ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2019 р. Справа № 911/197/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

про визначення розміру статутного капіталу товариства та розміру частки учасника, визнання частково недійсним договору, скасування реєстраційної дії

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про:

- визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (ідентифікаційний код 25585987) в сумі 2 100 000,00 грн;

- визначення частки учасника ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (ідентифікаційний код 25585987) у розмірі 2 100 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (ідентифікаційний код 25585987);

- визнання недійсним договору про поділ майна між подружжям, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за взаємною згодою поділили порівну частину спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу, а саме: частку у стаутному капіталі ТОВ «ПРОМЗІЗ»;

- скасування реєстраційної дії, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту»: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 18.12.2; ОСОБА_5; Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області; зміна складу або інформації про засновників.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення корпоративних прав позивача щодо визначення розміру статутного капіталу товариства та відповідно частки позивача у ньому, як наслідок, за доводами позивача, в результаті ухвалення судового рішення за відповідно заявленими вимогами позивач може набути право стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту».

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

У відповідності до пп. 4, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, всупереч наведеним вимогам закону позовна заява ОСОБА_1 не містить змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо, а також відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ст. ст. 4, 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2019 року в розмірі 1 921,00 гривень.

З огляду вищенаведених норм закону та встановлених ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставок судового збору, за подання у 2018 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 921,00 гривень, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 672 350,00 грн.

Враховуючи вищевказані нормативні приписи, предмет заявленого позивачем позову та обраний ним спосіб захисту порушених прав, а також те, що позивач в результаті ухвалення судового рішення може набути право стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту», суд дійшов висновку, що вимога позивача про визначення частки учасника ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (ідентифікаційний код 25585987) у розмірі 2 100 000,00 грн, є вимогою майнового характеру, а тому за подання відповідного позову судовий збір має бути сплачений позивачем за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру: за майнову вимогу - виходячи із розміру відповідної частки - 2 100 000,00 грн, за три інші вимоги немайнового характеру - по 1 921,00 грн за кожну вимогу.

Таким чином, належна до сплати сума судового збору загалом становить 37 263,00 грн.

Однак, у якості доказів сплати судового збору позивач надав дублікат квитанції №0.0..1 від 11.01.2019 на суму 7 684,00 грн, а тому суд дійшов висновку, що позивачем в порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України не сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, а сума недоплаченого судового збору становить 29 579,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної хвали.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням:

1) змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо;

2) відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- документів, які підтверджують доплату судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі - 29 579,00 грн;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема