УХВАЛА

м. Київ

23.01.2019Справа № 910/17535/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури (вул. Соборна, 67,3 с. Софіївська Борщагівка, Києво - Святошинський район, Київська область, 08131) в інтересах держави

до 1. Київської обласної ради (01196, м.Київ, ПЛОЩА ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 1; )

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" (04112, м.Київ, ВУЛИЦЯ АВІАКОНСТРУКТОРА ІГОРЯ СІКОРСЬКОГО, будинок 8; )

про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське", в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п.п.1.1 п.1, п.2, п.п.3.1 п.3 рішення Київського обласної ради від 28.11.2013 року № 716-35-VI «Про закріплення мисливських угідь на території Київської області" в частині надання в користування мисливських угідь площею 16989,40 га для ведення мисливського господарства а адміністративних межах Києво-Святошинського та Обухівського районів ТОВ "Мисливське господарство "Київське";

- визнати недійсним договір про умови ведення мисливського господарства від 17.12.2013 року, укладений між Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Мисливське господарство "Київське".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень (ч.4).

З наведених норм господарського процесуального законодавства, а також приписів Закону України "Про прокуратуру" випливає, що прокурор є процесуальним позивачем у справі - тобто особою, яка ініціює відкриття провадження у справі на захист прав і інтересів інших осіб у випадках, коли це прямо дозволено законом.

При цьому відповідно до Закону України "Про прокуратуру" підставами представництва прокуратурою інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави та не здійснення або неналежне здійснення захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та за відсутності такого органу.

Судом встановлено, що в поданій суду позовній заяві прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Київська обласна рада, всупереч вимогам ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» прийняла оспорюване рішення від 28.11.2013 року № 716-35-VI про надання в користування ТОВ "Мисливське господарство "Київське" без погодження з усіма власниками та користувачами земельних ділянок, на території яких вони розташовані. Оскільки вказане рішення було прийнято без погоджень власників, користувачів відповідної земельної ділянки та органів місцевого самоврядування на місцях, укладений на його виконання договір про умови ведення мисливського господарства від 17.12.2013 року, за твердженням прокурора, також суперечить нормам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Окрім цього, прокурор стверджує про відсутність єдиного державного органу, який наділений повноваженнями щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства при наданні у користування мисливських угідь та на звернення до суду з цих питань.

Поряд із цим прокурором в позовній заяві не наведено підстав на підтвердження відсутності органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду.

Окрім цього, прокурором не визначено чітко, хто є власниками та користувачами земельних ділянок, права яких на користування, володіння та розпорядження земельними ділянками обмежуються у спірному випадку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури без руху.

2. Встановити Першому заступнику керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Першому заступнику керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви, яка буде містити: підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, в тому числі підтвердження відсутності органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду;

- подання до суду письмової заяви із чітким зазначенням, хто є власниками та користувачами земельних ділянок, права яких на користування, володіння та розпорядження земельними ділянками обмежуються у спірному випадку.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 23.01.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Якименко