УХВАЛА

30.01.2019Справа № 904/66/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі

Особа, яка отримає статус учасника справи:

відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбікормник",

відповідач-2: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Крупичпільське",

відповідач-3: Приватно-орендне сільськогосподарського підприємства "Хлібороб",

відповідач-4: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Надія",

відповідач-5: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Ічнянське",

відповідач-6: Товариство з обмеженою відповідальністю "Берегиня",

відповідач-7: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ім. Чапаєва",

відповідач-8: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шалигинське",

відповідач-9: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський Елеватор"

відповідач-10: Приватне підприємство "Аграрні Інвестиції"

відповідач-11: Приватне підприємство "Ямпіль Інвест"

відповідач-12: Приватне підприємство "Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції",

відповідач-13: Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд",

відповідач-14: Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток-Холдинг

відповідач-15: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Обрій"

відповідач-16: Товариство з обмеженою відповідальністю "Демор",

відповідач-17: Приватне підприємство "Середина-Буда Агро",

відповідач-18: Комунальне підприємство "Центр державної реєстрації та надання послуг"

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, в якій просять суд вжити заходи щодо його забезпечення шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти будь-які реєстраційні дії, а також здійснювати реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно: Товариства з обмеженою відповідальністю "Демор" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський Елеватор" (); Приватного підприємства "Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції" (); Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" ();Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Обрій" (); Приватного підприємства "Середина-Буда Агро" (); Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ім. Чапаєва" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" (); Приватного підприємства "Ямпіль Інвест" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормник" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" (4); Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Ічнянське" (); Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Крупичпільське" (); Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Надія" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Холдинг" (); Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд" ().

Заява обгрунтована тим, що як зазначають заявники ОСОБА_1 був керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Демор"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський Елеватор"; Приватного підприємства "Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції"; ОСОБА_2 був керівником : Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції"; Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Обрій"; Приватного підприємства "Середина-Буда Агро"; Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ім. Чапаєва"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське"; Приватного підприємства "Ямпіль Інвест"; ОСОБА_3 був керівником: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормник"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня"; Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Ічнянське"; Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Крупичпільське"; Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Надія"; ОСОБА_4 був керівником: Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Холдинг"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд".

Крім того, як зазначають заявники, частки у статутних капіталах вказаних вище підприємств належать прямо або опосередковано Товариству з обмеженою відповідальністю "Росток-Холдинг", 100% частки якого належать компанії ROSTOK AGROINVEST LIМITED (Кіпр).

В свою чергу, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2018, зокрема, корпоративні права групи компаній "Росток-Холдинг" передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та внесення будь-яких змін відносно підприємств групи "Росток Холдинг" можливо виключно за зверненням Національного агентства або уповноважених ним осіб, однак, при наявності такої заборони, безпосереднім керівництвом бенефіціарів та відстороненого керівництва підприємств групи "Росток Холдинг" були прийняті рішення щодо змін керівників підприємств групи "Росток Холдинг", які були подані державному реєстратору КП "Центр реєстрації та надання послуг" для проведення в ЄДР відповідних змін.

У зв'язку з чим, заявники вважають, що наявні підставі вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, іншим суб'єктам державної реєстрації, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії та здійснювати реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у ЄДР відносно підприємств, які входять до структури ТОВ "Росток Холдинг", оскільки дозволить заблокувати можливість внесення до ЄДР будь-яких недостовірних відомостей, у тому числі і щодо керівників та підписантів ТОВ "Росток Холдинг", до вирішення справи по суті.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявників на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення їх прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявниками у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 30.01.2019.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.