додає інвентаризаційний опис № 3/1 від 20.10.2017, баланс боржника станом на 31.12.2016, інформацію про рухоме і нерухоме майно боржника станом на 31.12.2016, акт прийому-передачі від 10.08.2016, додаток до акту прийому-передачі від 10.08.2016лист Регіонального сервісного центру в Закарпатській області від 02.10.2017.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 21.01.2019 сторони та інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених осіб не забезпечили, причин неявки суду не повідомили. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів із врахуванням того, що участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою, така участь є правом, а не обов'язком сторони, достатність доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, оскаржувана ухвала скасуванню з прийняттям нового рішення у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 17.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 02.06.2016 постановою господарського суду Закарпатської області визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

06.07.2018 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Чорнієм М.В. подано до господарського суду заяву про витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння в порядку положень ст. 387 ЦК України з метою повернення до складу ліквідаційної маси. Подана заява обґрунтована наступним.

В процесі здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором Чорнієм М.В. встановлено, що арбітражним керуючим Плискою-Галатибою М.Д. передано в оперативне відання ДП "Воловецький лісгосп" майно філії "Воловецький ЛАГ", яке розташоване за адресою: с. Верхні Ворота, 557, Воловецький район, Закарпатська область згідно додатку №1 до акту приймання-передачі від 10.08.2016., серед якого, зокрема, 5 деревообробних станків, станок КМС-1-а, токарний станок, котел паровий, сварка, станок для заточки пил, станок для розведення, станок для зварювання, корувальний станок, верстат для обрізки, кран балку, тіски л-200, мотокосу, комп'ютер, принтер, КПК Nautiz ХЗ, ноутбук, автомашину "ГАЗ 53", автомашину "ВАЗ 53" тощо.

23.05.2018 ліквідатором до ДП "Воловецьке-ЛГ" направлено вимогу за №02-01/1489 щодо передання по акту приймання-передачі майна, що передане ДП "Воловецький ЛГ" по акту приймання-передачі від 10.08.2016, у відповідь на що отримано лист від 07.06.2018. за №314 з інформацією про те, що трактор Т-40 та причеп тракторний фактично не було передано ДП "Воловецьке ЛГ", оскільки їх продано попереднім керівництвом філії, а бензомоторні пили Штіль викрадено в лютому 2017 року. Також, вищезазначеним листом повідомлено, що для приймання майна необхідно з'явитись за адресою його перебування, а саме: с. Верхні Ворота, 557, Воловецький район, Закарпатська область.

20.06.2018 при виїзді ліквідатора банкрута Чорнія М.В., за участі директора ДП "Воловецьке ЛГ" ОСОБА_6, головного інженера ДП «Воловецьке ЛГ» ОСОБА_7, та провідного юрисконсульта ДП "Воловецьке ЛГ" ОСОБА_8 за місцезнаходженням майна філії "Воловецький ЛАГ ДП "ЗОУЛАГ" (с. Верхні Ворота, 557, Воловецький район, Закарпатська область), встановлено, що ключі від приміщення контори філії, в якому перебувало зазначене вище майно, знаходяться в громадянина Понзель І.Ф. Останній, на вимогу, відчинив приміщення контори і допустив ліквідатора та присутніх осіб в будівлю. Після повідомлення громадянину Понзелю І.Ф. мети приїзду ліквідатора та інших присутніх осіб, він зазначив, що в арбітражного керуючого Чорній М.В. відсутні будь-які документи на це майно та наполіг на залишені ним та присутніми особами приміщення контори, в результаті чого складено Акт від 20.06.2018, який долучено до матеріалів справи.

Так, за змістом статей 317 і 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В свою чергу, особа, яка має речові права на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника цього майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (захист права власності).

Таким чином, у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно. А суду для правильного вирішення спору слід з'ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача; факт наявності майна у незаконному володінні відповідача; факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном; факт добросовісного (недобросовісного) володіння чужим майном.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Проте, позов не може бути пред'явлений до особи, яка не володіє річчю, що є предметом спору, хоча б були докази того, що ця особа порушила правомочність власника володіти майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Отже, вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд повинен з'ясувати, зокрема, чи перебуває спірне майно в натурі у відповідача.

Так, судом при вирішенні поданої ліквідатором в порядку ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" заяви встановлено, що заявником на підтвердження знаходження витребовуваного майна у громадянина Понзеля Івана Федоровича надано акт від 20.06.2018, яким встановлено факт не допуску ліквідатора та інших осіб в приміщення за адресою с.Верхні Ворота, 557 Воловецького району Закарпатської області, в якому на думку заявника знаходиться спірне рухоме майно, а також акт прийому-передачі від 10.08.2016 з додатком №1, з якого вбачається, що ліквідатором боржника - ДП "ЗОУЛАГ" Плиска-Галатиба М.Д. з метою збереження майна, що перебуває на балансі філії боржника "Воловецьке ЛАГ" передано в оперативне відання ДП "Воловецьке ЛГ" рухоме майно згідно переліку (місцезнаходження майна с.Верхні Ворота, 557 Воловецького району Закарпатської області).

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що ліквідатором належними та достатніми доказами в порядку положень ст. ст. 76, 79 ГПК України не доведено фактичного знаходження у володінні чи користуванні Понзеля Івана Федоровича рухомого майна, що перебуває на балансі боржника - Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" та про яке подано заяву про його витребування.

Окрім того, оскаржуваною ухвалою витребувано з володіння Понзеля Івана Федоровича 5 деревообробних станків, станок KMC-1-a, токарний станок, котел паровий, сварка, станок для заточки пил, станок для розведення, станок для зварювання, корувальний станок, верстат для обрізки, кран балку, тіски л-200, мотокосу, комп'ютер, принтер, КПК Nautiz ХЗ, ноутбук, автомашину "ГАЗ 53" без ідентифікації вказаного майна, що свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Скаржником в спростування висновків господарського суду долучено до апеляційної скарги докази та зазначено, що він користується нежитловими будівлями, загальною площею 710,68 кв.м., що знаходяться за адресою Закарпатська область, Воловецький район, село Верхні Ворота, урочище "Славки" на підставі укладеного між ОСОБА_10 та Понзелем Іваном Федоровичем договору позички від 19.12.2016, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., та зареєстровано у реєстрі за № 6048.

Hатомість рухоме майно, що знаходиться у ньому, а саме рейсмусовий станок СР 4, торцовочний станок ВТ 10, фрейзерний станок вертикальний Ф6, станок фугувальний БСМ -1А, станок круглопильний ВКП-1, верстат стрічковий горизонтальний ВСГ-1000, автоматичний верстат для зчитування пил, розвідний пристрій, короздирач є особистою власністю на підтвердження чого надано накладну № 18/04 від 18.04.2016 та № 4/08 від 14.09.2015. Автомобіль ГАЗ 53 належить ОСОБА_12, на підтвердження чого надано технічний паспорт автомобіля ГАЗ-52-04 від 26.04.1994 НОМЕР_2. З огляду на зазначене, заперечує факт використання ним рухомого майна боржника.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що виконання судових рішень є найвагомішим показником реального та належного захисту порушених прав, свобод та інтересів особи та невід'ємною складовою права на справедливий суд. Рішення повинно бути спрямованим на поновлення порушеного права. Натомість, витребування оскаржуваним рішенням рухомого майна без зазначення відомостей, згідно яких можливо здійснити його ідентифікацію не взмозі поновити порушеного права заявника.

Щодо поданих ліквідатором додаткових обгрунтувань (вх. ЗАГС № 01-04/294/19 від 16.01.2019) до яких долучено докази, якими він підтверджує право власності на витребуване рухоме майно за боржником колегія суддів зазначає, що в порядку положень ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження додаючи при цьому перелік матеріалів що додаються. Натомість додаткові обґрунтування подані з пропуском встановленого строку, окрім того не були долученими ліквідатором при поданні первинної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння. Однак, вказане не позбавляє ліквідатора можливості повторного звернення до господарського суду додаючи при цьому відповідні обґрунтування з підтверджуючими доказами.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає, відтак підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції, обставинам справи (ч.1 ст. 277 ГПК України).

В порядку положень ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції сплачений скаржником у сумі 2643,00 грн. слід покласти на боржника, відшкодування яких здійснювати відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в першу чергу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Понзеля Івана Федоровича, вих. № б/н від 30.10.2018 (вх. ЗАГС № 01-05/870/18 від 01.11.2018) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 винесену за наслідками розгляду заяви ліквідатора від 03.07.2018 № 02-01/1588 (вх. № 02.5.1-09/8038/18 від 06.07.2018) про витребування майна з чужого незаконного володіння у справі № 907/25/16 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" арбітражного керуючого Чорнія Маряна Володимировича від 03.07.2018 вих. № 02-01/1588 (вх. № 02.5.1-09/8038/18 від 06.07.2018) до Понзель Івана Федоровича про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" (Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Гагаріна, 42, ) на користь Фізичної особи підприємця Понзеля Івана Федоровича (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 2643,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Відшкодування витрат здійснювати в порядку положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в першу чергу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 28.01.2019

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.