ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1150/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Орєшкіна Е.В.., ОСОБА_1

секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2018, ухвалене суддею Боєва О.С., повний текст якого підписаний 30.08.2018, у справі №908/1150/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м.Запоріжжя

про стягнення 8375,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 18.06.2018 надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, про стягнення суми збору за повідомлення вантажоодержувача у розмірі 8375,28 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.08.2018 року в задоволені позову відмовлено в повному обсязі.

В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що позивачем належними засобами доказування не доведено виникнення у відповідача зобов?язання щодо оплати послуг за повідомлення про прибуття вантажів телефоном.

Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- послуга щодо надання повідомлення про прибуття вантажу встановлена Правилами перевезень вантажів та Статутом залізниць України та не є такою, що повинна узгоджуватися та прописуватись в окремих договорах та є невідємною частиною послуг під час перевезення вантажу;

- інформування одержувача на станції призначення щодо прибуття вантажів є обовязком залізниці, в свою чергу одержувач не може відмовитись від надання залізницею цієї послуги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.10.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2018 у справі №908/1150/18.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Ухвалою від 26.11.2018р. розгляд даної апеляційної скарги було призначено у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Перевізник) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (відправник, одержувач, експедитор (Замовник) укладений Договір № 9630-Є/ЦТЛ-2017 (20/2017/2845) про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги. Попередній договір № ПР/ДН-310-916/НЮп/53 (20/2010/888) від 01.06.2010р. втратив чинність з 14.12.2017р..

Крім того, 30.09.2016р. між позивачем та відповідачем (Власник колії) був укладений Договір № ПР/М-16-3/1-708-НЮ ДЧ (20/2016/2889) про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Відповідно до п. 21 Договору, він діє до 30.11.2021р. включно.

Відповідно до п. 1.1 договору про організацію перевезень вантажів, укладеного 14.12.2017р., перевізник зобовязується доставити прийнятий до перевезення вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а змовник сплатити за перевезення вантажу та надані послуги, що повязані з цим перевезенням.

Згідно з п. 3.1 цього договору розмір плати та додаткових зборів за перевезення вантажів розраховується за ставками і тарифами, які визначається у відповідності до умов Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Збірник тарифів) із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерства інфраструктури України.

За змістом п. 2.2.1 договору про організацію перевезень, Перевізник зобовязаний, зокрема, надавати Замовнику додаткові послуги, повязані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього Договору. Замовник зобовязався сплачувати Перевізнику за послуги, повязані з організацією та перевезенням вантажів та інші послуги, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього (п.2.3.3).

Згідно з Додатком 2 до договору, сторони домовились про використання електронного документообігу, для організації якого використовуються компютерні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО та передбачає оформлення документів з накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП), зокрема: замовлення на перевезення вантажів форми ГУ-12; накладної та супроводжувальних документів при перевезенні у внутрішньому сполученні (п.1.2.1). В тому числі передбачено можливість оформлення таких видів документів як: повідомлення про прибуття вантажу (п.1.2.2 Додатку 2).

Згідно з п. 3.1 Додатку 2 Замовник формує електронний перевізний документ (далі ЕПД) та передає їх Перевізнику через АС Клієнт-УЗ не пізніше часу предявлення вантажу для приймально-здавальних операцій відповідно до режиму роботи товарної контори станції.

Видача вантажу, перевезення якого здійснювалось за електронною накладною, проводиться за електронною накладною. Інформацію про прибуття вантажу за електронною накладною Перевізник надає Замовнику одночасно з повідомленням про прибуття вантажу (п.п. 3.6, 3.7 Додатку 2).

Листом №80/2089729 від 23.12.2016р., адресованим начальнику регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», у зв`язку з оформленням працівниками станції Запоріжжя-Ліве накопичувальних карток за повідомлення про прибуття вантажу, ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» повідомляло, що виконання залізницею додаткових операцій, пов?язаних із перевезенням вантажів, здійснюється на підставі окремих договорів. Жоден із чинних договорів, укладених з ПАТ» Укрзалізниця» не містить умови про надання комбінату такої послуги, що пояснюється відсутністю у її потребі. В листі також зазначено, що співпраця з ПАТ «Укрзалізниця» здійснюється за допомогою програмного забезпечення і відповідач отримує через модуль узгодження електронні перевізні документи (ЕПД), тому не потребує додаткового повідомлення про прибуття вантажу.

В матеріалах справи міститься протокол спільної наради Залізниці та ПАТ «Запоріжсталь» від 07.02.2017 щодо розгляду та врегулювання питання стосовно узгодження «Порядку і способів повідомлення про прибуття вантажів на станцію призначення Запоріжжя-Ліве». Відповідно до змісту цього протоколу, відповідно до ст.42 Статуту залізниць України та п. 1 розділу 8 Правил видачі вантажів, якими передбачено спільне встановлення порядку і способу повідомлення начальником станції та одержувачем, позивачем листами від 09.11.2016 та 04.01.2017 на адресу ПАТ «Запоріжсталь» для узгодження та підписання направлявся проект відповідного Порядку, який повернутий без узгодження. Відповідач, в свою чергу, зазначив, що ч. 3 ст. 42 Статуту залізниць України передбачено, що вагони можуть подаватися без попереднього повідомлення. ПАТ «Запоріжсталь», на підставі договорів про надання інформаційних послуг з третіми особами, має всю необхідну інформацію, в тому числі щодо вантажів та вагонів, що прибувають, тому не потребує отримання додаткової інформації з боку Залізниці про прибуття вантажів на станцію призначення. З огляду викладене, до згоди з питання порядку денного протоколу сторони не дійшли.

У грудні 2017 січні 2018 року на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на адресу ПАТ «Запоріжсталь» прибував вантаж в залізничних вагонах. Станція Запоріжжя-Ліве надавала відповідачу повідомлення про прибуття вантажу. Відомості про номери вагонів, дати прибуття, повідомлення та видачі вантажів вантажоодержувачу внесені до книги прибуття вантажів станції Запоріжжя-Ліве.

Станцією Запоріжжя-Ліве ПАТ «Українська залізниця» складались та надавались на підпис відповідача накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів (форма ФДУ-92), а саме: № 08029001 від 08.02.2018, № 09029002 від 09.02.2018, 10029003 від 09.08.2018, № 12029004 від 12.02.2018, № 13029006 від 13.02.2018, № 13029007 від 13.02.2018 на загальну суму 8375,28 грн. з найменуванням платежу: «повідомлення одержувача при перевезенні вантажів. повідомлення телефоном». Представником ПАТ «Запоріжсталь» зазначені накопичувальні карти підписані з обмовками: Накопичувальна картка необґрунтована, оплаті не підлягає. Підстави для нарахування відсутні». В графі підстави для справляння платежів вказано: «Збірник тарифів р. 3 п. 10», найменування та номер документа: «дог. №ГУ-2».

Незгода відповідача з нарахованою оплатою послуг за повідомлення одержувача про прибуття вантажів в розмірі 8375,28 грн. стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Приймаючи рішення відповідно до вимог апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступними положеннями діючого законодавства.

Згідно зі статтями 3, 8 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов?язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статутом залізниць України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, визначено обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних підїзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту залізниць).

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628, 638 ЦК України, сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України та ч. 2 ст. 180 ГК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу статей 901, 903 ЦК України, істотними умовами договору про надання послуг є предмет та ціна.

Відповідно до ст. 42 Статуту залізниць, залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Згідно п. 1 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі Правила видачі вантажів), про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо. Інформація одержувачів про вантажі, які мають надійти на станцію призначення, надається за договорами, укладеними одержувачами з залізницею.

Таким чином, вищевказаний пункт Правил видачі вантажів не містить вичерпний перелік способів повідомлення одержувача про прибуття вантажу та потребує конкретизації, з визначенням переліку способів повідомлення в договорі, який укладений між одержувачем та перевізником.

Як вже було зазначено вище, 07.02.2017р. між сторонами відбулась спільна нарада щодо розгляду та врегулювання питання стосовно узгодження «Порядку і способів повідомлення про прибуття вантажів на станцію призначення Запоріжжя-Ліве», але сторони так і не дійшли згоди щодо істотних умов договору про порядок та повідомлення про прибуття вагонів.

Отже, оскільки сторони не досягли згоди щодо визначення порядку та способу повідомлення, жоден з укладених сторонами договорів відповідних умов не містить, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що застосування позивачем тарифу за повідомлення шляхом телефонного зв?язку, який позивачем обрано самостійно, виходячи зі зручності, тобто в односторонньому порядку, є безпідставним.

Крім того, Наказом Міністерства транспорту та зв?язку України №800 від 01.11.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.04.2011 за № 478/19216 затверджено Порядок застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом, який набрав чинності 04.05.2011. Згідно з п.1.2 Порядку, він є обов'язковим для застосування всіма суб'єктами електронного документообігу,що взаємодіють у процесі перевезення вантажів залізничним

транспортом у внутрішньому сполученні.

Відповідно до п. 1.5 цього Порядку електронні перевізні документи (далі - ЕПД) сукупність електронних документів (далі - ЕД), що визначені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в яких зафіксована інформація у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Згідно з п.п. 1.7 Порядку обмін ЕПД між суб'єктами електронного документообігу здійснюється із застосуванням автоматизованої системи залізничного транспорту України, надійних засобів електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) та програмних засобів суб'єктів електронного документообігу безпосередньо або через телекомунікаційні мережі загального користування в порядку, установленому на підставі укладеного з перевізником додатка до договору про організацію перевезень

Згідно з п. 25. Порядку, створення ЕД після прибуття вантажу на станцію призначення виконується працівниками підприємства залізничного транспорту з застосуванням автоматизованих робочих місць

із обробки перевізних документів, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України.

Як вбачається з пункту 1.2.2 Додатку 2 до договору, сторони домовились про використання електронного документообігу, для організації якого використовуються комп?ютерні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО та передбачає оформлення документів з накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Крім іншого передбачено можливість оформлення таких видів документів як: повідомлення про прибуття вантажу.

Електронний документообіг при перевезенні вантажів було впроваджено сторонами та введено до застосування ще під час дії попереднього договору про організацію перевезень вантажів №ПР/ДН-310-916/НЮп/53 (20/2010/888) від 01.06.2010р., шляхом укладення додаткової угоди до нього від 24.06.2011р., якою договір було доповнено розділом 9 (т.1, а.с. 32).

Тобто, як правильно зазначив господарський суд, з введенням в дію електронного перевізного документа (ЕПД) під час перевезення вантажів залізничним транспортом повідомлення про прибуття вантажу відображається у електронній накладній, отримувач дізнається про прибуття вантажів без додаткових повідомлень, шляхом отримання електронного варіанту залізничної накладної за допомогою комп?ютерної програми Клієнт-УЗ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що послуга щодо надання повідомлення про прибуття вантажу встановлена Правилами перевезень вантажів та Статутом залізниць України та не є такою, що повинна узгоджуватися та прописуватись в окремих договорах та є невідємною частиною послуг під час перевезення вантажу, не приймається судом до уваги, оскільки, як було зазначено вище, Правила перевезень вантажів не містять вичерпний перелік способів повідомлення одержувача про прибуття вантажу, потребують більш детального і конкретизуючого визначення способів повідомлення саме у договорі між перевізником та одержувачем вантажу.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Запорізької області від 21.08.2018р. у справі №904/1150/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2018 у справі №908/1150/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 24.01.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г.Іванов