УХВАЛА

м. Київ

15.01.2019Справа № 910/1952/18

За позовом САНОФІ (SANOFI) (75008, 54, рю Ля Боетьє, Париж, Франція)

До 1) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "СГП "МБС" (08715, Київська обл., Обухівський район, с. Копачів, вул. Леніна, буд. 23)

Про визнання недійсним свідоцтва та зобов'язання вчинити дії

За участю представників сторін:

Від позивача: Моісеєв О. І. (ордер КВ 012311);

Від відповідача - 1: Фінагіна В. Б. (довіреність № 24/34-03/69 від 02.02.2018);

Від відповідача - 2: Іванов О. В. (довіреність б/н від 12.03.2018).

Суддя Бондаренко Г. П.

Секретар с/з Бабаджанян М. Б.

ВСТАНОВИВ:

САНОФІ (SANOFI) звернулося до Гсподарського суду з позовною заявою до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Товариства з обмеженою відповідальністю "СГП "МБС" про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_1 та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача на знак для товарів і послуг за № 121058 "ЕНТЕРОЖЕРМІНА®" внаслідок видачі Державною службою інтелектуальної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "СГП "МБС" Свідоцтва України на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 що засвідчує право власності на знак для товарів і послуг "ЕНТЕРОНОРМІН".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 03.04.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2018 року призначено у справі № 910/1952/18 судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено експертам Київського експертно-дослідного центру, витрати по проведенню експертизи покладено на позивача, провадження у справі № 910/1952/18 зупинено до надання висновків судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, призначеної у справі.

11.09.2018 матеріали справи направлено на адресу Київського експертно-дослідного центру для проведення судової експертизи.

19.09.2018 від Київського експертно-дослідного центру надійшов лист про оплату експертизи.

11.12.2018 на адресу суду надійшли матеріали справи разом з листом експертної установи, в якому зазначено про те, що оплата на проведення судової експертизи не надійшла, а тому остання залишена без виконання.

17.12.2018 господарський суд постановив ухвалу про поновлення провадження у справі та призначив підготовче засідання у справі на 15.01.2019.

В підготовче засідання 15.01.2019 учасники справи прибули. Позивач в судовому засіданні подав клопотання про заміну неналежного відповідача та закриття провадження у справі № 910/1952/18, яке позивач обґрунтовував тим, що станом на дату подання даного клопотання власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 є ОСОБА_5 (АДРЕСА_1), то наявні підстави для заміни неналежного відповідача у справі №910/1952/18 - Товариство з обмеженою відповідальністю «СГП «МБС» (попереднього власника оскаржуваного свідоцтва) на належного відповідача - ОСОБА_5 та просив закрити провадження у справі №910/1952/18 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов САНОФІ до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та ОСОБА_5 не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з огляду на те, що новий власник свідоцтва є фізичної особою і доказів його реєстрації у якості суб'єкта підприємницької діяльності не має.

Відповідачі проти задоволення клопотання позивача не заперечували.

Розглянувши клопотання про заміну неналежного відповідача та закриття провадження у справі № 910/1952/18 суд дійшов висновку про його задоволення, з підстав нижчевикладених.

Відповідно до ч. 2 статті 48 Господарського процесуального кодексу України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Із доданих позивачем до матеріалів справи доказів, а також згідно перевірки здійсненої судом з Відкритої бази даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" (http://base.ukrpatent.org) вбачається, що станом на 15.01.2019 власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1, визнання недійсним частково якого є предметом позову даної справи, є ОСОБА_5 (АДРЕСА_1). При цьому, судом встановлено, що на момент відкриття провадження у справі власником свідоцтва було Товариство з обмеженою відповідальністю "СГП "МБС", проте в ході розгляду справи власника оскаржуваного свідоцтва було змінено (докази наявні в матеріалах справи).

За вказаних обставин, клопотання позивача в частині заміни неналежного відповідача підлягає задоволенню, оскільки позов станом на 15.01.2019 року пред'явлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом щодо визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_1. Отже, суд замінює первісного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "СГП "МБС" належним відповідачем - ОСОБА_5.

Враховуючи, що судом здійснено заміну первісного відповідача на належного - ОСОБА_5 (фізичну особу, і при цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності) суд дійшов висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Тобто, провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість господарському суду (стаття 12 вказаного нормативно-правового акту).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Провадження у справі закривається задля унеможливлення подальшого розгляду справи з порушенням правил суб'єктної підсудності за основою позовною вимогою щодо захисту прав інтелектуальної власності, оскільки виходячи з приписів ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, можливість розгляду господарським судом позовних вимог до фізичної особи у заявленій категорії спору не передбачається. При цьому, суд враховує, що доказів наявності у ОСОБА_5 статуту фізичної особи - підприємця матеріали справи не містять.

Також, суд враховує норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено заборону об'єднувати в одне провадження кілька вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Зважаючи на викладене та на виконання положень ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України суд роз'яснює позивачеві, що позовні вимоги до ОСОБА_5 віднесено чинним законодавством до розгляду у судах загальної юрисдикції.

Правовою нормою для постановлення ухвали про закриття провадження у справі №910/1952/18 суд визначає п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, де вказується, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє, серед іншого, ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, суд керується п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", яке передбачає повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження у справі. Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. За таких підстав, позивачу слід повернути сплачений судовий збір, але оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору, сплачений судовий збір не повертається судом при винесенні даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 175, 185, 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі в якості належного відповідача ОСОБА_5 (АДРЕСА_1).

2. Провадження у справі № 910/1952/18 закрити.

3. Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України через Господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено: 21.01.2019.

Суддя Бондаренко Г. П.