ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року           справа № 925/1212/18                     м. Черкаси

За позовом приватного підприємства "Агро Добробут "

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробнича фірма "Генезис – Агро"

про стягнення 160604 грн. 73 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не явилися;

від відповідача: не явилися.

Приватне підприємство "Агро Добробут" (далі також – позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробнича фірма "Генезис - Агро" (далі також – відповідач) про стягнення 160604 грн. 73 коп. заборгованості за укладеним між сторонами договором поставки засобів захисту рослин від 15.05.2018 №ЗЗР150505-ВГ, у тому числі: 143981 грн. 74 коп. основного боргу за поставлений товар, 6958 грн. 46 коп. пені та 9664 грн. 53 коп. п’ятдесят процентів річних.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за укладеним між сторонами договором поставки засобів захисту рослин від 15.05.2018 №ЗЗР150505-ВГ щодо оплати переданого йому позивачем у власність товару.

Ухвалою від 23.11.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву приватного підприємства "Агро Добробут" до розгляду, відкрив провадження у цій справі, призначив у ній за правилами загального позовного провадження підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 20.12.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач відзив на позов до господарського суду не подав.

17 грудня 2018 року до господарського суду надійшла заява від позивача про розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності його представника.

Ухвалою від 20.12.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 12 год. 00 хв. 17.01.2019 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

16 січня 2019 року до господарського суду надійшло клопотання позивач про розгляд справи без участі його представника.

17 січня 2019 року до господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи про визначення йому нового строку для подачі відзиву на позов.

Ухвалою від 17.01.2019 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи по суті на 10 год. 00 хв. 31.01.2019 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Клопотання відповідача про встановлення йому нового строку для подання відзиву на позов господарський суд залишив без задоволення, про що вказав в ухвалі від 17.01.2019.

30 січня 2019 року до господарського суду надійшло клопотання позивача про підтримку ним позову у повному обсязі і розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання, призначеного ухвалою від 17.01.2019 на 10 год. 00 хв. 31.01.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому 19.01.2019 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте ні відповідач, ні його представник у це судове засідання не явилися і про причини неявки господарський суд не повідомили.

Неявка сторін чи їх представників у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2018 року позивач як постачальник і відповідач як покупець уклали між собою договір поставки засобів захисту рослин №ЗЗР150505-ВГ (далі – договір від 15.05.2018), згідно з п.1.1 якого постачальник зобов’язався поставити покупцю засоби захисту рослин та/або іншу продукцію, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити їх на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору від 15.05.2018 поставці підлягає товар, асортимент, кількість, ціна та вартість якого встановлюється в специфікаціях (додатках до даного договору, що є невід’ємними його частинами).

Згідно з п. 3.1 договору від 15.05.2018 постачальник зобов’язується поставити товар покупцю у строки та на умовах, що вказані у специфікаціях (додатках) до договору.

Відповідно до п. 5.1 договору від 15.05.2018 порядок та строки розрахунків за товар визначається даним договором та специфікаціями (додатками) до нього. У випадку, якщо товар був поставлений на умовах цього договору без підписання сторонами відповідних специфікацій (додатків), такий товар підлягає оплаті протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту (дня поставки).

Згідно з п. 5.2 договору від 15.05.2018 оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів у національній валюта платіжним дорученням на зазначений в кінці тексту договору розрахунковий рахунок постачальника. Допускається оплата в готівковій формі відповідно до вимог законодавства України. Оплата товару здійснюється із врахуванням положень п. 5.4. даного договору.

Пунктом 5.4 договору від 15.05.2018 його сторони домовились визначити грошовий еквівалент зобов’язання щодо оплати товару в іноземній валюті (в доларах США). Грошовий еквівалент зобов’язання в доларах США визначається шляхом ділення загальної вартості товару згідно специфікацій в гривнях на офіційний курс НБУ гривні щодо долара США на дату укладання (підписання) сторонами відповідної специфікації. Сума в гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплата вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості товару в доларах США на офіційний курс НБУ гривні щодо долара США на день фактичної оплати за наступним алгоритмом (формулою):

С2 = С1*К1, де

С2 – вартість товару на день оплати (належна до оплати вартість товару у гривні);

С1 – еквівалент вартості товару в доларах США, що вказаний у специфікації, за якою проводиться розрахунок;

К1 – курс долара США до гривні на день проведення розрахунків за офіційним курсом Національного банку України.

У п. 5.5 договору від 15.05.2018 його сторони передбачили, що положення пункту 5.4 договору застосовуються при збільшенні офіційного курсу НБУ долара США до гривні на один i більше %.

Згідно з п. 5.9 договору від 15.05.2018 у разі виникнення між сторонами судового спору, всі нарахування основної заборгованості, річних, штрафних санкцій, збитків проводяться з урахуванням курсу гривні до долара США на день, що передує дню проведення таких нарахувань (за офіційним курсом НБУ за даними http://www.bank.gov.ua). Вказане не позбавляє в подальшому уповноважену сторону збільшити або зменшити позовні вимоги, подавши відповідний розрахунок з врахуванням курсу гривні до долара США на день, що передує дню проведення такого збільшення або зменшення.

Пунктом 8.3 договору від 15.05.2018 його сторони встановили, що у випадку порушення термінів або умов оплати товару покупець зобов’язаний сплатити постачальнику пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, а також проценти на суму прострочення згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України у розмір 50% річних.

15 травня 2018 року сторони узгодили і підписали специфікацію №1 до договору від 15.05.2018, яка містить, зокрема, такі умови:

1. Найменування товару: Сотейра,10л; кількість: 240л./кг; одиниця виміру: л.кг; ціна одиниці товару без ПДВ: 607,50 грн.; вартість товару без ПДВ: 145800,00 грн.; еквівалент вартості товару в доларах США без ПДВ: 5501,89; загальна вартість товару з ПДВ 174960,00 грн. і еквівалент загальної вартості товару з ПДВ в доларах США: 6480,00.

2. Загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку становить 174960 грн., в тому числі ПДВ 29160 грн.

3. Офіційний курс долара США щодо гривні станом на день складання даної специфікації становить 27,00 грн. за 1 долар США.

4. Еквівалент загальної вартості товару згідно з даною специфікацією станом на день її складання становить 6480,00 доларів США

8. Покупець зобов’язаний сплатити загальну вартість товару, що поставляється згідно з цим додатком: 1 платіж – 20% в термін до 23 травня 2018 року; 2 платіж – 80% в термін до 01 жовтня 2018 (остаточний розрахунок).

9. Постачальник зобов’язується поставити зазначений в даному додатку товар покупцю в строк до 16 травня 2018 року, за умови належного виконання покупцем умов щодо оплати товару.

10. Оплата здійснюється згідно з цим додатком, по офіційному курсу гривні до долара США на день, що передує дню проведення розрахунків (за офіційним курсом Національного банку України за даними http://www.bank.gov.ua) в день запланованої оплати, згідно з виставленими рахунками.

На виконання договору від 15.05.2018 і специфікації від 15.05.2018 №1 позивач за товарно-транспортною накладною від 16.05.2018 №Р544 і видатковою накладною від 16.05.2018 №544 передав відповідачу, а останній прийняв 240 л Сотейри, РК(10л) загальною вартістю з урахуванням ПДВ 174960,00 грн.

Відповідач свої зобов’язання за договором від 15.05.2018 виконав частково, перерахувавши 06.06.2018 позивачу на його рахунок в установі банку лише 34992,00 грн. плати за поставлений за видатковою накладною від 16.05.2018 №544 товар, що на день оплати за офіційним курсом НБУ гривні до долара США становило 1296,00 доларів США.

Отже борг відповідача перед позивачем за поставлений на виконання договору від 15.05.2018 товар у доларах США становить 5185,00 доларів США (6480,00 – 1296,00), що станом на 19.11.2018 – дату визначення позивачем стягуваної суми основного боргу за офіційним курсом НБУ гривні до долара США відповідало 143981,74 грн.

За порушення встановлених договором від 15.05.2018 і специфікацією від 15.05.2018 №1 строку оплати поставленого за видатковою накладною від 16.05.2018 №544 товару позивач нарахував відповідачу до сплати на суму боргу 143981,74 грн. за період прострочення з 02.10.2018 по 19.11.2018 передбачені п. 8.3 вказаного договору пеню у сумі 6958,46 грн. та 50% річних у сумі 9664 грн. 53 коп.

Відповідач у добровільному порядку суму основного боргу за поставлений товар та нараховані позивачем суми пені і 50% річних позивачу не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобов’язанням визнає зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частинами 1-3 статті 189 Господарського кодексу України ціною є виражений у грошовій формі еквівалент одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 524 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов’язковим для виконання.

За статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб’єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобов’язання за договором від 15.05.2018 і специфікацією від 15.05.2018 №1 щодо оплати прийнятого ним у власність від позивача товару вартістю 5184,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 19.11.2018 становило 143981,74 грн., чим порушив право позивача на своєчасне одержання цієї суми коштів.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором від 15.05.2018 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 143981 грн. 74 коп. боргу, а також передбачених п. 8.3 договору 15.05.2018 пені та 50 % річних.

Стягувані суми пені та 50% річних нараховані позивачем у відповідності з умовами договору від 15.05.2018, фактичними обставинами його виконання сторонами та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При поданні позову позивач за платіжним дорученням від 19.11.2018 №7102 сплатив 2409 грн. 07 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову витрати позивача на сплату судового збору у сумі 2409 грн. 07 коп. підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробничої фірми "Генезис – Агро" (с. Побійна, Жашківський район, Черкаська область, 19224, ) на користь приватного підприємства "Агро Добробут" (вул. В’ячеслава Чорновола, буд. 41, смт. Катеринопіль, Катеринопільський район, Черкаська область, 20500, ) – 143981 грн. 74 коп. (сто сорок три тисячі дев’ятсот вісімдесят одна гривня 74 коп.) боргу, 6958 грн. 46 коп. (шість тисяч дев’ятсот п’ятдесят вісім гривень 46 коп.) пені, 9664 грн. 53 коп. (дев’ять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 53 коп.) п’ятдесят процентів річних та 2409 грн. 07 коп. (дві тисячі чотириста дев’ять гривень 07 коп.) витрат на сплату судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення .

Повне рішення складено 04.02.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко