ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р., м.Київ Справа№ 910/13041/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 17.01.2019

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018

за заявою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову

у справі №910/13041/18 ( суддя Гулевець О.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Геркулес»

2) Товариства з обмеженою відповідністю «Провінція Плюс»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про реєстрацію права власності та вчинення дії

1. Зміст заяви та пояснення по суті

1.1. 22.11.2018р. позивач звернувся до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить, в порядку забезпечення позову, накласти арешт на майно, що належить відповідачу-2 на праві приватної власності, а саме на: нежитлове приміщення загальною площею 444 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 3) та складається з: нежитлової будівлі літ. Б-2, нежитлової прибудови літ. Б1-2, щитової літ. Б-1, рампи з навісом літ. б-1, адреса розташування якого: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецької області.

1.2. Вказана заява обґрунтована наявністю у позивача припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у зв'язку із наявністю, на його думку, протиправного відчуження відповідачем-1 власного майна з метою уникнення майнової відповідальності.

2. Обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача-1 та відповідача-2 про: визнання недійсним укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №388 від 22.02.2016, загальною площею 444 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецька область (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 23), що складається з: нежитлової будівлі літ. Б-2, нежитлової прибудови літ. Б1-2, щитової літ. Б-1, рампи з навісом літ. б-1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погорєловим Б.С. з моменту його укладення; скасування запису про реєстрацію за відповідачем-2 права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 444 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецька область (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 23), що складається з: нежитлової будівлі літ. Б-2, нежитлової прибудови літ. Б1-2, щитової літ. Б-1, рампи з навісом літ. б-1, внесеного 22.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погорєловим Броніславом Сергійовичем за №28383997 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно; реєстрацію за відповідачем-1 права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 444 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецька область (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 23), що складається з: нежитлової будівлі літ. Б-2, нежитлової прибудови літ. Б1-2, щитової літ. Б-1, рампи з навісом літ б-1.

2.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між відповідачами договір №388 від 22.02.2016 купівлі-продажу нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецька область, на переконання позивача, не спрямований на реальне настання правових наслідків та, з урахуванням ст. 203, 234 Цивільного кодексу України, є фіктивним.

Позивач стверджує, що оспорюваний правочин сторонами фактично не виконаний, а тому відповідач-1 є фактичним власником нерухомого майна.

3. Зміст ухвали місцевого суду

3.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

3.2. Ухвала мотивована тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надано доказів в обґрунтування наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення у даній справі.

4. Вимоги та обґрунтування апеляційної скарги

4.1. Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 скасувати та накласти арешт на майно, що належить відповідачу-2 на праві приватної власності, а саме - нежитлове приміщення загальною площею 444 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 3) та складається з: нежитлової будівлі літ. Б-2, нежитлової прибудови літ. Б1-2, щитової літ. Б-1, рампи з навісом літ. б-1, адреса розташування якого: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецької області.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд прийняв оскаржувану ухвалу з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права, зокрема ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, позивач в апеляційній скарзі зазначає про наявність судових спорів щодо стягнення з відповідача-1 заборгованості за кредитним договором, а також, що відповідачем-1 здійснюється продаж належного йому на праві власності майна.

Так, на думку позивача, відповідач-1 здійснює протиправні дії у зв'язку із відчуженням відповідачу-2 нежитлового приміщення за договором купівлі-продажу№388 від 22.02.2016, загальною площею 444 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецька область.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач-2 у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач-2 зазначає, що позивачем не наведено доводів щодо обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

5.2. Відповідач-1 відзиву на апеляційну скаргу у визначний судом строк не надав.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 04.12.2018 позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 26.11.2018 у справі №910/13041/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи №910/13041/18 призначено на 17.01.2019.

6.3. У судове засідання 17.01.2019 з'явилися представники позивача та відповідача-2. Представник відповідача-1 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

6.4. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу місцевого суду від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 скасувати.

6.5. Представник відповідача-2 проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

7.2. Згідно з п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Апеляційний суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається зі змісту ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, сторона повинна подати докази наявності таких обставин.

8.3. Як вірно зазначено місцевим судом, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову та доказів в обґрунтування наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що позивачем також не надано доказів, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

8.4. Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що посилання позивача на наявність судових спорів щодо стягнення з відповідача-1 заборгованості за кредитним договором та те, що відповідачем-1 здійснюється продаж належного йому на праві власності майна, не є обставинами, з якими закон пов'язує наявність підстав для застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, доводи позивача на протиправність дій відповідача-1 щодо відчуження відповідачу-2 нежитлового приміщення за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення №388 від 22.02.2016, загальною площею 444 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Червонофлотська, 119-А, м. Маріуполь, Донецька область є лише припущеннями, які не підтверджено жодними доказами.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

9.2. Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро».

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №910/13041/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст складено 24.01.2019р.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

О.М. Коротун