СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р. Справа № 905/246/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря Стойки В.В.

за участю представників сторін:

від заявника: не з'явились

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пишного Артема Володимировича, за вх. №687 Д/1 на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.18 (повний текст підписано 17.09.2018, суддя Курило Г.Є.) у справі № 905/246/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення основного боргу в сумі 12 031, 80 грн., 3% річних в сумі 800, 03 грн. та інфляційних втрат в сумі 3 441, 09 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.09.2018 р. по справі № 905/248/18 скаргу №17/878-2072 від 22.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі №905/246/18 від 15.03.2018, задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. в частині не передачі виконавчого провадження №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. щодо списання з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь", відкритого в АТ "Альфа-Банк" у м. Києві (р/р№7801, МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, в загальній сумі 19868,47грн.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована доведеністю вимог скарги, в частині її задоволення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Приватний виконавець Пишний Артем Володимирович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 р. скасувати повністю та прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Енергомашспецсталь» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі № 905/246/18 від 15.03.2018. Вважає, що судом першої інстанції не правильно було застосовано норми матеріального права, оскільки обов'язок передавати матеріали виконавчого провадження від приватного виконавця до органу державної виконавчої служби для приєднання до зведеного виконавчого провадження або об'єднання відкритих приватним виконавцем та державною виконавчою службою виконавчих проваджень у зведене, ані нормами Закону України «Про виконавче провадження», ані відповідними підзаконними нормативно-правовими актами не передбачено та не врегульовано на законодавчому рівні.

19.11.2019 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять ухвалу по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11 2018 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 р. по справі № 905/246/18. та призначено розгляд справи на 29.11.2018 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2019 р. апеляційне провадження у справі № 905/246/18 зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 904/7326/17.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 р. по справі № 905/246/18 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2018 р. у справі № 905/246/18 та призначено справу до розгляду на 20.11.2019 р.

В судове засідання представники сторін та заявника апеляційної скарги не з'явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін не визнавалася обов'язковою.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ст.270 ГПК України).

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ст.271 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено:

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.03.2018 по справі №905/246/18 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Світлоприлад" заборгованість у розмірі 12031,80грн., 3% річних - 766,41грн., інфляційні нарахування - 3442,77грн., а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1758,54грн.

10.04.2018 на виконання вищевказаного рішення був виданий відповідний наказ.

10.08.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. на підставі відповідної заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №56975763 від 10.08.2018 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №56975763 від 10.08.2018.

В подальшому, приватним виконавцем Пишним А.В. з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь" в примусовому порядку було списано 19868,47грн., зокрема суму боргу за наказом від 10.04.2018, суму основної винагороди приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій з виконання зазначеного виконавчого провадження. В докази чого надано копію платіжного доручення №56976045 від 10.08.2018.

Судом також було встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ "Енергомашспецсталь".

28.08.2018 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга №17/878-2072 від 22.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ, в якій останній просить суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. в частині не передачі виконавчого провадження №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. щодо списання з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь", відкритого в АТ "Альфа-Банк" у м. Києві (р/р№7801, МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, в загальній сумі 19868,47грн.; зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. повернути на рахунок ПАТ "Енергомашспецсталь" (р/р №7801, АТ "Альфа-Банк" у м. Києві МФО 300346), незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, в загальній сумі 19868,47грн.; зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом передачі виконавчого провадження №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018 на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що приватним виконавцем Пишним А.В. не здійснювалось відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника, а тому він зобов'язаний був передати відповідний наказ господарського суду на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження.

Звертаючись з відповідною скаргою, Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" вказує, що наразі на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №49554205, боржником за яким є Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь".

Відтак, боржник вважає дії приватного виконавця з примусового виконання наказу №905/622/16 від 25.07.2016 неправомірними та вчиненими з порушенням вимог чинного законодавства України, та прав стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Місцевий господарський суд, погоджуючись з відповідною позицією Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", зазначив, що системний аналіз приписів норм Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку про те, що наявність двох або більше зведених виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника є недопустимим, оскільки порушується принцип черговості задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог останніх. На думку суду, у випадку першочергового задоволення вимог одного зведеного провадження, порушуються права інших стягувачів, примусове виконання за якими перебуває у іншому зведеному виконавчому провадженні, що, в свою чергу, порушує принцип рівності всіх учасників виконавчого провадження.

З огляду на наведене, суд першої інстанції задовольнив скаргу частково.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У силу статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII).

Пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII та пункт 4 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов'язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред'явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону № 1404-VIII віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону). Тобто, вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Частина перша статті 27 Закону № 1403-VIII і частина друга статті 24 Закону № 1404-VIII також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом № 1404-VIII. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Залежно від вибору стягувача та після пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону № 1404-VIII права й обов'язки, зокрема обов'язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Застосування правила щодо обов'язкового передання виконавчого провадження від приватного виконавця до державного і навпаки призведе до порушення основоположного принципу диспозитивності, порушення права стягувача на вибір виконавця, передбаченого законом.

Забезпечення рівноцінної конкуренції між державними та приватними виконавцями судових рішень (як однієї із необхідних умов підвищення ефективності виконавчого провадження) запроваджено Стратегією реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015 - 2020 роки, схваленою Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015.

Судова колегія також враховує, що Верховний Суд у справі № 904/7326/17 наголосив про право стягувача вільно обирати орган для здійснення примусового виконання рішення - державну виконавчу службу або приватного виконавця.

Верховний Суд у справі № 904/7326/17 також зазначив, що згідно із пунктом 1 розділу І Інструкції остання розроблена відповідно до законів № 1403-VIII та №1404-VIII, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів, та такі, що не можуть їм суперечити, в тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Так, положення Закону № 1404-VIII не зобов'язують приватного виконавця передавати виконавче провадження, яке перебуває у нього на виконанні, державному виконавцю з тієї підстави, що державний виконавець відкрив перше виконавче провадження щодо одного боржника.

Натомість частина п'ята статті 5 цього Закону допускає передачу виконавчого документа від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої приватному виконавцю лише за заявою стягувача.

Системний аналіз норм законів № 1403-VIII і 1404-VIII свідчить про те, що законодавством визначено неоднаковий порядок дій для державних та приватних виконавців у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, допускаючи можливість одночасного виконання судових рішень щодо одного боржника різними виконавцями у випадку обрання стягувачем приватного виконавця для примусового виконання виконавчого документа, тоді як Інструкція не може визначати такого обов'язку.

Окрім того, за змістом положень законодавства, яким визначено порядок здійснення виконавчого провадження, будь-яка передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від одного виконавця до іншого здійснюється лише за згодою стягувача. Т

Закони № 404-VIII, № 1403-VIII та Інструкція фактично визначають три ключові процедури (механізми), пов'язані з рухом виконавчого документа та виконавчого провадження між приватними виконавцями та/або органами державної виконавчої служби, а саме "об'єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження", "передача виконавчого документа" та "передача виконавчого провадження".

Так, механізм об'єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження передбачений статтею 30 Закону № 1404-VIII та після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом може здійснюватися:

-органом державної виконавчої служби згідно з абзацом першим частини першої статті 30 Закону № 1404-VIII, пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції (державна виконавча служба має визначений законом та підзаконними нормативними актами порядок взаємодії своїх органів: державний виконавець може сам сформувати зведене провадження за наявності у нього декількох виконавчих документів або формування такого провадження може відбуватися у межах державної виконавчої служби шляхом передачі всіх виконавчих проваджень щодо одного боржника державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження);

-приватним виконавцем згідно з абзацом другим частини першої статті 30 Закону № 1404-VIII, пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції (формування зведеного виконавчого провадження та приєднання до нього наступних проваджень у випадку звернення до цього ж приватного виконавця стягувача чи стягувачів з виконавчими документами щодо одного й того ж боржника).

При цьому в обох зазначених випадках згоди стягувача на формування зведеного виконавчого провадження чи приєднання до нього інших проваджень не потрібно, оскільки не йдеться про зміну виконавця.

Передача виконавчого документа визначається, зокрема, частиною п'ятою статті 5 Закону № 1404-VIII та розділом V Інструкції та може здійснюватися: від органу державної виконавчої служби до приватного виконавця; від приватного виконавця до органу державної виконавчої служби; від одного приватного виконавця до іншого.

Причому в усіх наведених випадках передача виконавчого документа здійснюється лише за заявою стягувача (принцип диспозитивності).

Порядок передачі виконавчого провадження визначається статтями 42 і 44 Закону № 1403-VIII. Така передача відбувається лише у прямо передбачених законом випадках, зокрема в разі зупинення діяльності сам приватний виконавець або Міністерство юстиції України (у випадку припинення діяльності на підставі наказу за наявності незакінчених проваджень) вирішує питання про заміщення такого приватного виконавця іншим приватним виконавцем. Така передача здійснюється за погодженням із стягувачем. У разі відсутності згоди стягувача приватний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу або відповідно до рішення останнього передає його відповідному органу державної виконавчої служби або іншому приватному виконавцю.

Принцип передачі виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, повною мірою не може бути реалізований щодо приватних виконавців, оскільки вони мають низку обмежень у своїй діяльності, зокрема:

-щодо змісту рішень (частина друга статті 5 Закону № 1404-VIII містить перелік рішень, які можуть виконуватися лише державними виконавцями. За змістом цієї норми до таких рішень фактично відносяться рішення, де боржником чи стягувачем є держава, або здійснюється виконання рішень адміністративних судів, рішень Європейського суду з прав людини, рішень про виселення та вселення фізичних осіб, рішень про конфіскацію майна, рішень, де боржники - діти або недієздатні особи та інші);

-щодо кількості виконавчих документів (згідно з пунктом 1 частини третьої статті 5 Закону № 1404-VIII приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу, якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця);

-щодо суми стягнення (протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень, за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (абзац тринадцятий частини другої статті 5 Закону № 1404-VIII).

Таким чином, поширення на приватних виконавців дії правила щодо передачі всіх виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження щодо боржника, призведе до створення для державних виконавців більш сприятливих умов діяльності, що є неприйнятним з огляду на мету реформи системи примусового виконання рішень - дотримання балансу повноважень приватних і державних виконавців.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд у справі № 904/7326/17 дійшов висновку про те, що передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача, а стаття 30 Закону № 1404-VIII передбачає обов'язок лише державного виконавця передати відкрите виконавче провадження іншому державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, для виконання ним у рамках зведеного виконавчого провадження кількох рішень щодо одного боржника. У зв'язку з чим, приватний виконавець не зобов'язаний передавати виконавчий документ чи виконавче провадження для виконання тому державному чи приватному виконавцеві, який перший відкрив виконавче провадження щодо боржника, для виконання кількох рішень щодо одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відтак, самостійне виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. виконавчого провадження № 56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018 р. без передачі останнього до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205 жодним чином не суперечить приписам законодавства, а доводи скарги є безпідставними.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про незаконність ухвали суду в частині задоволення вимог скарги. У зв'язку з цим, ухвала господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі № 905/246/18 підлягає скасуванню в частині задоволення вимог скарги Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" №17/878-2072 від 22.08.2018, з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на боржника як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 271, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. задовольнити частково.

Скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі № 905/246/18 в частині задоволення вимог скарги Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" №17/878-2072 від 22.08.2018.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог скарги про:

-визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. в частині не передачі виконавчого провадження №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205;

-визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. щодо списання з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь", відкритого в AT "Альфа- Банк" у м. Києві (р/р № 7801, МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56975763 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/246/18 від 10.04.2018, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій в загальній сумі 19868,47 грн.

В іншій частині ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі № 905/246/18 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (84306, Донецька область, місто Краматорськ, ) на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. (01010, м. Київ, вул. Мазепи Івана , буд 3, офіс 147) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1762,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 22.01.2019

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя М.М. Слободін