ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

___________________________________________________________

"25" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2641/18

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: не зявився;

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦБУД+ до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про стягнення заборгованості у сумі 10 670грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦБУД+ (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ (надалі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 10 670 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.11.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "27" грудня 2018 р. о 10:20 год.

В судовому засіданні 27.12.2018р. було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2018р. було відкладено розгляд справи на "25" січня 2019 р. о 11:45 год.

25.01.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

В якості обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 03 та 07 серпня 2018 року ТОВ «Укрспецбуд+» на підставі договору купівлі-продажу укладеного в спрощеній формі (шляхом обміну офертами - виставлення рахунку та подальшої його оплати) замовило у ТОВ «Гаджет трейдінг» товар, а саме:

- згідно рахунку № ЕС000023 від 07.08.2018р. - чохол Apple вартістю 1120 грн.

- телефон Apple iPhone 6s 16Gb ref. згідно рахунку № ЕС000022 від 03.08.2018р., вартістю 9 500,00 грн.

Як зазначає позивач, ним було оплачено вищезазначений товар, що підтверджується платіжними доручення № 344 від 03.08.2018р. та № 355 від 07.08.2018р.

Проте, станом на 03.08.2018р. товар покупцю поставлений не був, жодних повідомлень про готовність товару до поставки також отримано не було.

З наведених підстав, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦБУД+ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про стягнення заборгованості у сумі 10 670грн.

Відповідач, проти позову заперечує, про що надав відповідний відзив, в обґрунтування якого, відповідач зазначає, що будь-яких домовленостей між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДШГ» та ТОВ «УКРСПЕЦБУД+» щодо поставки зазначеного товару не існує.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В якості обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на ті обставини, що відповідачем були виставлені йому рахунки № ЕС000023 від 07.08.2018р. та № ЕС000022 від 03.08.2018р., які як зазначає, позивач, були ним оплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжними доручення № 344 від 03.08.2018р. та № 355 від 07.08.2018р.

Проте, як вбачається із рахунків № ЕС000023 від 07.08.2018р. та № ЕС000022 від 03.08.2018р., ОСОБА_1 «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» були виставлені рахунки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Центр Безтраншейних Технологій та Комунікацій»

Крім того, як зазначає відповідач, між ТОВ «Центр Безтраншейних Технологій та Комунікацій» та ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДШГ», у Салоні-магазині E-TON за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 26 у спрощений спосіб 03.08.2018 р. укладено договір поставки iPhone 6s 16Gb Apple ref - 1шт. та 07.08.2018р. договір поставки чохлу Apple силіконовий iPhone 6s - 1шт., а саме шляхом прийняття відповідачем замовлень на вказаний товар до виконання від ТОВ «Центр Безтраншейних Технологій та Комунікацій», на умовах 100% попередньої оплати та виставлено рахунок на оплату № ЕС0000022 від 03.08.2018 р. на суму 9 500,00грн., рахунок на оплату № ЕС0000023 від 07.08.2018 р. на суму 1 120,00 грн.

Згідно договорів поставки від 03.08.2018р. та 07.08.2018р. Постачальником є ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДШГ», Покупцем є ТОВ «Центр Безтраншейних Технологій та Комунікацій», проте, станом на 26.12.2018р. ТОВ «Центр Безтраншейних Технологій та Комунікацій» зобовязання по оплаті зазначених рахунків не здійснило, у звязку з чим, керуючись приписами статей 693, 538 ЦКУ, ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» товар покупцю не поставило. Проте, як зазначає відповідач, будь-яких домовленостей між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДШГ» та ТОВ «УКРСПЕЦБУД+» щодо поставки зазначеного товару не було.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Враховуючи вищезазначене, проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства, враховуючи що, позивачем не доведено наявності укладеного з відповідачем договору поставки у спрощений спосіб, господарський суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог з підстав заявлених позивачем у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦБУД+ до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про стягнення заборгованості у сумі 10 670грн. відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 січня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут