ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2380/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

при секретарі Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1 від 05.08.2010 р., особисто;

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №44 від 16.01.2019 р., адвокат;

представник відповідача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", м. Кривий Ріг

на рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене суддею Ліпинським О.В. 08 жовтня 2018 року, повний текст якого складено 18 жовтня 2018 року у справі № 904/2380/18

за позовом ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", м. Кривий Ріг

про визнання недійсним рішень загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" (далі - Відповідач) із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", оформленого протоколом №2 від 25.02.17; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", оформленого протоколом №2 від 06.03.17; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс" №7002435 від 09.03.17.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року у справі № 904/2380/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Суд визнав недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс", оформлене протоколом № 2 від 25.02.2017 року.

Суд визнав недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс", оформлене протоколом № 2 від 06.03.2017.

Суд скасував державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" № 7002435 від 09.03.2017 року.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" на користь ОСОБА_1 5286,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальність "Комплекс" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом не було належно оцінено всі наявні у справі докази та без належного правового обґрунтування було відхилено доводи відповідача, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до неправиль ного висновку.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд безпідставно не взяв до уваги на підтвердження наявності кворуму при проведенні загальних зборів покази свідків, оскільки норми ГПК України передбачають покази свідків у якості доказів.

Апелянт вважає, що ведення реєстру учасників загальних зборів не передбачено нормами Закону України « Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а тому його відсутність не свідчить про відсутність кворуму і не спростовує відповідні покази свідків.

Крім того, апелянт посилається на те, що судом неправомірно задоволено позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача за № 7002435 від 09.03.2017року, оскільки належний відповідач за позовною вимогою про скасування державної реєстрації змін до установчих документів - відсутній.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2018 року прийнято до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року (повний текст якого складено 18 жовтня 2018 року) у справі № 904/2380/18, призначено до розгляду на 17.01.2019рік.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

14.01.2019 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" про відкладення розгляду справи, призначеної на 17.01.2019 року, у зв»язку із необхідністю витребування у позивача оригіналу журналу реєстрації зборів учасників ТОВ «Комплекс».

Суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання, з огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення в апеляційному порядку.

У п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Застосовуючи згідно статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Оскільки провадження у справі відкрито 23.11.2018 року, то справа повинна бути розглянута до 23.01.2019 року, що об'єктивно унеможливлює задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з урахуванням часу на поштовий обіг.

Також колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про витребування у позивача оригіналу журналу реєстрації зборів учасників ТОВ"Комплекс", виходячи з наступного. Оскільки ведення журналу покладається саме на відповідача, а не на позивача, як учасника товариства.

17.01.2019 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно статуту ТОВ "Комплекс" (Відповідач), в редакції, яка була зареєстрована 03.06.2011 року та була чинна на час виникнення спірних правовідносин, учасниками товариства з наступними частками в статутному капіталі товариства являлися:

- ОСОБА_3 - 265,00 грн., що становить 25 % Статутного фонду і відповідає 25 голосам;

- ОСОБА_4 - 265,00 грн., що становить 25 % Статутного фонду і відповідає 25 голосам;

- ОСОБА_5 - 265,00 грн., що становить 25 % Статутного фонду і відповідає 25 голосам;

- ОСОБА_1 - 265,00 грн., що становить 25 % Статутного фонду і відповідає 25 голосам.

25.02.2017 року були проведені збори учасників ТОВ "Комплекс", результат яких оформлено протоколом № 2 від 25 лютого 2017 року, який містить підписи від імені голови зборів - ОСОБА_3 та секретаря зборів - ОСОБА_4

За змістом зазначеного протоколу, на зборах були присутні учасники, що володіють у сукупності 75% голосів, зокрема, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

До порядку денного зборів включені питання, зокрема, щодо виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1, перерозподілу часток у статутному капіталі товариства та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З питань включених до порядку денного, зборами прийнято рішення про виключення зі складу учасників ОСОБА_1 та перерозподіл часток у статутному капіталі наступним чином:

ОСОБА_3 - 353,34 грн., що становить 33,34 % Статутного фонду;

ОСОБА_4 - 353, 33 грн., що становить 33,33 % Статутного фонду;

ОСОБА_5 - 353, 33 грн., що становить 33,33 % Статутного фонду.

З метою підготовки статуту товариства в новій редакції, в засіданні загальних зборів оголошено перерву до 06.03.2017.

Як вбачається з протоколу загальних зборів від 06.03.2018 (після оголошення перерви) загальними зборами, в присутності учасників, що володіють у сукупності 75% голосів, зокрема, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийнято рішення про затвердження нової редакції статуту.

09.03.2017 року, на підставі зазначених вище рішень проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників (номер запису 7002435)

Звертаючись із даним позовом до відповідача, позивач посилався на те, що він, як учасник товариства із часткою у розмірі 25% не був повідомлений про проведення оскаржуваних зборів, порядок денний вказаних зборів, був позбавлений можливості ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного, чим порушено його права як учасника товариства на участь в управлінні товариства шляхом участі у загальних зборах.

Крім того, позивач зазначає, що оспорювані загальні збори були проведені за відсутності кворуму, оскільки позивач разом з учасником ОСОБА_5 не приймав участі в їх проведенні, а отже, збори проведено за участю осіб, які володіють лише 50 % голосів та були неправомочними (ст. 8.2.9 Статуту товариства).

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що рішення зборів учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 року, прийняті за відсутністю кворуму (ст. 8.2.9 Статуту товариства), що є безумовною підставою для визнання таких рішень недійсними у зв'язку із прямою вказівкою закону.

За умов наявності підстав для задоволення позову в частині визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 (основні вимоги), похідна вимога стосовно скасування держаної реєстрації змін до установчих документів, внесених на підставі спірних рішень (номер реєстраційної дії 7002435), підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 ГК України корпоративні відносини виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно з ч. 1 цієї статті корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 50 Закону України « Про господарські товариства» визначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Стаття 116 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», в редакції яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, встановлюють право учасника господарського товариства брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчому документі.

Реалізація права на участь в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь у вищому органі товариства - загальних зборах учасників Товариства.

Згідно ст. 58 Закону України "Про господарські товариства", вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Положеннями ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Відповідно до положень статей 87, 88 Цивільного кодексу України, статей 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Статтею 8.2.9 Статуту ТОВ "Комплекс", в редакції яка була чинна станом на 25.02.2017 року, встановлено, що збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками часток (голосів).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно відомостей, наведених у протоколах оскаржуваних рішень, на зборах були присутні учасники, що володіють 75% часток (голосі), у тому числі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Водночас, матеріали справи не містять доказів в підтвердження факту участі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в оскаржуваних зборах, при цьому, дані протоколів від 25.02.2017 року та 06.03.2017 не можуть бути прийняті в якості доказу участі останніх в оскаржуваних зборах, оскільки зазначений протокол не містить їх підпису.

Відповідно до ч. З ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. А отже факт участі особи у зборах учасників, згідно вимог законодавства відображається (обліковується) у відповідних документах (реєстрах).

Проте, реєстру учасників товариства для участі у загальних зборах, відповідачем не надано.

Крім того, з нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_5 вбачається, що він та ОСОБА_1 не приймали участь у загальних зборах, які проводились 25.02.2017 року та 06.03.2017 року.

Інших належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо встановити правомочність оскаржуваних зборів, зокрема, реєстрів особ, які зареєструвалися для участі у зборах, суду не надано.

При цьому посилання апелянта на те, що ведення реєстру учасників загальних зборів не передбачено нормами Закону України « Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а тому його відсутність не свідчить про відсутність кворуму і не спростовує відповідні покази свідків, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275- VIII від 06.02.2018 набрав чинності лише 17.06.2018, тобто вже після проведення загальних зборів учасників Товариства 25.02.2017 та 06.03.2017, отже, судом першої інстанції вірно застосовано норми Закону України «Про господарські товариства» №1576-Х1І від 19.09.1991 до правовідносин, які виникли під час дії його положень.

Крім того, в апеляційній скарзі представником Відповідача зазначено, що протягом останніх років реєстрація присутніх на загальних зборах учасників здійснювалась рідко та не систематично, попри вимоги ч.3 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства».

Доводи апелянта про безпідставність не прийняття судом до уваги показів свідків щодо участі двох учасників товариства у загальних зборах, колегія суддів також вважає необґрунтованими.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги надані у справу нотаріально посвідчені показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які викладені ними в письмових заявах, адже наведені у відповідних заявах обставини, не можуть встановлюватися на підставі показань свідка (ч. 2 ст. 87 ГПК України), оскільки відповідно до приписів ч. 3 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", факт участі особи у зборах учасників, згідно вимог законодавства відображається (обліковується) у відповідних документах (реєстрах).

Крім того, зі змісту даних заяв вбачається лише факт неналежного виконання ОСОБА_1 обов'язків учасника товариства, проте відомостей про його участь та участь ОСОБА_5 у оспорюваних загальних зборах, заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містять.

Таким чином, фактично під час проведення Зборів 25.02.2017 року, та 06.03.2017 року були присутні лише два учасники - ОСОБА_3 ( 25% голосів) та ОСОБА_8 ( 25% голосів), загальна частка яких в сукупності становила лише 50 % часток у статутному капіталі відповідача, що у відповідності до вимог Закону « Про господарські товариства» та Статуту Товариства свідчить про їх неповноважність.

Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку із прямою вказівкою закону є прийняття ними рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

З огляду на вищезазначене, за умови не доведення матеріалами справи факту кворуму на загальних зборах учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 року, слід дійти висновку, що рішення відповідних зборів прийняті за відсутністю кворуму (ст. 8.2.9 Статуту товариства), що є безумовною підставою для визнання таких рішень недійсними у зв'язку із прямою вказівкою закону.

За умов наявності підстав для задоволення позову в частині визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 (основні вимоги), похідна вимога стосовно скасування держаної реєстрації змін до установчих документів, внесених на підставі спірних рішень (номер реєстраційної дії 7002435), також підлягає задоволенню.

При цьому доводи апелянта про те, що судом неправомірно задоволено позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача за № 7002435 від 09.03.2017року, оскільки належний відповідач за позовною вимогою про скасування державної реєстрації змін до установчих документів - відсутній, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, за змістом пункту 2 частини першої статті 25 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, скасвування реєстраційної дії/запису в Реєстрі.

Тобто, вимоги про скасування реєстраційних дій мають похідний характер від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів, не суперечать вимогам статті 16 ЦК України та передбачені ч.1 ст. 25 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Окрім цього, у справі з похідними вимогами про скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача, не мало місце оскарження дій державного реєстратора чи суб'єкта державної реєстрації, що потребувало б притягнення до участі у якості відповідача відповідної особи.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до п.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року у справі № 904/2380/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 23.01.2019року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О.Вечірко