РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2019Справа № 910/11610/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до 1) публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни

2) Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача Беседін В.І. - представник (довіреність № 010-00/7641 від 26.12.2018),

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 Сидоренко Ю.А. - представник (довіреність № 27-25558/18 від 28.12.2018)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2018 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни (далі - ПАТ «АКБ «Капітал», відповідач-1) та Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - ФГВФО, Фонд, відповідач-2) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною, на думку позивача, відмовою відповідача визнати кредиторські вимоги позивача та включити їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Капітал» в обсязі, заявленому останнім.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив зобов'язати відповідача-1 та відповідача-2 включити кредиторські вимоги позивача на загальну суму 37 017 124,81 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Капітал».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2018 відкрито провадження у справі № 910/11610/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.10.2018.

04.10.2018 відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що нарахування пені, 3% річних та інфляційної складової боргу, а також включення до вимог кредитора суми судового збору, сплаченого позивачем в межах іншої господарської справи № 908/2557/15-г, є неправомірними в силу положень ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Оскільки вимоги позивача, як кредитора, визнані та акцептовані відповідачем-1 у розмірі 23 386 336,16 грн., останній просив суд у задоволенні позову відмовити.

Крім того, 04.10.2018 відзив на позовну заяву подав відповідач-2, в якому зазначив, що позивачем не доведений факт порушення відповідачем-2 прав позивача, а задоволення позову в межах даного господарського спору матиме наслідком понесення Фондом додаткових витрат у вигляді сплати виконавчого збору, у зв'язку з відсутністю можливості виконати рішення суду протягом строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» для добровільного виконання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2018 викликано ПАТ «АКБ «Капітал» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію «АКБ «Капітал» Білої І.В., як відповідача-1, у підготовче засідання, призначене на 20.12.2018.

25.10.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій обґрунтовував правомірність нарахування пені, 3% річних, інфляційної складової боргу та судових витрат, понесених ним у межах господарської справи № 908/2557/15-г, а також правомірність включення ФГВФО до складу відповідачів по даній справі.

25.10.2018 суд оголосив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження, у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 15.11.2018.

15.11.2018 у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 04.12.2018.

04.12.2018 суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 20.12.2018.

20.12.2018 у судовому засіданні судом оголошено перерву до 08.01.2019.

У судовому засіданні 08.01.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-2 проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача-1 за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 08.01.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 29.10.2015 № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.10.2015 № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» з 30.10.2015 до 29.10.2017, а також визначено строк звернення з кредиторськими вимогам до банку - з 04.10.2015 по 14.12.2015, про що зазначено в оголошенні, надрукованому у офіційному друкованому виданні «Голос України» № 204 (6208) від 04.11.2015.

Позивач, вважаючи себе кредитором відповідача-1 на підставі кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008 та договору про переведення боргу від 16.10.2012, направив на адресу відповідача-1 заяву з кредиторськими вимогами до ПАТ «АКБ «Капітал» № 010-05/7322 від 25.11.2015, в якій просив визнати його кредиторські вимоги, що складаються з: заборгованості по кредиту в розмірі 23 284 966,81 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 144 813,36 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 553 256,53 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 634 478,62 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 10 289 380,49 грн. та судових витрат, понесених банком у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору в розмірі 110 229,00 грн., а всього - 37 017 124,81 грн.

Листом № 68 від 12.04.2018 відповідач-1 повідомив позивача про те, що рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 26.02.2018 № 576 акцептовано кредиторські вимоги ПАТ «Укрексімбанк» на суму 23 386 336,16 грн. та внесено їх до сьомої черги виплат.

Таким чином, відповідач-1 визнав вимоги позивача лише частково. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просив включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Капітал» його кредиторські вимоги на загальну суму 37 017 124,81 грн., як визнані, в судовому порядку.

Матеріали справи свідчать, що 12.09.2008 між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготорг» (позичальник) був укладений кредитний договір № 151108К61 (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику у користування грошові кошти (кредит), а позичальник зобов'язувався вказані грошові кошти повернути у строк, встановлений договором, та сплатити проценти за користування ними.

Сторонами кредитного договору також був укладений ряд додаткових договорів до нього.

Крім того, 16.10.2012 між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк», кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготорг» (далі - ТОВ «Енерготорг», позичальник) та публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі - ПАТ «АКБ «Капітал», боржник) був укладений договір про переведення боргу (далі - договір про переведення боргу).

Відповідно до п. 1 договору про переведення боргу цим договором регулюються відносини, пов'язані з переведенням на боржника залишку заборгованості позичальника за кредитним договором від 12.09.2008 № 151108К61, укладеним між кредитором та позичальником.

Згідно з п. 2 договору про переведення боргу позичальник переводить на боржника свій борг в сумі 71 200 577,85 грн. (далі - борг), а боржник погоджується та набуває усіх прав та обов'язків, пов'язаних з боргом, включаючи обов'язок по виконанню зобов'язань щодо погашення боргу.

Пунктом 3 договору про переведення боргу передбачено, що кредитор не заперечує проти переведення боргу за кредитним договором і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Сторони підтверджують, що на укладання цього договору ними отримані усі необхідні дозволи, погодження, згоди і ці документи є чинними. Виконано всі дії, необхідні для підписання цього договору, та надано всі документи, прийняті на підставі положень чинного законодавства України, що підтверджують повноваження представників сторін, необхідні для укладання та виконання цього договору та інших правочинів, пов'язаних з цим договором та посилання на які містяться у цьому договорі (п. 4 договору про переведення боргу).

Відповідно до п. 7 договору про переведення боргу боржник та позичальник зобов'язуються, одночасно з укладенням цього договору укласти відповідний договір про внесення змін до кредитного договору (шляхом викладення кредитного договору в редакції міжбанківського договору) щодо заміни позичальника божником та визначення умов обслуговування боржником боргу.

На виконання п. 7 договору про переведення боргу сторонами - ПАТ «Укрексімбанк» (банк), ПАТ «АКБ «Капітал» (позичальник-1), ТОВ «Енерготорг» (позичальник-2) також був укладений додатковій договір № 151108К61-16 від 16.10.2012 до кредитного договору, згідно з умовами якого сторони домовились викласти кредитний договір у новій редакції.

Так, положеннями п. 2.1 кредитного договору (в редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012) передбачено, що:

- сума кредиту становила 71 200 577,85 грн. (пп. 2.1.1),

- кінцевий термін погашення кредиту - 23.12.2014 (пп. 2.1.2),

- тип процентної ставки за користування кредитом за цим договором - фіксована. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 11,35% річних (пп. 2.1.3).

Відповідно до пп. 2.2.2 п. 2.2 кредитного договору (в редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012) позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких зазначено у п. 2.1.3 цього договору. Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом у валюті кредиту із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року, що дорівнює календарному року (365 днів або 366 днів, якщо рік є високосним), і підлягають сплаті позичальником кредитору в останній банківський день кожного місяця, за який сплачуються проценти, а в останній день користування кредитом - у дату погашення кредиту, визначену в пп. 2.1.2 цього договору.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору (в редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012) кожна з наступних подій повинна тлумачитись як подія невиконання зобов'язань:

- позичальник не сплатив у строки, визначені договором, будь-яку суму, належну до сплати, або сплатив будь-яку суму, належну до сплати, з порушенням п. 2.2 договору (пп. 3.1.1),

- відносно позичальника та/або поручителя(ів) порушується питання про його(їх) ліквідацію або реорганізацію (пп. 3.1.5),

- позичальник не виконав будь-яке зобов'язання, передбачене цим договором (пп. 3.1.7).

Якщо виникла і триває подія невиконання зобов'язань, у кредитора виникає право вимоги дострокового виконання позичальником своїх зобов'язань за договором і позичальник повинен на письмову вимоги кредитора протягом 3-х банківських днів з дати направлення банком письмової вимоги засобами поштового та електронного зв'язку достроково повернути кредит з усіма нарахованими процентами за фактичну кількість днів користування кредитом (п. 3.2 пп. 3.2.1 кредитного договору, в редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012).

Судом встановлено, що ПАТ «Укрексімбанк» на виконання умов кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008 боржнику було надано кредитні кошти, що підтверджується банківськими виписками, долученими до матеріалів справи. Проте, відвідач-1 свої зобов'язання перед позивачем не виконав, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором. Наявність у відповідача-1 заборгованості по кредиту в розмірі 23 284 966,81 грн. встановлена також у постанові Донецького апеляційного господарського суду від 26.11.2015 по справі № 908/2557/15-г, яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

Крім того, перевіривши розрахунок процентів за користування кредитом за період з 01.07.2015 по 20.07.2015 включно, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог законодавства та умов кредитного договору, а загальний розмір процентів за користування кредитом, нарахованих протягом вказаного періоду, становить 144 813,36 грн.

При цьому суд зазначає, що нарахування позивачем процентів за користування кредитом припинено з моменту запровадження з 21.07.2015 у ПАТ «АКБ «Капітал» тимчасової адміністрації (відомості про що розміщені на офіційному веб-порталі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/131-pat-akb-kapital).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які підтверджують повернення ним кредиту в повному обсязі та сплату процентів за користування ним або спростовують доводи позивача, суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведена належними і допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 23 284 966,81 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 144 813,36 грн., а відповідачем вказані обставини не спростовані.

Водночас, судом встановлено, що кредиторські вимоги позивача визнані відповідачем-1 в загальному розмірі 23 386 336,16 грн. Таким чином, з огляду на те, що у цій частині спір між сторонами був відсутній до подання позивачем даного позову, суд дійшов висновку про те, що задоволення позовних вимог про включення до реєстру акцептованих позовних вимог вказаної суми є неправомірним.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що як визнані відповідачем-1 добровільно не підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів сума заборгованості по кредиту в розмірі 23 284 966,81 грн. та частина суми заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 99 369,35 грн. Інша частина заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 45 444,01 грн. (144 813,36 грн. - 99 369,35 грн.) підлягає включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Капітал».

Щодо включення до кредиторських вимог позивача пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 553 256,53 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З розрахунку позивача вбачається, що пеня нарахована ним за період з 29.10.2014 по 24.06.2015.

Крім того, судом встановлено, що рішення про зміну місцезнаходження ПАТ «АКБ «Капітал» було прийнято виконавчою дирекцією ФГВФО лише 04.06.2018 (рішення № 1550 від 04.06.2018 «Про делегування повноважень уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал»), а згідно з відомостями, розміщеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача-1 до 21.06.2018 було: м. Донецьк Донецької обл., вул. Артема, буд. 63.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» до таких населених пунктів в тому числі віднесено м. Донецьк.

Враховуючи наведені приписи Закону та встановлені судом фактичні обставини справи, нарахування пені за порушення зобов'язань за кредитним договором № 151108К61 від 12.09.2008 протягом вказаного позивачем періоду з 29.10.2014 по 24.06.2015 є неправомірним. Отже, позовні вимоги в частині включення до реєстру акцептованих кредиторських вимог пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 553 256,53 грн. задоволенню не підлягають.

Також до кредиторських вимог позивачем були включені вимоги про сплату 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 634 478,62 грн. та інфляційні втрати за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 10 289 380,49 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним виконав неналежним чином, відтак допустив порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційної складової боргу за період з 08.05.2014 по 20.07.2015, наданий позивачем, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний арифметично вірно з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами кредитного договору. Отже, включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягають 3% річних в сумі 634 478,62 грн. та інфляційна складова боргу в сумі 10 289 380,49 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відовідач-1 у відзиві вказував на те, що нарахування 3% річних та інфляційної складової боргу є неправомірними з огляду на положення п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якими під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Суд не бере до уваги наведені заперечення відповідача-1, оскільки, як вбачається з розрахунку позивача, 3% річних та інфляційна складова боргу нараховані ним за період з 08.05.2014 по 20.07.2015, у той час, як згідно з відомостями, розміщеним на офіційному веб-порталі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/131-pat-akb-kapital) термін здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» - з 21.07.2015 по 29.10.2015. Таким чином, 3% річних та інфляційна складова боргу нараховані позивачем протягом періоду до запровадження у банку-боржнику тимчасової адміністрації.

Щодо включення до кредиторських вимог позивача суми судового збору в розмірі 110 229,00 грн., стягнутого з відповідача-1 на користь позивача в межах справи № 908/2557/15-г, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач у межах господарської справи № 908/2557/15-г сплатив судовий збір у розмірі 110 229,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 57145 від 02.04.2015, № 43472 від 13.07.2015 та № 61104 від 03.08.2015.

Водночас, у постанові від 26.11.2015 по справі № 908/2557/15-г Донецький апеляційний господарський суд стягнув з ПАТ «АКБ «Капітал» на користь ПАТ «Укрексімбанк» судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 66 173,94 грн. та за розгляд апеляційної скарги 32 289,18 грн., а всього 98 463,12 грн.

У п. 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що за приписом частини п'ятої статті 11 ЦК України грошове зобов'язання може виникати з рішення суду.

Таким чином, вищевказаною постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.11.2015 по справі № 908/2557/15-г, яка набрала законної сили, встановлений обов'язок відпвідача-1 сплатити на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі 98 463,12 грн.

Враховуючи те, що вищевказане грошове зобов'язання не є таким, на яке поширюють обмеження встановлені ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд дійшов висновку про правомірність їх включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Капітал» в розмірі, присудженому до стягнення Донецьким апеляційним господарським судом, а саме в розмірі 98 463,12 грн.

Отже, включенню до реєстру акцептованих кредиторських вимог підлягає сума судового збору, стягнутого з відповідача-1 на користь позивача в межах справи № 908/2557/15-г, в розмірі, визначеному Донецькии апеляційним господарським судом, а саме - 98 463,12 грн. У стягненні частини вказаного судового збору в розмірі 11 765,88 грн. суд відмовляє.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги до відповідача-1 підлягають задоволенню в частині включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів вимоги позивача в загальному розмірі 11 067 766,24 грн., з яких: 45 444,01 грн. - проценти за користування кредитом, 634 478,62 грн. - 3% річних, 10 289 380,49 грн. інфляційна складова боргу, 98 463,12 грн. - сума судового збору, стягнутого з відповідача-1 на користь позивача в межах справи № 908/2557/15-г. У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх необґрунтованість.

Щодо позовних вимог, заявлених позивачем до відповідача-2 (ФГВФО), суд зазначає, що вказана установа не є боржником позивача, відтак, покладення на неї обов'язку включити кредиторські вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Капітал» є неправомірними та безпідставними. Крім того, суд зазначає, що прохальна частина позовної заяви не містить позовних вимог, звернених до відповідача-2, що унеможливлює задоволення позову до ФГВФО.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача та відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни задовольнити частково.

2. Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 11-А, ідентифікаційний код 13486837) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни включити кредиторські вимоги позивача на загальну суму 11 067 766,24 грн. (одинадцять мільйонів шістдесят сім тисяч сімсот шістдесят шість грн. 24 коп.), з яких: 45 444,01 грн. (сорок п'ять тисяч чотириста сорок чотири грн. 01 коп.) - проценти за користування кредитом, 634 478,62 грн. (шістсот тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят вісім грн. 62 коп.) - 3% річних, 10 289 380,49 грн. (десять мільйонів двісті вісімдесят дев'ять тисяч триста вісімдесят грн. 49 коп.) - інфляційна складова боргу, 98 463,12 грн. (дев'яносто вісім тисяч чотириста шістдесят три грн. 12 коп.) - сума судового збору, стягнутого з відповідача-1 на користь позивача в межах справи № 908/2557/15-г, до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал».

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 11-А, ідентифікаційний код 13486837) на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127, ідентифікаційний код 00032112) витрати по сплаті судового збору в розмірі 526,82 грн. (п'ятсот двадцять шість грн. 82 коп.).

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

6. У позові до Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 31.01.2019.

Суддя О.Г. Удалова