ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року Справа № 912/3808/16

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415-а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода", смт. Добровеличківка Кіровоградської області

представник: Колодій О.П. адвокат, ордер серії КС №56415 від 04.01.2019;

відповідач - Олексіївська сільська рада с. Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області

представник: Любченко В.М. адвокат, ордер серії КР №029933 від 01.12.2018;

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Добровеличківська районна державна адміністрація, смт Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області

представник не з'явився

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, с.Олексіївка Кіровоградської області

представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Олексіївської сільської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.02.2018 у справі №912/3808/16 (суддя Кабакова В.Г., повне рішення складено 12.02.2018)

у справі про визнання переважного права на поновлення договору, визнання недійсними рішень, визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

12.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода" (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Олексіївської сільської ради (надалі відповідач), в якій (з урахуванням заяв про зміну предмету позову від 17.01.2017 - а.с.78 т.1 та від 02.03.2017- а.с.110 т.1) просило:

- визнати переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 52;

- визнати недійсним рішення Олексіївської сільської ради №141 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 50,0 га";

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 07.10.2008,

зареєстрованого 07.10.2008 за № 52

с.Олексіївка 30.06.2016

Орендодавець: Олексіївська сільська рада, в особі сільского голови Скорохода Анатолія Володимировича, що діє на підставі _________________________ з одного боку, та

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода", в особі генерального директора Соловчука Івана Михайловича, який діє на підставі Статуту з другого, уклали дану угоду про нижченаведене:

Орендодавець та Орендар домовилися поновити на вісім років строк дії договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого 07.10.2008 за № 52.

Вказана угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - в органі, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Інші умови договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого 07.10.2008 за №52, залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін.

Орендодавець Орендар

Олексіївська сільська рада Товариство з обмеженою відповідальністю

"ЗГОДА"

27036, Кіровоградська область 27000, Кіровоградська область

Добровеличківський район смт Добровеличківка, вул. Леніна,84

с. Олексіївка, вул. Леніна,1Б Код

__________ А.В. Скороход ______________ І.М. Соловчук".

- визнати недійсним рішення Олексіївської сільської ради №69 від 29.01.2016 в частині передачі в оренду строком на 49 років ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 50,0010 га.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач в установлений законом та договором строк заявив про своє переважне право на укладення договору і намір продовжити його дію на той же строк на тих же умовах, відповідач в порушення його переважного права на поновлення дії договору прийняв оскаржуване рішення №141 від 27.07.2016, яким безпідставно відмовив йому в поновленні дії договору.

Ухвалою від 17.10.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Добровеличківську районну державну адміністрацію (надалі третя особа-1) та ухвалою від 03.03.2017 - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - залучив гр. ОСОБА_3 (надалі третя особа-2).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 28.03.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.06.2017, позовні вимоги було задоволено повністю.

Втім, Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.03.2017 у справі №912/3808/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.02.2018 у справі №912/3808/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" задоволено частково:

- визнано недійсним рішення Олексіївської сільської ради №141 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 50,00 га";

- визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ТОВ "Згода" в редакції, наведеній в резолютивній частині рішення;

- закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради №69 від 29.01.2016 "Про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства" в частині передачі в оренду строком на 49 років ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1;

- в іншій частині в позові відмовлено.

- стягнуто з Олексіївської сільської ради на користь ТОВ "Згода" витрати по сплаті судового збору - 2756,00 грн.

Приймаючи судове рішення суд виходив з того, що позивач має право на поновлення дії договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповідач незаконно прийняв оскаржуване рішення про відмову, не запропонувавши орендарю свої умови договору, зокрема щодо іншого розміру орендної плати. В частині вимог щодо визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради №69 від 29.01.2016 закрив провадження, оскільки на час розгляду справи відповідач самостійно скасував своє рішення в цій частині.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.

Не погодившись з рішенням суду, Олексіївська сільська рада подала апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить це рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд не взяв до уваги, що Олексіївська сільська рада в липні 2014 року стала власником спірної земельної ділянки і невідкладно повідомила позивача щодо непродовження дії договору оренди землі з ним;

- в подальшому було прийнято рішення на дев'ятій сесії сільської ради №141 від 27.07.2016, яким позивачу відмовлено в поновленні договору оренди землі від 07.10.2008;

- суд не врахував право власника землі щодо розпорядження нею та його право, а не обов'язок надавати свої пропозиції щодо зміни істотних умов договору;

- при визнанні рішення ради №141 недійсним суд не вказав, яку ж саме норму права було порушено відповідачем про його прийнятті, та рішення вичерпало свою дію, тому не може бути визнаним недійсним;

- суд безпідставно послався на користування позивачем до цього часу земельною ділянкою, оскільки у нього немає жодних правових підстав для її використання, відповідно до п. 21 договору після закінчення дії договору він зобов'язаний повернути земельну ділянку власснику.

Апеляційна скарга була прийнята до провадження ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.03.2018, провадження у справі було зупинено до вирішення палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №920/739/17.

На виконання Указу Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", п. 3 ч. 1, ч.5, 7 ст. 31 ГПК України, та з початком роботи 03.10.2018 Центрального апеляційного господарського суду забезпечено передачу справи №912/3808/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" до Олексіївської сільської ради, за участю третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Добровеличківської районної державної адміністрації; за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання переважного права на поновлення договору, визнання недійсними рішень, визнання укладеною додаткової угоди до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2018 для розгляду справи №912/3808/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. та ухвалою суду від 06.12.2018 провадження у справі було поновлено. У судовому засіданні було оголошено перерву з 09.01.2019 по 30.01.2019.

Судове засідання 30.01.2019 проводиться в режимі відеоконференції.

Повноважний представник Відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, про що надав відзив від 18.05.2018, вважає, що саме відповідач порушив його переважне право на поновлення дії договору, оскільки в чіткій і ясній формі не довів до його відома нові істотні умови, на яких міг би поновити дію договору оренди землі, прийнявши при цьому оскаржуване рішення №141 від 27.07.2016 про заперечення, що є порушенням ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст.777 Цивільного кодексу України. Вважає, що посилання апелянта на рішення суду у справі №912/3807/16 не має для вирішення даного спору жодного значення.

Треті особи - 1,2 явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, не зважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступні обставини, які були встановлені судом першої інстанції, підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами.

07.10.2008 між Добровеличківською районною державною адміністрацією, як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода", як орендарем, було укладено договір оренди (надалі - Договір, а.с. 8-10) на наступних умовах:

- орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Олексіївської сільської ради, площею 50,00 га, в тому числі 50,00 га ріллі; земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.1, 2,15 договору);

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 533348,00 грн (пункт 5 Договору).

- орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі 3,0% від грошової оцінки землі в розмірі 16000,44 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.9, 10 договору);

- договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію п.8 договору);

- невід'ємними частинами Договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та поновлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання - передачі об'єкта оренди (п.43 договору).

Договір підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками та зареєстрований у Добровеличківському відділі ДП КРФ УДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2008 за №52.

Сторонами було складено, підписано та скріплено печатками сторін акт приймання-передачі земельної ділянки без зазначення дати його складання (а.с.12 т.1).

В подальшому Добровеличківська РДА (Орендодавець) та ТОВ "Згода" (Орендар) уклали угоду про внесення змін до договору оренди землі від 07.10.2008, відповідно до умов якої погодили наступні зміни:

- продовжено строк дії договору до 07.10.2016;

- розмір орендної плати змінено з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель;

- передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строки згідно чинного законодавства.

Угода про внесення вказаних змін підписана представниками сторін Договору, скріплена печатками та зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2012 за № 00030.

В 2014 році власником спірної земельної ділянки за Договором стала Олексіївська сільська рада, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 21.07.2014 за №24516945, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59205882 від 17.05.2016 (а.с.18, а.с.50).

Олексіївська сільська рада направила відповідачу лист від 18.07.2014 №40-01-21/1, в якому попередила позивача, що на земельні ділянки, в тому числі площею 50,00 га, які орендує позивач, отримано речове право. Власником вказаної земельної ділянки є Олексіївська сільська рада. У зв'язку із зміною власника земельної ділянки, ці земельні ділянки не потрібно обробляти, оскільки вони будуть надані в оренду іншому орендареві (а.с.19).

Позивач заперечив листом №1041 від 27.10.2014 та зазначив, що договори оренди землі укладені між ТОВ "Згода" та Добровеличківською РДА не містять умов про розірвання договору у разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи, а тому у ТОВ "Згода" відсутні підстави для припинення обробітку земельних ділянок вказаних у попередженні (а.с. 20).

В подальшому позивач з посиланням на статтю 33 Закону України «Про оренду землі» звернувся до Олексіївської сільської ради з листом-повідомленням №780 від 30.06.2016 про намір скористатися переважним правом на поновлення Договору, до якого додав проект додаткової угоди, згідно якої Договір оренди землі від 07.10.2008 за №52 поновлюється на той же строк (8 років згідно угоди про внесення змін від 30.03.2012 №000030) та на тих же умовах (а.с.21-23).

За результатами розгляду цього листа-повідомлення Олексіївська сільська рада рішенням дев'ятої сесії Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сьомого скликання від 27.07.2016 №141 відмовила ТОВ "Згода" в поновленні договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 50,00 га з підстав недосягнення домовленостей щодо відсотків орендної плати у додатковій угоді на вище згадану земельну ділянку та повідомила про це позивача листом від 27.07.2016 (а.с.24,51 т.1).

Крім того, 29.01.2016 четвертою сесією Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сьомого скликання було прийнято рішення №69 "Про надання земельних ділянок на умовах оренди ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства" (а.с.84 т.1), зокрема про наступне:

- надати в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_3 земельні ділянки загальною площею 137,2275 га, у тому числі: площа 27,9943 га - рілля (кадастровий номер НОМЕР_2), площа 39,9967га - рілля (кадастровий номер НОМЕР_3), площа 50,001 га - рілля (кадастровий номер НОМЕР_1), площа 19,2355 га - рілля (кадастровий номер НОМЕР_4) для ведення фермерського господарства без розробки документації із землеустрою (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.02) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають у запасі, розташовані на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (пункт 1);

- гр. ОСОБА_3 виготовити нормативну грошову оцінку на земельні ділянки та встановити річну орендну плату за користування вказаними земельними ділянками у розмірі 5 (п'яти) відсотків від їх нормативної грошової оцінки (пункт 2);

- доручити сільському голові Олексіївської сільської ради укласти договір оренди з гр. ОСОБА_3 на використання даних земельних ділянок (пункт 3);

Рішенням Олексіївської сільської ради від 10.03.2017 за №216 "Про внесення змін до рішення сесії сільської ради від 29.01.2016 року №69" було внесено зміни до пункту 1 рішення №69, який викладено в новій редакції, зокрема виключено з цього пункту рішення положення щодо надання в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 50,00 - рілля (кадастровий номер НОМЕР_1) - а.с. 136 т.1.

Посилаючись на те, що прийняті відповідачем рішення порушують його переважне право на поновлення договору оренди землі, не відповідають вимогам чинного законодавства, ТОВ «Згода» звернулася з даним позовом про визнання недійсними цих рішень, визнання за ним переважного права на укладання договору та просила визнати укладеною додаткову угоду в його редакції, що і є предметом даного спору.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обгрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

На час укладення спірного договору оренди землі належним орендодавцем спірної земельної ділянки була Добровеличківська районна державна адміністрація, що узгоджувалось з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, чинній на дату укладення договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в 2014 році власником спірної земельної ділянки стала Олексіївська сільська рада, що підтверджено Свідоцтвом про право власності від 21.07.2014 за №24516945, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59205882 від 17.05.2016, яке є належним відповідачем у справі.

Відповідно до частини 4 статті 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, тому направлення відповідачем листа 18.07.2014 за №40-01-21/1 до закінчення дії договору було безпідставним.

Право та порядок реалізації переважного права перед іншими особами на поновлення дії договору оренди землі визначено положеннями частини 1 -5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", в редакції чинній на час закінчення дії договору.

Як зазначено в Постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17, що розглянута Палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, положеннями ст.33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми) так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Правовою підставою своїх вимог позивач зазначає саме частини 1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі", звернувся до суду безпосередньо після закінчення дії договору (позов подано 12.10.2016 року, строк дії договору 07.10.2016) та в подальшому частково змінював предмет позову (заяви від 17.01.2017 та від 02.03.2017), втім підстави позову не змінював.

Для застосування вказаних положень Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі").

Як встановлено судом у даній справі орендар завчасно (30.06.2016), у строки встановлені договором, направив орендодавцю лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на поновлення Договору, до якого додав проект додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі на той же строк - 8 років та на тих же умовах, тобто з орендною ставкою 4% нормативної грошової оцінки землі.

Доказів того, що орендар не належним чином виконував свої обов'язки за договором матеріали справи не містять та відповідачем такі факти не оспорюються.

Відповідач у місячний термін 27.07.2016 розглянув цей лист-повідомлення та прийняв на сесії сільської ради рішення №141 про відмову ТОВ "Згода" в поновленні договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 50,00 га з підстав недосягнення домовленостей щодо відсотків орендної плати, яке оскаржує позивач у даній справі.

Способи захисту цивільних прав і інтересів особи визначені ст. 16 Цивільного кодексу України, зокрема згідно з пунктом 10 частини 2 цієї статті одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. г) ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Приписами статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, тобто підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, частини 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо розпорядження землею визначені у статті 12 Земельного кодексу України, до яких належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За наведених приписів чинного законодавства та встановлених судом фактичних обставин справи суд доходить висновку, що вирішуючи питання про переважне право орендаря ТОВ «Згода» на поновлення договору оренди землі, Олексіївська сільська рада діяла у спосіб, передбачений ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (рішення про відмову прийнято на сесії ради), та в межах повноважень, визначених ст. 12 Земельного кодексу України, як власник земельної ділянки.

Порядок дій орендодавця у спірних правовідносинах визначено частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідач розглянув лист-повідомлення позивача та надав відповідь у встановлений законом строк. Право висловлювати заперечення щодо істотних умов поновлення договору на новий строк надано йому вище наведеними приписами ст. 33 Закону України "Про оренду землі", та власник має право при визначенні переважного права особи на продовження договору оренди вибирати кращу пропозицію щодо умов договору.

Як вбачається із матеріалів справи позивач просив визнати за ним переважне право на тих же умовах, тобто на 8 років із орендною ставкою 4%. При відмові орендодавця в поновленні договору на цих умовах він не запропонував інші, більш сприятливі умови, хоча був обізнаний про наявність на той час інших пропозицій оренди з орендною платою 5%, про що було зазначено в рішенні №69 від 29.01.2016, яке в подальшому було скасовано самим відповідачем в частині земельної ділянки, відносно якої розглядається спір.

Суд першої інстанції, прийшовши до вірного висновку про відсутність у позивача переважного права на поновлення договору оренди в зв'язку із самостійним скасуванням Радою рішення №69 від 29.01.2016 в частині передачі в оренду спірної земельної ділянки, та встановивши ту обставину, що договір оренди з третьою особою не укладався, прийшов до висновку, що оскаржуваним рішенням Олексіївської сільської ради №141 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 50,0 га" були порушені права орендаря на поновлення дії договору, визнав вказане рішення недійсним, самостійно змінив підстави позову щодо продовження користування орендарем спірною земельною ділянкою після закінчення дії договору, визнав договір поновленим на підставі ч. 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та визнав укладеною додаткову угоду до договору про продовження дії договору на тих же умовах.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вірно зазначає апелянт, суд першої інстанції, визнаючи недійсним рішення відповідача №141 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 50,0 га" не навів норму права, яку порушує вказане рішення. Закон не вимагає у рішенні про заперечення в поновленні дії договору зазначати умови, на яких він хотів би укласти договір з іншою стороною. Умови договору узгоджуються сторонами в порядку, визначеному для укладання договорів чи їх зміни. Тому посилання суду на те, що орендодавець не запропонував орендарю свої умови договору щодо орендної плати, чим порушив його переважне право, є помилковим, та не може бути підставою для визнання рішення недійсним.

Відтак, вимога позивача про визнання недійсним Рішення Олексіївської сільської ради №141 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 50,0 га" задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Слід також зазначити, що у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

У даному спорі сторонами не було досягнено домовленості щодо істотних умов договору - розміру орендної плати, тому ТОВ «Згода» втратило своє переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки.

Вчинення орендарем дій, спрямованих на поновлення договору в рамках процедури, передбаченої частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", виключає у подальшому можливість поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 зазначеної статті Закону, оскільки в разі не досягнення згоди за вже розпочатою процедурою відповідно до частини 5 зазначеної статті, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Такі правові висновки викладено у постанові Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №379/338/16-ц (провадження № 61-8479сво18). у Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №401/4572/15ц, Постанові Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №912/686/17.

Відтак, відсутні правові та фактичні підстави для визнання укладеною запропонованої позивачем додаткової угоди про поновлення дії договору на той же строк та на тих же умовах, оскільки сторонами не було досягнено згоди щодо його істотних умов, договір є припиненим із закінченням строку, на який його було укладено - 07.10.2016, позивачем не заявлялося про зміну фактичних та правових підстав позову в порядку, визначеному ст.22, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) чи в порядку ст.46, 172 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції).

Прийшовши до правильного висновку, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у частині 6 цієї статті та встановивши, що позовні вимоги позивач обгрунтовує ч. 1 - 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", суд першої інстанції послався на письмові пояснення позивача від 24.01.2018, в яких той зазначає, що право позивача на поновлення договору оренди землі може бути захищене і на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", оскільки позивач після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату і від позивача протягом місяця з моменту закінчення строку дії договору оренди землі не надходило заперечень.

Втім, як зазначено судом вище, позивач не змінював свої позовні вимоги в цій частині, звернувся до суду з позовом в той час, коли право на поновлення договору по ч. 6 ст. 33 Закону у нього ще не виникло, посилання його в позові на ч.1-5 цієї статті не є помилковим посиланням не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, тому суд безпідставно самостійно обгрунтував своє рішення іншими фактичними обставинами та нормами права.

За таких обставин рішення суду в частині визнання укладеною додаткової угоди підлягає скасуванню, в позові в цій частині слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду в частині закриття провадження у справі щодо вимог про визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради №69 від 29.01.2016 "Про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства" в частині передачі в оренду строком на 49 років гр.ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, оскільки в цій частині вказане рішення ради скасовано до прийняття рішення у справі, договір оренди з гр.ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку не укладався, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, судом допущено невірно застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення частково помилкового рішення, яке відповідно до п.3, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям нового рішення про відмову в позові в цій частині. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта суд визнав обгрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, п.3, 4 ст. 277, ст. 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Олексіївської сільської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.02.2018 у справі №912/3808/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської від 07.02.2018 у справі №912/3808/16 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради №141 від 27.07.2016 «Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2018 року на земельну ділянку площею 50,00 га», визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2018 року в редакції позивача та стягнення з Олексіївської сільської ради на користь ТОВ «Згода» 2756 грн судового збору - скасувати.

В цій частині прийняти нове рішення.

В задоволенні вимог про визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради №141 від 27.07.2016 «Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2018 року на земельну ділянку площею 50,00 га», визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2018 року в редакції позивача відмовити.

В решті рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.02.2018 у справі №912/3808/16 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» (вул. Центральна, 84, смт. Добровеличківка Кіровоградської області, ) на користь Олексіївської сільської ради (вул.Леніна,1б, с. Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - 8 268,00 грн (вісім тисяч двісті шістдесят вісім грн), про що видати наказ.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена складена 04.02.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна