РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/871/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства Укртрансгаз, код 30019801

Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, код 39576385,

пр-т Миру, 53, м. Чернігів, 14005

про стягнення 263927,07 грн

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 адвокат, представник АТ «Укртрансгаз»

відповідача: ОСОБА_2, адвокат, представник ТОВ «Чернігівгаз Збут»

У судовому засіданні на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут 263927,07 грн, з яких 171871,00 грн пені, 49177,06 грн трьох відсотків річних та 42879,01 грн інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н048 від 01 липня 2015 року.

Як зазначає позивач у поданій позовній заяві, відповідач в порушення зазначених умов Договору та наведених положень законодавства оплатив послуги, надані у 2016, 2017 роках відповідно до актів наданих послуг, з порушенням належного строку для їх оплати, чим здійснив прострочення таких зобовязань, у результаті чого позивачем були нараховані пеня, три відсотки річних та інфляційні нарахування.

Ухвалою господарського суду від 07 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 08 січня 2019 року, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини по 22 грудня 2018 року включно, позивачу по 28 грудня 2018 року включно встановлено строк на подання відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу, а відповідачу надано строк по 04 січня 2019 року включно для подання до суду заперечення на відповідь на відзив позивача з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

До господарського суду 21.12.2018 представником ТОВ «Чернігівгаз Збут» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю, оскільки вважає що у нього відсутнє прострочення виконання зобов»язань за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н048 від 01 липня 2015 року, а позовна заява АТ «Укртрансгаз» є безпідставною та необгрунтованою.

До господарського суду 08.01.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ «Чернігівгаз Збут» на позовну заяву.

В судовому засіданні 08.01.2019 суд постановив ухвалу про оголошення перерви до 16.01.19.

11.01.2019 представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь АТ «Укртрансгаз».

При розгляді справи 16.01.2019 судом оголошено перерву до 24.01.2019.

В судовому засіданні 24.01.2019 представник позивача виклав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.01.2019 року заперечив стосовно позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні повністю.

Представник позивача в судовому засіданні надала клопотання про залучення до матеріалів справи копії пояснень від 21.01.2019 №1001 вих-19-98.

В судовому засіданні 24.01.2019 суд постановив ухвалу про оголошення перерви до 31.01.2019.

В судовому засіданні 31.01.2019 судом заслухано заключне слово представника позивача, який просить задовольнити позов та заслухано заключне слово представника відповідача, який просить в позові відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (змінено найменування на АТ «Укртрансгаз») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" було укладено Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н048 від 01.07.2015, згідно з п.1.1 та 1.2 якого газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій в обсязі 121223,5,0 тис. куб. м, а замовник зобов'язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у строки та порядку, передбачені умовами договору, за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до п.3.1, 3.4 доровору послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, які є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Пункт 5.5 Договору передбачає, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Відповідач самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з пунктом 5.6 договору у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 11.1 Договору передбачено, що договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані Позивачем послуги - до повного виконання Відповідачем своїх зобовязань за цим Договором.

Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд юго умов.

Відповідно, ні позивач, ні відповідач не менше ніж за місяць до закінчення дії Договору чи в інший строк не заявляли у 2015 році одне одному про припинення його дії або перегляд його умов, у звязку з чим даний Договір на даний час продовжує свою дію до 31.12.2019.

Відповідно до наданих суду копій актів про надання послуг з транспортування природного газу, на виконання умов договору № /Н048 від 01.07.2015, позивач надав відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами риродного газу у 2016, 2017 роках на загальну суму 41 401 802,94 грн. відповідно до наступних актів надних послуг:

у січні 2016 року на загальну суму 1 175 835,92 грн, відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2016 в обсязі 56 968,795 тис.куб.м.,

у лютому 2016 року на загальну суму 767 067,13 грн відповідно до акту наданих послуг від 29.02.2016 в обсязі 37 164,105 тис.куб.м.,

у березні 2016 на загальну суму 715 488,26 грн відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2016 в обсязі 34 665,129 тис.куб.м.,

у квітні 2016 на загальну суму 114 000,98 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2016 року в обсязі 14 615,510 тис.куб.м.,

у травні 2016 року на загальну суму 58 678,85 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2016 в обсязі 7 522,929 тис.куб.м,

у червні 2016 року на загальну суму 41 630,82 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2016 в обсязі 5 337,284 тис.куб.м,

у липні 2016 року на загальну суму 41 910,62 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.07.2016 в обсязі 5 373,157 тис.куб.м,

у серпні 2016 року на загальну суму 43 929,54 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2016 в обсязі 5 631,993 тис.куб.м,

у вересні 2016 року на загальну суму 56 064,36 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.09.2016 в обсязі 7 187,739 тис.куб.м,

у жовтні 2016 року на загальну суму 1 232 795,24 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2016 в обсязі 19 718,414 тис.куб.м,

у листопаді 2016 року на загальну суму 2 232 264,78 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.11.2016 в обсязі 35 74,811 тис.куб.м,

у грудні 2016 року на загальну суму 2823 004,51 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2016 в обсязі 45 153,623 тис.куб.м,

у січні 2017 року на загальну суму 6 343 442,09 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2017 в обсязі 50 249,066 тис.куб.м,

у лютому 2017 року на загальну суму 5 288 329,44 грн. відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2017 в обсязі 41 891,076 тис.куб.м,

у березні 2017 року на загальну суму 3774258,89 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2017 в обсязі 29 897,488 тис.куб.м,

у квітні 2017 року на загальну суму 2 309 376,49 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2017 обсязі 18 293,540 тис.куб.м,

у травні 2017 року на загальну суму 1 012 386,10 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2017 в обсязі 8 019,535 тис.куб.м,

у червні 2017 року на загальну суму 637153,98 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2017 в обсязі 5 047,164 тис.куб.м,

у липні 2017 року на загальну суму 620 777,38 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.07.2017 в обсязі 917,438 тис.куб.м,

у серпні 2017 року на загальну суму 652 817,46 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2017 в обсязі 5 171,241 тис.куб.м,

у вересні 2017 року на загальну суму 679 441,61 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.09.2017 в обсязі 5 382,142 тис.куб.м,

у жовтні 2017 року на загальну суму 2 436 088,38 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2017 в обсязі 19297.278 тис.куб.м,

у листопаді 2017 року на загальну суму 3 771 659,99 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.11.2017 в обсязі 29 876,901 тис.куб.м,

у грудні 2017 року на загальну суму 4 573 400,12 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2017 в обсязі 36 227,821 тис.куб.м.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" сплатило Акціонерному товариству "Укртрансгаз" 20286052,94 грн, шляхом перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом статтей 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 7 Господарського кодексу України визначено, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Бюджетного Кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу державні програми соціального захисту: додаткові виплати населенню на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню), пільги окремим категоріям громадян), проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

«Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. №256 (надалі - Порядок №256). Цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати тощо.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні. Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (далі - Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Аналіз змісту цього Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов'язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Пунктом 12 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння та спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками цих розрахунків.

Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затверджений наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 №493/688 (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», ДП «Енергоринок» та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20.

Згідно з пунктом 1.2 цього Порядку розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ або вугілля, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні головні фінансові управління спільно з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Усі учасники розрахунків зобов'язані забезпечувати підписання спільних протокольних рішень на проведення розрахунків протягом 2 робочих днів з дня отримання таких спільних протокольних рішень (пункт 1.5).

З наведеного вбачається адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, як то Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки.

Аналогічна ж позиція викладена у постановах ВГСУ у справі №924/13/16 від 26.07.2016року та у справі від 03 жовтня 2017 року №927/823/16, а також у постанові Верховного Суду у справі №902/471/16 від 27.11.2018року.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 № 20 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської облдержадміністрації, ТОВ "Чернігівгаз Збут", ПАТ «Укртрансгаз» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підписано наступні спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 по спірному договору №/Н048 від 01.07.2015 року:

на суму 250 000,00 грн. СПР №617/у від 18.02.2016 року;

на суму 300 000,00 грн. СПР №975/у від 18.03.2016 року;

на суму 1000 000,00 грн СПР №1301/у від 19.04.2016 року;

на суму 123 000,00 грн. СПР №1606/у від 20.05.2016 року,

на суму 300 000,00 грн СПР №1628/у від 26.05.2016 року ;

на суму 100 000,00 грн СПР №1771/у від 17.06.2016 року

на суму 30 000,00 грн СПР №2436/у від 21.09.2016 року;

на суму 190000,00 грн. СПР №2437/у від 21.09.2016 року;

на суму 300 000,00 грн. СПР №2986/у від 21.11.2016 року;

на суму 1000 000,00 грн. СПР №3518/у від 20.12.2016 року ;

на суму 1 600 000,00 грн. СПР №572/у від 20.01.2017 року

на суму 1000 000,00 грн СПР №574/у від 20.01.2017 року

на суму 3000 000,00 грн. СПР №1295/у від 20.02.2017 року;

на суму 4 600000,00 грн. СПР №1886/у від 20.03.2017 року

на суму 1 500 000,00 грн. СПР №2598/у від17.05.2017 року

на суму 3500000,00 грн. СПР №2438/у від 20.04.2017 року

на суму 500 000,00 грн. СПР №2767/у від 23.05.2017 року

на суму 500000,00 грн СПР №2768/у від 23 05 2017 року

на суму 422 750,00 грн. СПР №3752/у від 19.10.2017 року

на суму 1 000 000,00 грн СПР №4045/у від 20.11.2017 року

Всього на суму 21 115 750,00 грн.

Згідно з спільними протокольними рішеннями відповідач перераховує позивачу грошові кошти за надані послуги за договором транспортування природного газу від 01.07.2015 № /Н048 за 2016, 2017 рік (пункт 2.5 спільних протокольних рішень).

У розділах 3 спільних протокольних рішень передбачено, що сторони зобов'язались перераховувати кошти іншій стороні не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок. Згідно з пунктом 5.2 спільних протокольних рішень вони набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами й діють до повного виконання сторонами зобов'язань за ними.

Як зазначає у поданому відзиві відповідач, зазначені спільні протокольні рішення довгий час не були підписані з боку НАК «Нафтогаз України», як останньої сторони у даних протокольних рішеннях. Так, декілька разів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повертало без підписання зазначені протокольні рішення, що свідчить про зловживання владою та про перешкоджання відповідачу виконати зобовязання за договором.

На виконання договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н048 від 01.07.2015 року, з врахуванням спільних протокольних рішень, відповідачем було перераховано позивачу 41401802,94 грн.

Підписавши зазначені протокольні рішення, сторони спору по суті погодили зміну порядку і строку проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за договором № /Н048 від 01.07.2015.

Крім того, пунктом 3.2. договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н048 передбачено, що АТ «Укртрансгаз» до 15-го числа наступного за звітним, направляє Замовнику два примірника акту наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства.

Відповідно до п.3.4. договору акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством.

З наданих копій документів вбачається, що Позивач несвоєчасно направляв акти наданих послуг, що послугувало підставою для затримки в проведенні розрахунків.

Крім того, пунктом 5.5. договору передбачено, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. З наданих копії Спільних протокольних рішень вбачається, що вище перелічені спільні протокольні рішення були підписані і 26.05.2016 року №1628/у, і 21.09.2016 за №2436/у, 21.09.2016 №2437/у, 21.11.2016 року №2986/у, 23.05.2017 року №2767/у, 23.05.2017 року №2768/у, згідно платіжних доручень казначейством оплата по спільним протокольним рішенням була проведена більше ніж через два місяця після отримання казначейством асигнувань з Державного бюджету України, а саме:

- СПР №1886/у від 20.03.2017 року було підписано 20.03.2017 року, а оплати казначейством проведено 03.05.2017 року;

- СПР №3752/у від 19.10.2017 року було підписано 19.10.2017 року, а оплати казначейством проведено 20.12.2017 року;

- СПР №4045/у від 20.11.2017 року підписано 20.11.2017 року, а оплата проведена 26.12.2017

року;

- СПР №2768/у від 23.05.2017 року підписано 23.05.2017 року, а оплата проведена 31.07.2017

року;

- СПР №2767/у від 23.05.2017 року підписано 23.05.2017 року а оплата проведена 11.09.2017

року;

- СПР №2438/у від 20.04.2017 року підписано 20.04.2017 року, а оплата проведена 31.07.2017

року:

- СПР №2598/у від 17.05.2017 року підписано 17.05.2017 року, а оплата проведена 29.06.2017

року;

- СПР №2437/у від 21.09.2016 року підписано 21.09.2016 року, а оплата проведена 06.10.2016

року;

- СПР №2986/у від 21.11.2016 року підписано 21.11.2016 року, а оплата проведена 16.12.2016 року.

З наведеного вбачається, що фактично грошові кошти були перераховані набагато пізніше ніж підписані спільні протокольні рішення, тому вина ТОВ «Чернігівгаз збут» в несвоєчасності розрахунків відсутня.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.3. "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію", постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів.

Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів.

Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Згідно п.2.7 зазначеного "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію", проведення розрахунків за теплопостачання, природний газ та його транспортування здійснюється таким чином:

1) на підставі платіжних доручень органи Казначейства перераховують кошти на рахунки теплопостачальних і газопостачальних організацій, відкриті в органах Казначейства;

2) останнім отримувачем коштів від постачальників ресурсів при розрахунках за теплопостачання, джерелом якого є природний газ, є НАК "Нафтогаз України" та/або дочірня компанія НАК "Нафтогаз України" - "Газ України" (далі - ДК "Газ України"), рахунки яких відкриті у Казначействі України.

Останніми отримувачами коштів від постачальників ресурсів при розрахунках за природний газ і його транспортування є НАК "Нафтогаз України", ДК "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", рахунки яких відкриті у Казначействі України;

3) Казначейство України на підставі платіжних доручень ДК "Газ України" та ПАТ "Укртрансгаз" перераховує кошти з їх рахунків на рахунок НАК "Нафтогаз України";

4) Казначейство України на підставі платіжних доручень НАК "Нафтогаз України" та реєстрів спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, відповідно до яких здійснюється перерахування, перераховує кошти:

до загального фонду Державного бюджету України;

на рахунки ПАТ "Укргазвидобування" або ПАТ "Укрнафта", відкриті в Казначействі України, для розрахунків за природний газ.

Перерахування коштів з рахунку НАК "Нафтогаз України" на рахунок ПАТ "Укргазвидобування" або ПАТ "Укрнафта" здійснюється на підставі платіжних доручень, реєстрів спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків та додатків до спільних протокольних рішень, зазначених у реєстрах спільних протокольних рішень, підписаних НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укргазвидобування" або ПАТ "Укрнафта";

5) Казначейство України на підставі платіжних доручень ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта" перераховує кошти до загального фонду Державного бюджету України;

6) у разі коли постачальники газу уклали договори на постачання природного газу для потреб населення безпосередньо з ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта", такі розрахунки проводяться відповідно з ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта". Казначейство України на підставі платіжних доручень ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта" перераховує кошти до загального фонду Державного бюджету України;

7) розрахунки учасників розрахунків здійснюються як у рахунок погашення заборгованості за природний газ, так і в рахунок оплати вартості планових обсягів постачання природного газу в поточному місяці.

За приписами ч.2 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (який діяв на момент укладення Договору, втратив чинність з 01 жовтня 2015 року) для проведення розрахунків за спожитий природний газ гарантовані постачальники, їх структурні підрозділи, а також підприємства, що здійснюють продаж природного газу гарантованим постачальникам з метою реалізації природного газу для потреб усіх категорій споживачів, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів.

Судом встановлено, що відповідач, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №705 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" від 25 липня 2012, в даних правовідносинах є замовником послуг транспортування природного газу, що має статус гарантованого постачальника, оскільки Договір на транспортування природного газу з ПАТ "Укртрансгаз" був укладений 01 липня 2015 року.

Таким чином, укладаючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, сторони фактично погодились, що залишок оплати наданих послуг по Договору №/Н048, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного такого спільного протокольного рішення, тобто тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків за поставлений природний газ за цим Договором, і тому підставами для стягнення пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат необхідно, щоб оплата за газ була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями.

При цьому, нарахування інфляційних втрат та річних повинно відбуватися у разі порушення стороною умов та обовязків спільних протокольних рішень, укладених на виконання Договору №/Н042, оскільки даними протокольними рішеннями змінюється порядок та строки проведення розрахунків за надані за даним Договором послуги.

З огляду на особливості здійснення господарської діяльності між підприємствами ПЕК та законодавчо-обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що проводять господарську діяльність в енергетичній галузі, вбачається, що ТОВ "Чернігівгаз збут" було позбавлено можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлений природний газ, що в свою чергу свідчить про відсутність вини відповідача у простроченні платежів, а відтак в силу ст. 218 ГК України, ст. 614 ЦК України, виключає застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання.

Оскільки відповідачем чітко виконувались положення вищезазначених спільних протокольних рішень, то відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог АТ "Укртрансгаз" про нарахування та стягнення з відповідача пені та передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, 3% річних та інфляційних витрат.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку про відмову АТ "Укртрансгаз" в позові про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут 263927,07 грн, з яких 171871,00 грн пені, 49177,06 грн трьох відсотків річних та 42879,01 грн інфляційних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в разі відмови у позові повністю, судові витрати та витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 42 45, 46, 73-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано 31 січня 2019 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/