ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Справа № 903/25/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Огороднік К.М.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

позивача - Котищук В.Л. - в режимі відеоконференції;

відповідача - Малолітнев О.В.;

третіх осіб (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) - Грицик А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на рішення Господарського суду Волинської області від 19 березня 2018 року (повний текст складено 23.03.2017) у справі №903/25/17 (головуючий суддя Костюк С.В., суддя Слободян О.Г., суддя Кравчук А.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор"

Мале приватне підприємство "ВК Імпекс"

про звернення стягнення заборгованості в сумі 42 042 325,07 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 088 028 255,51 грн., на іпотечне майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 19 березня 2018 року у справі №903/25/17 в позові Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор", Малого приватного підприємства "ВК Імпекс" про звернення стягнення заборгованості в сумі 42 042 325,07 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 088 028 255,51 грн., на іпотечне майно відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 у справі №903/25/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Банк Форум" на рішення Господарського суду Волинської області від 19 березня 2018 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 травня 2018 року у справі №903/25/17 проведення підготовчих дій закінчено; призначено справу №903/25/17 до розгляду на 01 червня 2018 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06 липня 2018 року у справі №903/25/17 апеляційне провадження у справі №903/25/17 зупинено до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №921/107/15-г/16. Зобов'язано сторін повідомити Рівненський апеляційний господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №921/107/15-г/16.

У зв'язку з ліквідацією Рівненського апеляційного господарського суду і утворенням з 05 жовтня 2018 року Північно-західного апеляційного господарського суду, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2018 року у справі №903/25/17 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на рішення Господарського суду Волинської області від 19 березня 2018 року у справі №903/25/17 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А., суддя Огороднік К.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 січня 2018 року у справі №903/25/17 поновлено апеляційне провадження у справі №903/25/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на рішення Господарського суду Волинської області від 19 березня 2018 року у справі №903/25/17; розгляд справи призначено на 29 січня 2019 р. об 11:00 год.

Відповідач та треті особи - ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях вважають оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у письмових поясненнях підтримує вимоги апеляційної скарги, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

В судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс", не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс", оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 16 січня 2019 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представники ПАТ "Банк Форум", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ "Вест Ойл Груп" повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" (позичальник/третя особа) укладено кредитний договір №1-0020/13/30-KL.

23 травня 2013 року між ПАТ "Банк Форум" та ТзОВ "Золотий екватор" укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., яким було збільшено кредитний ліміт, визначений порядок надання кредиту та погашення заборгованості за кредитом, розмір та сплати процентів, умови розрахунків та обов'язки сторін.

29 серпня 2013 року, 30 вересня 2013 року, 27 грудня 2013 року, 03 лютого 2014 року укладені договори про внесення змін №№ 2, 3, 4, 5 до кредитного договору №1-0020/13/30-КL від 29.03.2013 року.

29 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор/позивач) та Малим Приватним підприємством "ВК Імпекс" (позичальник/третя особа) укладено кредитний договір № 1-0021/13/30-КL.

23 травня 2013 року між ПАТ "Банк Форум" та МПП "ВК Імпекс" укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №1-0021/13/30-КL від 29.03.2013р., яким було збільшено кредитний ліміт, визначений порядок надання кредиту та погашення заборгованості за кредитом, розмір та сплати процентів, умови розрахунків та обов'язки сторін.

27 грудня 2013 року, 03 лютого 2014 року укладені договори про внесення змін №№ 2, 3, 4, 5 до кредитного договору №1-0021/13/30-КL від 29.03.2013 року.

03 червня 2013 року в забезпечення зобов'язань за вищезазначеними Кредитними договорами, між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (іпотекодержатель/позивач) з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" (іпотекодавець/відповідач) з другої сторони, було укладено іпотечний договір №1-0221/13/23-ІР, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1631 (далі - іпотечний договір).

У відповідності до п.1.1 іпотечного договору, іпотека, що встановлюється згідно з цим договором, забезпечує виконання:

1.1.1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор", ідентифікаційний код 37425075, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38 (надалі - Боржник-1) зобов'язань, що випливають з укладеного між ним та "іпотекодержателем" Кредитного договору № 1-0020/13/30-KL від 29 березня 2013 року з врахуванням доповнень та змін.

1.1.2 Малого приватного підприємства "ВК Імпекс", ідентифікаційний код 21751236, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Єршова, буд. 1 (надалі Боржник-2), зобов'язань, що випливають з укладеного між ним та іпотекодержателем Кредитного договору № 1-0021/13/30-KL від 29 березня 2013 року з врахуванням доповнень та змін.

19.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум", як іпотекодержателем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", як іпотекодавцем, з другої сторони, було укладено договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору № 1-0221/13/23-ІР від 03.06.2013 року, відповідно до умов якого сторони домовились, що даний договір є невід'ємною частиною іпотечного договору.

Відповідно до п.1.2 іпотечного договору, предметом іпотеки є наступне нерухоме майно:

- комплекс, автозаправочну станцію, яка розташована за адресою: Житомирська обл.., м.Новоград-Волинський, вул.Шевченка, буд.43, а саме автозаправочна станція (літ.А) загальною площею 233,3 кв.м., матеріали стін металеві конструкції, навіс (літ.Б), надалі - Предмет іпотеки;

- земельну ділянку площею 0,2859 га., цільове призначення для обслуговування автозаправочної станції, кадастровий номер :00:013:0031, дата державної реєстрації земельної ділянки 22.04.2013 року, з усіма об'єктами незавершеного будівництва, які на ній розташовані, та можуть бути розташовані в майбутньому, надалі - Предмет іпотеки;

- нерухоме майно передається в іпотеку разом з рухомим майном (основними засобами - обладнанням), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) вказаного нерухомого майна, пов'язане з ним спільним призначенням та використовується для його обслуговування, розташоване за адресою: Житомирська обл., м.Новоград-Волинський, вул.Шевченка, буд.43: водопровід, господарська каналізація, грозозахист, майданчик під КТП, побутова каналізація, резервуарний парк, телефонізація, контролер управління колонками, ПРК Quantium 500T 4 8, ПРК Quantium 500Т 4 8, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення, ліхтарі освітлення.

У відповідності до п.1.3 іпотечного договору сторони визначають вартість предмета іпотеки за ринковою вартістю, що становить 14876550,00 грн., що за курсом НБУ станом на дату укладення цього договору становить 1861197,30 доларів США.

Згідно п.п.1.3.1 п.1.3 іпотечного договору вартість рухомого майна (основних засобів-обладнання), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) предмета іпотеки, визначається згідно з довідкою іпотекодавця №376 від 03.06.2013 року за балансовою вартістю, що становить 335966,31 грн., що за курсом НБУ станом на дату укладення цього договору становить 42032,57 доларів США.

Згідно п. 3.4 іпотечного договору іпотекодержатель має право:

3.4.1. у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за Основним договором та/або іпотекодавцем будь-якого з обов'язків за цим договором задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки в один із способів, передбачених цим договором та чинним законодавством України;

3.4.2. у випадках, передбачених основним договором, цим договором та/або чинним законодавством України вимагати дострокового виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У п.7.3 іпотечного договору вказано, що цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань за основним договором, враховуючи можливу наявність додаткових угод (договорів про внесення змін та/або доповнень) до нього, в тому числі про пролонгацію строку кредиту, відстрочення кінцевого терміну його погашення тощо.

Як встановлено судами обох інстанцій, на виконання вимог чинного законодавства України та кредитних договорів №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013 позивач протягом всього строку дії кредитних договорів належним чином виконував взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів ТзОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс", що підтверджується заявками на видачу коштів від 14.06.2013, від 30.10.2013 та меморіальними ордерами № від 01.04.2013, №272503 від 14.06.2013, №606003 від 30.10.2013.

В подальшому, в зв'язку з невиконанням позичальниками умов кредитних договорів №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013, позивач звернувся до позичальників ТзОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" з вимогами відповідно №14567/3.1 від 19.11.2014 та №14594/3.1 від 19.11.2014 про дострокове виконання зобов'язань, в яких просив позичальників погасити заборгованість за відповідним кредитним договором (т.1, а.с.116-123).

Одночасно позивач звернувся до ТОВ "Вест Ойл Груп", як іпотекодавця, з вимогою №14578/3.1 від 19.11.2014 та вимогою №14529/3.1 від 19.11.2014 про усунення порушення (в порядку ст.35 Закону України "Про іпотеку"), в яких, посилаючись на п.п. 7.1.1, 7.2.1 кредитних договорів та ст.ст. 33,35 Закону України "Про іпотеку", у зв'язку з порушенням боржниками своїх зобов'язань перед банком за відповідними кредитними договорами, вимагав в 30-денний строк виконати дану вимогу про дострокове виконання зобов'язань і сплатити суму заборгованості за даними кредитними договорами, в іншому випадку банк повідомив про реалізацію свого права звернути стягнення на предмет іпотеки (т.1, а.с.124-131).

ПАТ "Банк Форум", посилаючись на те, що дані вимоги ні позичальниками за кредитними договорами, ні ТОВ "Вест Ойл Груп", як іпотекодавцем, не виконані, а відтак на підставі п.п.3.4.1 п.3.4 іпотечного договору він, як особа, яка набула право звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Волинської області.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, факт надання кредитних коштів, користування ними та наявності у позичальників (третіх осіб у даній справі на стороні відповідача) заборгованості по сплаті кредиту та процентах за користування кредитом у визначених позивачем - ПАТ "Банк Форум" сумах, був предметом розгляду у справі №918/1930/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетерус", Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 29.03.2013 №1-0020/13/30-KL в розмірі 33 63 984 дол.США, з яких прострочена заборгованість становить: за кредитом: - 31825 694,54 дол. США, за процентами - 974 661,90 дол. США, по пені за несплату кредиту та процентів - 363 627,85 дол.США та у справі №918/1959/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" до МПП "ВК Імпекс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сетерус" про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 29.03.2013 №1-0021/13/30-KL в розмірі 10 094 668,13 дол.США, з яких прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 584 337,06 доларів США; - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 9 123 494,41 доларів США; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 230 695,82 доларів США; - поточна заборгованості за нарахованими процентами - 66 606,51 доларів, США; пені, нарахованої з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами в сумі 89 534,33 дол.США.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.10.2015 року у справі №918/1930/14 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 31 825 694, 54 дол. США, що еквівалентно 500 003 971 грн. 04 коп. та нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 974 661, 90 дол. США, що еквівалентно 15 312 621 грн. 69 коп.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015 року у справі №918/1959/14, яке змінено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року, присуджено до стягнення з МПП "ВК Імпекс" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" - 9 707 831 доларів США 47 центів заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором від 29 березня 2013 року №1-0021/13/30-KL, та 297 302 долари США 33 центи простроченої заборгованості за нарахованими процентами, що разом еквівалентно 157 774 656 грн. 79 коп.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 року у справі №918/1930/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2017, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" про розстрочку виконання рішення суду від 06 жовтня 2015 року, на виконання якого видано наказ від 23 жовтня 2015 року, задоволено. Розстрочено виконання рішення суду від 06 жовтня 2015 року на загальну суму заборгованості 502 636 341 грн. 72 коп. на п'ять років, шляхом щомісячної сплати боржником заборгованості згідно відповідного графіку.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 року у справі №918/1959/14, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2017 року, заяву Малого приватного підприємства "ВК Імпекс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015 року у справі №918/1959/14, яке змінене постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року, задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015 року на загальну суму боргу 153 034 656,79 грн. на п'ять років щомісячними платежами до повного його виконання.

Тобто, згідно вищезазначених судових рішень розстрочено їх виконання на п'ять років, починаючи у справі №918/1930/14 з 30.09.2016 до 31.08.2021; у справі №918/1959/14 з 31.03.2017 до 28.02.2022, шляхом щомісячного перерахування сум заборгованості за кредитом та нарахованими процентами.

Таким чином, суд встановив право позичальників ТзОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" за кредитними договорами №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013 на розстрочку боргу за даними договорами та обов'язок сплатити цей борг відповідно до 31.08.2021 року та до 28.02.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.ч. 1,3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України "Про іпотеку", положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

З огляду на обраний позивачем спосіб захисту, господарський суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Верховний Суд України в постанові від 13.03.2017 у справі №753/17748/15-ц зазначив, що право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений в позовній заяві. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших засобів правового захисту. Однак, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі суди не прийняли до уваги та не надали оцінки іншому рішенню, яким позовні вимоги банку до боржника задоволено та стягнуто з останнього заборгованість за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; суди не з'ясували чи виконано зазначене судове рішення.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.5 цієї статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесені рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (п.3 ч.1, ч.2 ст.84), а також у наказі господарського суду, та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (ч.3 ст.121). Розстрочка виконання рішення суду означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом ч.2 ст.84 цього Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками, тощо) визначаються судом.

Аналогічні висновки викладено у рішенні Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року.

Відповідно до вищезазначених судових рішень (справа №918/1930/14 та №918/1959/14) суд постановив розстрочити їх виконання на п'ять років, починаючи у справі №918/1930/14 з 30.09.2016 до 31.08.2021; у справі №918/1959/14 з 31.03.2017 до 28.02.2022, шляхом щомісячного перерахування сум заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за користування кредитом.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, позивач, посилаючись на те, що його вимоги щодо дострокового виконання зобов'язань за кредитними договорами та про усунення порушення ні позичальниками (третіми особами у справі), ні іпотекодавцем (відповідачем у справі) не виконані, звернувся з позовною заявою до суду, в якій зазначає, що станом на 04.01.2017 року внаслідок невиконання зобов'язань за кредитними договорами №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013 за позичальником за договором №1-0020/13/30-KL - ТОВ "Золотий Екватор" рахується заборгованість на загальну суму 32196663,07 дол. США, яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів в сумі 31 310736,48 доларів США та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 885926,59 доларів США та за позичальником за договором №1-0021/13/30-KL - МПП "ВК Імпекс" рахується заборгованість в загальній сумі 9845662,00 дол. США, яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 9707831,47 доларів США; - простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 137830,53 дол. США, в погашення якої (заборгованості за кредитними договорами) і просить звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №1-0221/13/23-ІР від 03 червня 2013 року.

При цьому, судовими рішеннями у справі №918/1930/14 та у справі №918/1959/14 визначена загальна сума заборгованості, а саме по кредитному договору № 1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 - 515316592,72 грн., з якої 31825694,54 дол. США 500003971,04 грн. по тілу кредиту та 974661,90 дол. США 15312621,69 грн. по процентах; по договору № 1-0021/13/30-KL від 29.03.2013 - 157774656,79 грн., з них 9707831,47 дол. США по тілу кредиту та 297302,33 дол. США по процентах, яка в свою чергу постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 року, з врахуванням сплати на момент розгляду, була розстрочена на п'ять років згідно встановлених графіків.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Золотий Екватор" - позичальником за кредитним договором №0020/13/30-KL від 29.03.2013, МПП "ВК Імпекс" - позичальником за кредитним договором №0021/13/30- KL від 29.03.2013 вчасно здійснюються платежі згідно встановленого графіку розстрочки.

Так, ТзОВ "Золотий екватор" станом на 19.03.2018 року на виконання рішень суду у справі №918/1930/14 сплачено грошові кошти на загальну суму 32600251,03 грн., а МПП "ВК Імпекс" на виконання рішень суду у справі №918/1959/14 сплачено грошові кошти на загальну суму 7620000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та не оспорюється позивачем.

З викладеного слідує, що звертаючись з позовом про звернення стягнення на іпотечне майно банк зазначив загальну суму заборгованості по двох кредитних договорах ,51 грн., що еквівалентно 420423250,07 дол. США, тобто без урахування суми боргу визначеної при розгляді спорів по справах №918/1930/14, №918/1959/14 та сум, погашених позичальниками відповідно до затвердженого графіку розстрочки.

Відповідно до чинного законодавства обсяг відповідальності за забезпечувальним зобов'язанням не може бути більшим від основного зобов'язання.

Крім того, враховуючи положення ст.129-1 Конституції України, ст.326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язковості виконання судових рішень, звернення стягнення на предмет іпотеки нівелює постановлені судові акти (ухвал суду від 22.03.2017 та від 13.02.2017) про розстрочення виконання рішення, які набрали законної сили та виконуються боржником.

Оскільки зобов'язання за кредитним договором ТзОВ "Золотий екватор" та МПП "ВК Імпекс" припинилося, відносини сторін перейшли у площину виконання рішення суду. Застосування розстрочки виконання рішення суду ТзОВ "Золотий екватор" від 06.10.2015 №918/1930/14 має наслідком сплату заборгованості за кредитним договором у визначеному постановою від 11.04.2017 порядку, щомісячними платежами згідно затвердженого графіку до серпня 2021 року та відповідно обов'язок МПП "ВК Імпекс" визначений в ухвалі від 22.03.2017 №918/1959/14 щодо сплати заборгованості за кредитним договором згідно затвердженого графіку до лютого 2022 року.

Зважаючи на те, що іпотека є похідним зобов'язанням кредитного договору, то майновий поручитель не може відповідати за зобов'язаннями боржника в іншому обсязі, ніж сам боржник. Відтак, виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №903/1302/14.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Господарського суду Волинської області від 05.03.2018 у справі №903/1302/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018, у задоволенні позову ПАТ "Банк Форум" до ТОВ "Вест Ойл Груп" про стягнення 33 163 984,29 долара США відмовлено.

При цьому, доводи скаржника про те, що у справі №903/1302/14 розглядались вимоги до грошового поручителя, тоді як у даній справі розглядаються вимоги Банку до майнового поручителя-іпотекодавця, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на таке.

Правові терміни "порука", "поручительство" згідно правового аналізу норм актів цивільного законодавства, що регулюють заставу та іпотеку, як різновид застави, в контексті майнового поручительства та поруки, застосовуються законодавцем в рівній мірі як тотожні для зобов'язання сторони, яка взяла на себе відповідальність перед кредитором за борг третьої (іншої) особи -боржника (ст.ст. 512, 523, 553-559 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

В той же час, частиною 1 статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Тобто, за правилами вказаної статті виконання зобов'язання перед кредитором забезпечується фактично усім майном іншої особи - поручителя.

Крім того, Закон України "Про іпотеку", як спеціальний закон, визначає окремий вид застави - іпотеку.

Згідно ст.1 Закон України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Вказана стаття розкриває поняття "майнового поручителя" - майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Тобто, відмінність поручителя від майнового поручителя в цивільному обороті полягає лише у тому, що майновий поручитель поручається конкретно визначеним майном, у той час, як поручитель поручається усім належним йому майном. В решті, ці поняття тотожні за своєю правовою природою та змістом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність прострочення виконання зобов'язання, зазначене не дає правових підстав для застосування звернення стягнення на предмет іпотеки в силу ст.589 ЦК України, ст.35 Закону України "Про іпотеку" та умов договору іпотеки.

В пункті 4.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" зазначено, що господарським судам слід також враховувати, що виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.02.2015 року "Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку, як заставу нерухомого майна", одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові.

Таким чином, одночасне звернення стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в будь-якому випадку є неправильним.

Також в зазначеному листі Верховного суду України вказано, що суди повинні мати на увазі, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-73цс13). Разом з тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Рівненський апеляційний господарський суд постановою від 11.04.2017 року та Господарський суд Рівненської області ухвалою суду від 22.03.2017 року, розстрочивши виконання судових рішень у справі №918/1930/14 та №918/1959/14, встановили право позичальників ТзОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" за кредитними договорами №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013 на розстрочку боргу, за умови виконання ними зазначених рішень суду шляхом здійснення платежів згідно встановлених графіків розстрочки, місцевий господарський суд вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення значно збільшеної суми заборгованості, яка визначена з врахуванням курсу валюти станом на січень 2017 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, переданий іпотекодержателю згідно іпотечного договору №1-0221/13/23-ІР від 03 червня 2013 року, з огляду на що прийшов до правильного висновку, що заявлена позивачем вимога щодо звернення стягнення заборгованості в сумі 42 042 325,07 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 088 028 255,51 грн., на іпотечне майно є безпідставною, та правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Крім того cлід зазначити, що банк не позбавлений можливості застосувати інший спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань за основним договором в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про Іпотеку". При цьому, правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем вважатиметься договір іпотеки №1-0106/13/23-ІР від 30.03.2013 як такий, що містить вищезазначене застереження (розділ 6 п.63.1).

Північно-західний апеляційний господарський суд також зазначає, що у разі порушення боржником виконання або не повне виконання ним судових рішень у справах №918/1930/14 та №918/1959/14 кредитор не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідною заявою (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №903/1302/14).

Слід також зазначити, що пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов'язання.

Згідно позиції Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 02.12.2015 у справі №6-1707цс15 та у справі за №6-3116цс16, у справі №564/2199/15-ц від 14.02.2018, судом зазначено, що згідно ст.611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Як вже зазначалося вище, позивач у зв'язку із невиконанням позичальниками умов кредитних договорів №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013 та №1-0021/13/30- KL від 29.03.2013, звернувся 29.03.2013 до позичальників ТзОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" з вимогами №14594/3.1 та №14567/3.1 про дострокове виконання зобов'язань, в яких просив позичальників погасити заборгованість, і тим самим змінив строк виконання зобов'язання за кредитними договорами.

З огляду на викладене безпідставними є доводи банку, що сторонами не вносилися зміни до умов кредитних договорів щодо визначення кінцевого строку виконання зобов'язання, оскільки саме банк скористався правом на односторонню зміну умов кредитних договорів та направив вимоги до позичальників (ТзОВ "Золотий екватор" та МПП "ВК Імпекс") про дострокове повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі.

З огляду на викладене не беруться до уваги доводи апелянта про те, що постанова Рівненського апеляційного господарського суд від 11.04.2017 у справі №918/1930/14 та ухвала Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 у справі №918/1959/14 (про розстрочку виконання рішень суду) жодним чином не змінює договірних зобов'язань між сторонами, а визначає виключно порядок виконання рішення суду лише для боржника відносно якого застосовано розстрочення або відстрочення виконання рішення суду.

Також безпідставними є посилання скаржника на постанову Великої палати Верховного суду від 18.09.2018 у справі №921/107/15-г/16, як і на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №903/13/17, оскільки даними постановами зазначені справи направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду, тобто у вказаних справах рішення по суті спору не прийнято. Таким чином, прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі, а тому на відповідну постанову не може бути здійснено посилання як на підтвердження визначення правової позиції.

Не беруться до уваги і посилання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на правові висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №910/755/18, оскільки відповідне судове рішення ухвалено за фактично-доказової бази, відмінної від тієї, що має місце в даній справі №903/25/17, тобто за інших обставин справи та з'ясованої в ній сукупності доказів.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 19 березня 2018 року у справі №903/25/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №903/25/17 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "04" лютого 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.