ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3181/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Тацій О.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічне АТ "Фідобанк"
до ТОВ "Тітаніумедіа", м. Харків
про стягнення заборгованості 13540,20 грн.
за участю представників :

позивача - Горбачова О.А. - довіреність;

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПУАТ "Фідобанк" Коваленко О.В. звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тітаніумедія" в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 07.02.2017р. № 27/01/2017 в розмірі 10204,36 грн, пеню в розмірі 3335,84 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором від 07.02.2017р. № 27/01/2017 у зв'язку з чим виникла заборгованість по орендній платі за червень 2017р. у розмірі 10204,36 грн. У свою чергу, вимоги щодо стягнення пені у розмірі 3335,84 грн. на підставі ст. 230 ГК України позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором оренди за період з 26.10.2017 по 25.10.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.11.2018р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі , вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 04.12.2018 о 11:15 .

Ухвалами суду від 04.12.2018 та 20.12.18 судові засідання були відкладені у зв'язку з неявкою належно повідомленого відповідача. В призначене судове засідання на 03.01.2019 об 11:15 сторони не з'явились, про причини неявки не повідомили у зв'язку з чим ухвалою суду 03.01.2019 р. справу було відкладено на 22.01.19 р. об 11:45.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надав, в призначене судове засідання не з'явився.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Копії вищезазначених ухвал було направлено на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, які повернуто до суду підприємством зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ГПК України в частині повідомлення про розгляд справи. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судові засідання свого уповноваженого представника не направив, про причину неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов без поважних причин суду не надав.

За таких обставин, враховуючи те, що неявка представника відповідача в судове засідання 22.01.2019р. не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх в цілому та кожен доказ окремо, суд встановив наступне.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за договором у розмірі 10204,36 грн. за червень 2017р., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2007р. між ПуАТ «Фідобанк» (орендодавцем) та ТОВ «Тітаніумедіа» (орендарем) було укладено договір оренди № 27/01/2017 (далі -договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину підвалу нежитлової будівлі літ.А*-4, А-4, загальною площею 48,1 кв. м, розташоване за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Римарська, 32. (в редакції Додаткової угоди №1 від 23.02.2017р. до договору оренди) та частини першого поверху, загальною площею 94,2 кв.м. нежитлової будівлі літ.А*-4, А-4.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 2.2. договору перебіг строку починається з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна та закінчується зі спливом строку зазначеним в п.2.1. Договору

Актом приймання-передачі від 07.02.2017 р. позивач передав відповідачу обумовлене у договорі оренди орендоване майно (арк.24). Відповідно до додаткової угоди №1 від 23.02.2017р. передано у користування частини першого поверху, загальною площею 94,2 кв.м. нежитлової будівлі літ.А*-4, А-4, що підтверджується актом приймання-передачі від 23.02.2017 р. (арк.27).

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 3 договору оренди (в редакції Додаткової угоди№1 від 23.02.2017р. до договору оренди) сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Договору (зі змінами) і становить - за кожен місяць - 24171,00 грн (арк.25).

Орендна плата за може коригуватися один раз на рік, якщо показники індексу інфляції, оприлюднені Державною службою статистики України, більші одиниці (п. 3.2. договору оренди).

Згідно з п. 3.3. договору оренди орендна плата перераховується орендарем безпосередньо на рахунок Орендодавця щомісячно, до 10 числа місяця, за поточний місяць оренди.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір оренди укладено строком на шість місяців, що діє з 07.02.2017р. (п. 2.1 договору оренди) із змінами 23.02.2017р.(додаткова угода№1 від 23.02.2017 р.).

За умовами п. 10.3 договору оренди сторони домовились, що дія Договору припиняється з закінченням строку, на який його було укладено, а також визначили дострокове його розірвання лише за згодою осіб.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 30.06.2017р. сторони дійшли згоди розірвати достроково договір з 01.07.2017р.та зобов'язано відповідача погасити заборгованість з орендної плати за червень 2017 р. (арк. 28).

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідач ухиляється від виконання зобов'язань погасити заборгованість на підставі додаткової угоди №2 від 30.06.2017р. за договором оренди №27/01/2017 від 07.02.2017р. (арк.28).

Відповідно до розрахунку, наданого до позовної заяви заборгованість з орендної плати за договором оренди за червень 2017р. становить 10204,36 грн. (арк.5).

Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору, а саме: направлено на адресу відповідача 22.01.2018р. претензії з вимогою погасити заборгованість з орендної плати до 19 лютого 2018 року.(арк.13-14).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок (арк.16), суд встановив, що в Угоді від 30.06.2017р. про розірвання договору оренди №27/01/2017 від 07.02.2017р. відповідач фактично визнав заборгованість з орендної плати за договором у розмірі 10204,36 грн. за червень 2017р. включно.

Таким чином, з огляду на викладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що у відповідача існує заборгованість з орендної плати за договором оренди за червень 2017р. у розмірі 10204,36 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини, положення ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору оренди та діючого законодавства і те, що відповідач заборгованість з орендної плати за договором оренди за червень 2017р. у розмірі 10204,36 грн. не сплатив та не спростував, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, суд визнає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди за червень 2017р. у розмірі 10204,36 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення пені в сумі 3335,84 грн. за прострочення сплати орендної плати за червень 2017 року за період з 26.10.2017 по 25.10.2018.

Відповідно до ч. 1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що у випадку порушення Орендарем строку сплати орендної плати, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період , за який сплачується пеня, від суми заборгованості. Також у п. 3.3. Договору зазначено, що орендна плата перераховується орендарем безпосередньо на рахунок Орендодавця щомісячно, до 10 числа місяця, за поточний місяць оренди.

Судом встановлено, що відповідачем у встановлений строк свого обов'язку з оплати орендної плати за червень 2017 року не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі річної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

За перерахунком суду, приймаючи до уваги період нарахування пені, який визначений позивачем у позовній заяві та з яким суд погоджується, сума пені за прострочення сплати орендної плати за період з 26.10.2017 по 25.10.2018 становить 3335,84 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі1762,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітаніумедія» (61002, м. Харків, вулиця Алчевських, 31, офіс 410, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська,10, ) 10204 (Десять тисяч двісті чотири ) грн. 36 коп. основного боргу, 3335 ( три тисячі триста тридцять п'ять) грн. 84 коп. пені та 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 28.01.2019 р.

Суддя О. В. Тацій