ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.01.2019 м.Дніпро Справа № 904/6972/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 (суддя Владимиренко І.В.) у справі

за заявою ліквідатора (голови ліквідаційної комісії) Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛМ"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛМ", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛМ" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці; призначено ліквідатора; зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії.

Не погодившись із згаданою постановою, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду скасувати.

12.11.2018 до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника апелянта про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.264 ГПК України.

Частиною 1 статті 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Заява ОСОБА_3 про закриття провадження у справі підписана представником ОСОБА_4 із зазначенням про те, що довіреність на представника знаходиться в матеріалах справи.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження наявності у ОСОБА_4 відповідних повноважень на підписання цієї заяви з боку апелянта, а тому колегія суддів залишає подану заяву без розгляду.

21.01.2019 в судове засідання з'явився представник боржника. Інші учасники справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

21.01.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Заслухавши пояснення представника боржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VІІІ від 03.10.2017, який діє з 15.12.2017, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.9 Перехідних положень ГПК України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

При цьому, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України повинна довести, що оскаржуване рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме.

Згідно ч.2 ст.255 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи те, що у справах про банкрутство, окрім судових рішень у формі ухвал, в одному випадку, у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, виноситься постанова, оскарження такої постанови відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п.5 ст.41 ГПК України).

У відповідності до абз. 16 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника та визнання їх господарським судом. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника в порядку, встановленому ч. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 набув статусу учасника провадження у даній справі про банкрутство відповідно до ухвали господарського суду від 20.09.2016, у зв'язку з прийняттям до розгляду заяви ліквідатора №01-21/207 від 15.09.2016 про визнання правочинів (договорів) недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому, ОСОБА_1 є стороною оспорюваного правочину.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що з моменту визнання сторони оспорюваного правочину учасником провадження у справі про банкрутство, він має право на оскарження виключно тих судових рішень, які стосуються зазначеного правочину.

Встановивши наведені обставини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не набув статусу кредитора Товариства з обмеженою відповдіальністю "МІЛМ", оскаржувана постанова, на момент її ухвалення, не стосувалася прав та обов'язків апелянта, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 позбавлений права на оскарження цієї постанови.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.234,235,264 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 у справі №904/6972/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено 25.01.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.О.Вечірко

О.В.Березкіна