СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Справа № 922/3707/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.

за участю:

представників позивача - Клопкова С.М (наказ № 143а від 24.07.2017); Кирилюка С.О. (довіреність №4-д/19 від 11.01.2019)

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Мазур Л.Б. (довіреність № 220/533/Д від 03.12.2018)

представника відповідача-1 - Заярної А.Ю. (довіреність № 02.02.34/60 від 08.01.2019);

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Кравченко Я.М. (виконавчий директор; протокол №33 від 06.09.2017; довіреність б/н від 11.09.2017)

представника відповідача-2 - не з'явився

військового прокурора Харківського гарнізону - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків (вх. № 896 Х/3 від 02.11.2018) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17 (суддя Чистякова О.І. повний текст рішення складено 05.10.2018)

за позовом Концерну «Військторгсервіс» в особі Харківської філії Концерну «Військторгсервіс», м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України, м. Київ

до 1) Чугуївської міської ради Харківської області, м. Чугуїв

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРС-Д», м. Чугуїв

2) Фізичної особи-підприємця Семенюти Людмили Федорівни, м. Чугуїв

за участю Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків

про скасування свідоцтв про право власності та витребування майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Концерн «Військторгсервіс» в особі Харківської філії Концерну «Військторгсервіс» (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Чугуївської міської ради Харківської області (відповідач-1) та Фізичної особи-підприємця Семенюти Людмили Федорівни (відповідач-2), в якому просив: - скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, мікрорайон Авіатор, буд.139 від 14.03.2007, в частині визнання за Чугуївською міською радою права власності на нежитлові приміщення магазину №1-9, загальною площею 236,1 кв.м.; - зобов'язати Чугуївську міську раду Харківської області передати Харківській філії Концерну «Військторгсервіс» за актом приймання-передачі нежитлові приміщення магазину №1-9, загальною площею 236,1 кв.м., розташовані на першому поверсі двоповерхової прибудови, яким відповідно до рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 12.07.2016 №186 присвоєна нова поштова адреса: Харківська область, м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, буд 139-А; - скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Горішного, буд. 122 від 19.12.2007, в частині визнання за Чугуївською міською радою права власності на нежитлові приміщення на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 168,7 м.кв. і 165,1м.кв., розташованими за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Горішного, буд.122; - зобов'язати Чугуївську міську раду Харківської області та ФОП Семенюту Людмилу Федорівну передати Харківській філії Концерну «Військторгсервіс» за актом приймання-передачі нежитлові приміщення на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 375,9 кв.м., розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул.Горішного, буд.122.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25 вересня 2018 року у справі № 922/3707/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17 залишено без руху, у зв'язку пропущенням скаржником строку на апеляційне оскарження на 1 день, без надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку та без надання належних доказів сплати судового збору в розмірі 22159,92 грн.

23.11.2018 від Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків надійшла заява (вх. № 1534), в якій скаржник на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції надав платіжне доручення № 1440 від 22.11.2018 про сплату судового збору в сумі 22159,92 грн. та просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення з поважних причин, посилаючись на те, що повний текст рішення було ним отримано 17.10.2018, про що свідчить копія витягу з журналу вхідної кореспонденції Філії, позивач не мав змоги належним чином ознайомитись з текстом рішення, проаналізувати його та обґрунтовано підготувати апеляційну скаргу з доданими матеріалами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 задоволено клопотання Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17. Поновлено позивачу пропущений строк на апеляційне оскарження рішення. Відкрито апеляційне провадження у справі № 922/3707/17. Іншим учасникам справи надано строк для подачі відзивів на апеляційну скаргу.

На виконання вимог ухвали суду від 27.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРС-Д», м. Чугуїв надало відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2290 від 12.12.2018), в якому просить апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17 залишити без змін.

Фізична особа-підприємець Семенюта Людмила Федорівна, м. Чугуїв також надала відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2291 від 12.12.2018), в якому проти доводів скаржник заперечує та просить рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Чугуївська міська рада Харківської області, м. Чугуїв надала відзив на апеляційну скаргу вих. № 02-03-13/109 від 17.12.2018 (вх.ел.пошта № 510), в якому просить апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17 залишити без змін.

Міністерство оборони України, м. Київ та Військовий прокурор Харківського гарнізону, м. Харків своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, хоча матеріали справи містять докази про отримання Міністерством оборони України та Військовим прокурором Харківського гарнізону копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 та про їх обізнаність із наявністю даного апеляційного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 справу № 922/3707/17 за апеляційною скаргою Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 призначено до апеляційного розгляду. Учасників справи повідомлено про те, що розгляд справи № 922/3707/17 відбудеться 24.01.2019 о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 118. Участь сторін у судовому засіданні визнано необов'язковою.

ФОП Семенюта Л.Ф. та Військовий прокурор Харківського гарнізону участь у судове засідання 24.01.2019 не прибули, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи за апеляційною скаргою позивача.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі Директиви Міністра Оборони України № Д-34 від 26 червня 2006 року «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади міста Чугуїв» (том 1 аркуш справи 171) на XIII сесії Чугуївської міської ради Харківської області V скликання 27.10.2006 прийнято Рішення №312-V «Про прийняття до комунальної власності міста Чугуєва військового майна», відповідно до якого до територіальної громади м. Чугуєва прийнято військове майно, згідно додатку №1, зокрема житловий будинок за адресою: м.Чугуїв, м-н «Авіатор» № 139 (том 1 аркуш справи 183).

На підставі Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 85 від 21.02.2007 «Про оформлення права власності на житлові будинки, які розташовані в м. Чугуєві в м-ні «Авіатор» - за №№ 27, 28, 32, 45, 51, 52, 53, 58, 81, 133, 137, 138, 139, 141, 149» (том 1 аркуш справи 182) було оформлено право комунальної власності, в тому числі на житловий будинок в м. Чугуєві м-н «Авіатор» № 139 загальною площею 7200,7 м2 (в тому числі магазину загальною площею 236,1 м2, торгова площа 75,7 м2) житлова площа 4122,3 м2 та видано 14.03.2007 свідоцтво про право власності щодо нього (том 1 аркуш справи 175).

Поряд із цим, на підставі Директиви Міністра Оборони України № Д-34 від 26 червня 2006 року «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва» на XXX сесії Чугуївської міської ради V скликання 31.08.2007 прийнято Рішення №897-V «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва об'єктів житлового фонду, соціально-культурного призначення та інженерної інфраструктури Міністерства оборони України», відповідно до якого до територіальної громади м. Чугуєва прийнято військове майно, згідно додатку №1, зокрема житловий будинок по вул. Горішного, 122 в м. Чугуєві (том 2 аркуш справи 23).

На підставі Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 554 від 04.12.2007 «Про оформлення права власності на житлові будинки, які розташовані в м. Чугуєві по вул. Горішного, №121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138» (том 1 аркуш справи 174) було оформлено право комунальної власності, в тому числі на житловий будинок по вул. Горішного, №122 в м. Чугуєві загальною площею 5813,8 м2, житловою площею 2811,2 м2 та видано 19.12.2007 свідоцтво про право власності щодо нього (том 1 аркуш справи 172).

За твердженнями позивача, Чугуївська міська рада Харківської області без належних на те правових підстав заволоділа частиною цих приміщень, оформивши на них право комунальної власності.

Спірним нерухомим майном є нежитлові приміщення магазину №1-9, загальною площею 236,1 кв.м., що розташовані на першому поверсі двоповерхової прибудови, яким відповідно до рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 12.07.2016 № 186 присвоєна нова поштова адреса: Харківська обл., м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, буд 139-А, та нежитлові приміщення магазину на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 168,7 м.кв. і 165,1 м.кв., що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Горішного, буд. 122.

Позивач у своїх поясненнях, наданих суду першої інстанції, та в якості аргументів в підтвердження своєї правової позиції по справі в апеляційній скарзі зазначає про те, що:

- нежитлові приміщення магазину № 8 та магазину № 26 за адресою: м. Чугуїв, м-н Авіатор 139 та вул. Горішного 122 на обліку та балансі Чугуївської КЕЧ з 2000 року не знаходились, а тому не могли бути переданими відповідно Директиви Міністерства оборони України № Д-34 «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м. Чугуїв»;

- рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області «Про оформлення права власності на житловий будинок №139 м-н «Авіатор» в м. Чугуїв» №52 від 20.04.2000 було оформлено право державної власності на житловий будинок № 139 м-н «Авіатор» в м. Чугуїв та видано Свідоцтво про право власності від 03.05.2000, відповідно до якого Державі в особі Верховної Ради України на праві державної власності належить за адресою м. Чугуїв, м-н Авіатор № 139 один 9-ти поверховий житловий будинок на 108 квартир з двоповерховою прибудовою з магазином на першому поверсі та трьома квартирами на другому поверсі;

- доповідною запискою до Міністра оборони України Кузьмука О.І від 28 лютого 2000 року начальник Головного управління військової торгівлі Міністерства оборони Пукір Н.П звернувся з проханням передати на баланс Філії Центральної торгівельно-закупівельної бази Міністерства оборони України об'єкти у м. Харкові та Харківській област,і зокрема, в яких розміщені підприємства роздрібної торгівлі та громадського харчування цієї філії, в тому числі солдатський магазин №8 (72 м.кв.), за адресою м. Чугуїв, м-н Авіатор;

- 20.09.2000 начальником Харківської КЕЧ району на підставі рішення Міністра оборони України № 163/1/1-575 від 28.02.2000 видано Акт передачі будівель та приміщень, в яких розміщені підприємства роздрібної торгівлі та громадського харчування, яким на баланс Центральної торгівельно-закупівельної бази, яка в подальшому Наказом Міністра оборони України від 05.04.2007 № 122 була реорганізована шляхом приєднання до Концерну «Військторгсервіс», передано будівлю №12 військового містечка № 1, а саме магазин (72 м.кв.), за адресою м. Чугуїв, м-н Авіатор;

- 26.06.2006 на підставі Директиви Міністерства оборони України № Д-34 «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м. Чугуїв», керівництво Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України було зобов'язано організувати безоплатне вилучення з балансу Чугуївської КЕЧ району військове майно та його безоплатну передачу до комунальної власності до комунальної власності територіальної громади м. Чугуїв згідно Переліком майна;

- відповідно до доданого Переліку проводилася передача до комунальної власності м. Чугуїв лише того майна, що було вилучено з балансу Чугуївської КЕЧ району, а не з балансу Концерну «Військторгсервіс»;

- згідно з доданим до Директиви Переліком проводилася передача до комунальної власності м. Чугуєва лише того майна, що обліковувалось на балансі Чугуївської КЕЧ, а приміщення магазину №8 та магазину № 22, за адресою: м. Чугуїв, м-н Авіатор 139, та вул. Горішного 122 станом на 2006 рік на балансі Чугуївської КЕЧ уже не перебували;

- згідно довідки №7934 від 26.12.2017, виданої ТВО начальника КЕВ м.Харькова (том 1 аркуш справи 168), вказані нежитлові приміщення магазинів за адресами: № 8, розташований за адресою м. Чугуїв, мікрорайон «Авіатор», 139 та магазин № 26, розташований за адресою м. Чугуїв, вул. Горішного, б. 122 посадовими особами Чугуївської КЕЧ району до комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва відповідно Директиви Міністерства оборони України № Д-34 «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м. Чугуїв» не передавались, оскільки на обліку та балансі КЕЧ не знаходились;

- згідно Акту від 28.12.2015 щодо приймання-передачі нерухомого майна спірні магазини були передані з балансу апарату Концерну «Військторгсервіс» на окремий баланс Харківської філії Концерну.

Ці факти, на переконання позивача, свідчать про протиправність дій щодо видачі свідоцтв про право власності на вищевказані магазини Чугуївською міською радою Харківської області, а тому свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, мікрорайон Авіатор, буд.139 від 14.03.2007, в частині визнання за Чугуївською міською радою права власності на нежитлові приміщення магазину №1-9, загальною площею 236,1 кв.м., та свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Горішного, буд. 122 від 19.12.2007, в частині визнання за Чугуївською міською радою права власності на нежитлові приміщення на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 168,7 м.кв. і 165,1м.кв., розташованими за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Горішного, буд.122 підлягають скасуванню в судовому порядку, а зазначене нерухоме майно - передачі Харківській філії Концерну «Військторгсервіс» за відповідним актом приймання-передачі.

Згідно Наказу генерального директора Концерну «Військторгсервіс» з 01.12.2017 назву Харківської філії Концерну «Військторгсервіс» () змінено на назву «Східна» філія Концерну «Військторгсервіс» (том 1 аркуші справи 131-132).

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 Цивільного кодексу України. Одним з таких способів, як зазначено у пункті 4 частини другої вказаної статті, є відновлення становища, яке існувало до порушення. Аналогічні приписи містить стаття 20 Господарського кодексу України.

Вимоги про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно як документа, яким оформлено право власності, відповідають такому способу захисту цивільних прав та інтересів, передбаченому статтею 16 Цивільного кодексу України, як відновлення становища, що існувало до порушення.

Саме у такий спосіб порушене право власності позивача на спірне майно, в разі його наявності може бути захищено з метою відновлення становища, що існувало до порушення права і тому позивач повинен довести наявність у нього права, яке порушується внаслідок існування спірного свідоцтва.

Вирішуючи спір у межах предмета і підстав заявленого позову у частині вимог щодо скасування вказаних свідоцтв у відповідній частині, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Чугуївської міської ради Харківської області та рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, на підставі яких видані свідоцтва на право власності, наразі не є скасованими і в судовому порядку незаконними не визнавалися, тому правові підстави для задоволення позову в частині скасування свідоцтв у відповідних частинах відсутні.

Поряд із цим, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині повернення Харківській філії Концерну «Військторгсервіс» за актом приймання-передачі спірного майна, оскільки позивачем не було доведено та не підтверджено належними доказами, що він є його власником.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із даними висновками місцевого господарського суду зважаючи на наступне.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини другої статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі акту органу місцевого самоврядування (рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради) не має статусу акта державного чи іншого органу, оскільки самостійно не породжує певних правових наслідків, а є лише похідним від зазначеного рішення документом, яким оформлюється право власності.

Оспорювані Свідоцтва про право власності на нерухоме майно не є правочином чи актом органу місцевого самоврядування, оскільки є документом, яким на підставі рішення органу місцевого самоврядування лише оформлюється (підтверджується) право власності і внаслідок його видання не відбувається виникнення, зміна чи припинення правовідносин, у зв'язку з чим питання правомірності видачі та дії цього свідоцтва безпосередньо залежить від законності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого свідоцтво видане.

При цьому, відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дія Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статей 12 та 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, перелік яких наведено в ч.1 цієї статті (правовстановлювальних документів). Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Зі змісту наведених норм вбачається, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття таких прав, а є похідним від таких підстав юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою на підставі правовстановлюючих документів вже набутого права та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

За змістом статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

В матеріалах справи відсутні докази того, що станом на час розгляду даної справи були визнані незаконними або скасовані рішення Чугуївської міської ради Харківської області, а саме:

- Рішення XIII сесії Чугуївської міської ради Харківської області V скликання від 27.10.2006 за №312-V «Про прийняття до комунальної власності міста Чугуєва військового майна»;

- Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 85 від 21.02.2007 «Про оформлення права власності на житлові будинки, які розташовані в м. Чугуєві в м-ні «Авіатор»- за №№ 27, 28, 32, 45, 51, 52, 53, 58, 81, 133, 137, 138, 139, 141, 149»;

- Рішення XXX сесії Чугуївської міської ради V скликання від 31.08.2007 за №897-V «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва об'єктів житлового фонду, соціально-культурного призначення та інженерної інфраструктури Міністерства оборони України»;

- Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 554 від 04.12.2007 «Про оформлення права власності на житлові будинки, які розташовані в м. Чугуєві по вул. Горішного, №121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138».

У справі, яка розглядається, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право власності на спірне нерухоме майно було оформлене Чугуївською міською радою Харківської області із наступною видачею свідоцтв та державною реєстрацією цього права на законних підставах, оскільки всі рішення міської ради, які стали підставами для видачі оскаржуваних свідоцтв є чинними, а тому підстави для скасування свідоцтв у відповідних частинах наразі відсутні.

Поряд із цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивачем в межах даної справи не доведено, що спірне нерухоме майно, яке є предметом судового розгляду, залишається у власності держави, зважаючи на наступне.

Позивачем на підтвердження його позовних вимог надано Свідоцтво про право власності від 03.05.2000, відповідно до якого Державі в особі Верховної Ради України на праві державної власності належить за адресою м. Чугуїв, м-н Авіатор № 139 один 9-ти поверховий житловий будинок на 108 квартир з двоповерховою прибудовою з магазином на першому поверсі та трьома квартирами на другому поверсі (том 1 аркуш справи 176).

Поряд із цим, відповідачем-1 надано Свідоцтво про право власності на житловий будинок №122 від 28.08.2003, власником якого є Держава в особі Верховної ради України. Дане Свідоцтво видане виконкомом Чугуївської міської ради. Загальна площа будинку - 4932,9 кв.м., адреса: м. Чугуїв, вул. Горішного, №122 (том 2 аркуш справи 27).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) житлові будинки передаються з державної у комунальну власність безоплатно разом з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями.

Згідно пункту 3 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1282 від 29.08.2002, у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність можуть передаватися в тому числі житлові будинки разом з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями.

Згідно частини шостої статті 7 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» право власності на об'єкт виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

На виконання Директиви Міністра оборони «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м.Чугуєва» №Д-34 від 26.06.2006 рішенням XIII сесії V скликання Чугуївської міської ради «Про прийняття до комунальної власності міста Києва військового майна» від 27.10.2006 №312-V до комунальної власності територіальної громади м.Чугуєва був прийнятий житловий будинок за адресою м.Чугуїв, м-н «Авіатор» №139.

Житловий будинок №139 складається з 9-ти поверхового будинку загальною площею 6834 кв.м., збудованого у 1992 році, та двоповерхової прибудови загальною площею 504,7 кв.м. Вказана прибудова була самовільно побудована Харківською КЕЧ району, та прийнята в експлуатацію згідно з актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації №3 від 11.02.2000. Рішенням виконкому Чугуївської міської ради № 17/19 від 16.02.2000 цей акт було затверджено. Рішення виконкому № 17/18 від 16.02.2000 Чугуївському МБТІ було надано дозвіл на оформлення та видачу Харківській КЕЧ району технічної документації на самовільне будівництво прибудови «А1» до житлового будинку №139 м-ну «Авіатор» в м. Чугуєві загальною площею 504,7 кв.м., з влаштованим в ній на 1-му поверсі магазину, загальною площею 236,1 кв.м.; на другому поверсі - трьох квартир № 109 - загальною площею кв.м., №110 - загальною площею 87,8 кв.м., №111 - загальною площею 42,4 кв.м.

Житловий будинок за адресою м.Чугуїв, м-н «Авіатор» №139 відповідно до директиви Міністра оборони №Д-34 від 26.06.2006, було передано у комунальну власність територіальної громади м. Чугуєва згідно з Актом прийому-передачі військового майна від 08.06.2006 (том 2 аркуш справи 36). Даний Акт не містить жодних коментарів члена комісії начальника Чугуївської КЕЧ району Степаннікова О.В. щодо передання житлового будинку у комунальну власність за виключенням об'єкта соціальної інфраструктури - магазину.

З додатку до Директиви Міністра оборони України «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м.Чугуєва» №Д-34 від 26.06.2006, яким є Перелік військового майна, що безоплатно передається до комунальної власності територіальної громади міста Чугуєва, колегія суддів теж не вбачає, що житлові будинки передавалися із вилученням частини площі нежитлових приміщень.

Також, на виконання Директиви Міністра оборони України «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м.Чугуєва» №Д-34 від 26.06.2006 рішенням XXX сесії V скликання Чугуївської міської ради Харківської області «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Чугуєва об'єктів житлового фонду, соціально-культурного призначення та інженерної інфраструктури Міністерства оборони України» від 31.08.2007 №897-5 до комунальної власності територіальної громади м.Чугуєва був прийнятий житловий будинок за адресою м.Чугуїв, вул.Горішного, 122.

У Свідоцтві про право власності на житловий будинок №122 від 28.08.2003, власником якого є Держава в особі Верховної ради України, виданому виконкомом Чугуївської міської ради, зазначена загальна площа будинку згідно з технічною інвентаризацією від 22.07.2003, а саме: разом зі східними клітинами і магазином - 4932,9 кв.м. (без підвалу), до того ж за адресою: м. Чугуїв, вул. Горішного, №122 відсутні будь-які інші окремо визначені об'єкти, крім житлового будинку.

Житловий будинок по вул. Горішного, №122 в м. Чугуєві, відповідно до директиви Міністра оборони №Д-34 від 26.06.2006, було передано у комунальну власність територіальної громади м. Чугуєва згідно з актом прийому-передачі військового майна від 25.05.2007. При підписанні даного акту було зроблено уточнення - загальна площа будинку 6000,0 кв.м., в т.ч. магазини та пошта площею 448,0 кв.м. (том 2 аркуш справи 35).

Вказаний Акт передачі військового майна від 25.05.2007 не містить будь-яких зауважень члена комісії - начальника Чугуївської КЕЧ району Степаннікова О.В. щодо спірного нерухомого майна, а тому доводи позивача про те, що об'єкти соціальної інфраструктури Чугуївській міській раді посадовими особами Чугуївська КЕЧ району не передавались, не узгоджуються із наявними у справі матеріалами.

Водночас, в процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що позивачем заявлено вимоги про скасування свідоцтва про право власності від 14.03.2007 в частині визнання за територіальною громадою міста Чугуєва радою права власності на нежитлові приміщення загальною площею 236,1 кв.м. та про зобов'язання передати позивачу нежитлові приміщення загальною площею 236,1 кв.м., що розташовані в місті Чугуєві в мікрорайоні Авіатор, буд.139А.

Проте, зі змісту доданого до позовної заяви Акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2015 (том 1 аркуш справи 25) вбачається, що з балансу Концерну «Військторгсервіс» на окремий баланс «Харківської філії Концерну «Військторгсервіс» передано магазин №8 в мікрорайоні Авіатор, 139 площею 72,0 кв.м., тобто площею, значно меншою, ніж заявлена у позові.

Окрім того, позивачем заявлено вимоги про скасування свідоцтва про право власності від 19.12.2007 в частині визнання за територіальною громадою міста Чугуєва права власності на нежитлові приміщення загальною площею 168,7 кв.м. і 165,1 кв.м. та про зобов'язання передати позивачу нежитлові приміщення загальною площею 375,9 кв.м., що розташовані в місті Чугуєві по вулиці Горішного, буд. 122.

Однак, згідно із зазначеним Актом приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2015 з балансу Концерну «Військторгсервіс» на окремий баланс «Харківської філії Концерну «Військторгсервіс»« передано магазин №26 по вулиці Горішного, 122, площею 152,70 кв.м., тобто меншою площею, аніж заявлено у позовній заяві.

Вказане також підтверджує відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Поряд із цим, згідно інформації, що надана Чугуївським міжміським бюро технічної інвентаризації (вих. № 446 від 16.08.2017; том 1 аркуш справи 30), та наявних у Бюро реєстраційних матеріалів, право власності на багатоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Горішного, 122, право власності на спірне майно спочатку було зареєстровано за Територіальною громадою м. Чугуєва в особі Чугуївської міською ради - в цілому, на підставі свідоцтва про право власності, видане виконкомом Чугуївської міськради, 19.12.2007. Нежитлові приміщення, входили до складу вищезазначеного житлового будинку та розташовані на І поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 168,7 кв.м. та 165,1 кв.м.

В подальшому, орендарем, Семенютою Л.Ф., було здійснено внутрішнє перепланування та об'єднання 2-х магазинів, внаслідок чого загальна площа нежитлових приміщень (магазину) стала 375,9 кв.м.

26.10.2011 Семенюта Людмила Федорівна придбала нежитлові приміщення (частину магазину), загальною площею 279,1 кв.м., розташованого за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Горішного, 122, згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Алексик Т.В., 26.10.2011, р.н. 1905.

Згідно реєстраційних матеріалів Бюро, право власності на багатоповерховий житловий будинок та двоповерховою прибудовою, які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, 139 зареєстровано за Територіальною громадою м. Чугуїва в особі Чугуївської міською ради - в цілому, на підставі свідоцтва про право власності, видане виконкомом Чугуївської міськради, 14.03.2007.

14.09.2017 на підставі на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку, що посвідчений державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б. зареєстрований в реєстрі за №1-2235, у Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРС-Д» виникло право приватної власності на нежитлові приміщення в мікрорайоні Авіатор, буд.139А в місті Чугуєві.

Згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина перша статті 387 Цивільного кодексу України).

Отже, право на звернення до суду з віндикаційним позовом має власник майна.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, що він є власником спірного майна, тому є вірними висновки суду першої інстанції щодо відмови в позові в частині повернення Харківській філії Концерну «Військторгсервіс» за актом приймання-передачі спірного майна.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає, що право позивача на нерухоме майно, яке є об'єктом захисту у цій справі, було порушене.

З огляду на це, висновки суду першої інстанції щодо відхилення клопотання відповідача-2 про застосування позовної давності, є обґрунтованими.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які в даному випадку не підтверджують ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі із порушеннями, визначеними статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку частини четвертої статті 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, тому апеляційна скарга Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17 - без змін.

Оскільки апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс», м. Харків залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 у справі № 922/3707/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.01.2019

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко