ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2615/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від заявника ОСОБА_1,

від позивача не зявився,

від відповідачів:

1) ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" не зявився,

2) ДП „Клінічний санаторій "Лермонтовський" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" ОСОБА_2,

від третіх осіб:

1) Міністерства юстиції України ОСОБА_3,

2) Фонду державного майна України - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. № 2-52/19 від 04.01.2019 р.) в порядку ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у справі № 916/2615/15 за позовом Державного підприємства "Санаторій "Лермонтовський" до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства "Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство юстиції України і Фонд державного майна України, про виселення з нежитлових приміщень, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Державне підприємство Санаторій Лермонтовський звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця та Дочірнього підприємства Клінічний санаторій Лермонтовський закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, про виселення ДП Клінічний санаторій Лермонтовський ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця з займаних будівель та споруд загальною площею 12663 кв.м, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2: літера „В - лікувальний корпус; літера „Г - гуртожиток та пральня; літера „Д - корпус №2; літера „Е, Е1, Е2 - корпус №1; літера „Ж - корпус № 5; літера „З,М - грязелікарня; літера „Н - котельна; літера „О - майстерня; літера „Л - сушка; літера „И - клуб та поліклініка; літера „Й - кінобудка; літера „ЬІ - естрада; літера „X - бібліотека та перукарня; літера „П - водонапірна башта; літера „С - їдальня; літера „Р, Ю - адмін. корпус; літера „Я, Я1 - експериментально-монтажний цех; літера „Т дитячий садок та аптека; літера „Ф, Э, Щ - житлові; літера „Ш - радонова лабораторія; літера „Ч - приймальне відділення; літера „У - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, „Ц - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17, 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик; № 37 - спортивний майданчик; № 38 - метео-майданчик; № ІІІ-VIII - оранжерея; № І - мостіння; № 39 - 47 - ворота; № 48 - 52 - забори; № 29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № ІХ - фонтан; № Х-ХХІХ - грязеві басейни.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.09.2015 р. у справі № 916/2615/15 (суддя Шаратов Ю.А.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2016 р. позов ДП Санаторій Лермонтовський задоволено частково, а саме: виселено Дочірнє підприємство Клінічний санаторій Лермонтовський закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2: літера „В - лікувальний корпус; літера „Д - корпус №2; літера „Е, Е1, Е2 - корпус №1; літера „Ж - корпус № 5; літера „З,М - грязелікарня; літера „Н - котельна; літера „О - майстерня; літера „Л - сушка; літера „И - клуб та поліклініка; літера „Й - кінобудка; літера „ЬІ - естрада; літера „П - водонапірна башта; літера „С - їдальня; літера „Р, Ю - адмін. корпус; літера „Я, Я1 - експериментально-монтажний цех; літера „Т дитячий садок та аптека; літера „Ф, Э, Щ - житлові; літера „Ш - радонова лабораторія; літера „Ч - приймальне відділення; літера „У - корпус №4; №1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, „Ц - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; №11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; №25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; №32 - гараж; №3, 17, 18, 21, 22 - навіси; №19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; №35 - танцювальний майданчик; №37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; №ІІІ - VIII - оранжерея; №І - мостіння; №39 - 47 - ворота; №48 - 52 - забори; №29 - резервні запаси води; №11 - бетонний борт; №ІХ - фонтан; №Х-ХХІХ - грязеві басейни; в решті позову відмовлено.

05.11.2015 р. на виконання вказаного судового рішення господарським судом Одеської області був виданий наказ про його примусове виконання щодо виселення Дочірнього підприємства Клінічний санаторій Лермонтовський закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2: літера „В - лікувальний корпус; літера „Д - корпус №2; літера „Е, Е1, Е2 - корпус №1; літера „Ж - корпус № 5; літера „З,М - грязелікарня; літера „Н - котельна; літера „О - майстерня; літера „Л - сушка; літера „И - клуб та поліклініка; літера „Й - кінобудка; літера „ЬІ - естрада; літера „П - водонапірна башта; літера „С - їдальня; літера „Р, Ю - адмін. корпус; літера „Я, Я1 - експериментально-монтажний цех; літера „Т дитячий садок та аптека; літера „Ф, Э, Щ - житлові; літера „Ш - радонова лабораторія; літера „Ч - приймальне відділення; літера „У - корпус №4; №1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, „Ц - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; №11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; №25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; №32 - гараж; №3, 17, 18, 21, 22 - навіси; №19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; №35 - танцювальний майданчик; №37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; №ІІІ - VIII - оранжерея; №І - мостіння; №39 - 47 - ворота; №48 - 52 - забори; №29 - резервні запаси води; №11 - бетонний борт; №ІХ - фонтан; №Х-ХХІХ - грязеві басейни.

04.01.2019 р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від Військово-медичного клінічного центру Південного регіону в порядку ст. 334 ГПК України про заміну стягувача - ДП Санаторій Лермонтовський у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.11.2015 р. по виконанню судового рішення від 03.09.2015 р. у справі № 916/2615/15 про виселення Дочірнього підприємства Клінічний санаторій Лермонтовський закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовський, 2. В обґрунтування вказаної заяви Військово-медичний клінічний центр Південного регіону вказує, що в проваджені Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.09.2015 р. по справі № 916/2615/15 наказ від 05.11.2015 р. господарського суду Одеської області про виселення Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства» лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з займаних будівель та споруд, що знаходяться у місті Одесі, по провулку Лермонтовський, 2: літера «В» - лікувальний корпус; літера «Г» - гуртожиток та пральня; літера «Д» - корпус № 2; літера «Е, Е1, Е2» - корпус № 1; літера «Ж» - корпус № 5; літера «З, М» - грязелікарня; літера «Н» - котельна; літера «О» - майстерня; літера «Л» - сушка; літера «И» - клуб та поліклініка; літера «Й» - кінобудка; літера «ЬІ» - естрада; літера «X» - бібліотека та перукарня; літера «П» - водонапірна башта; літера «С» - їдальня; літера «Р, Ю» - адмін. корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літера «Т» дитячий садок та аптека; літера «Ф, З, Щ» - житлові; літера «ПІ» - радонова лабораторія; літера «Ч» - приймальне відділення; літера «У» - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; № 10,31, «Ц» - трансформаторні будки; № 24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17, 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик; № 37 - спортивний майданчик; № 38 - метео- майданчик; № III-VIII - оранжерея; № І - мостіння; № 39-47 - ворота; № 48- 52 - забори; № 29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № IX - фонтан; № Х-ХХІХ - грязеві басейни. Як зазначає заявник, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції» № 52-р від 21.01.2015 р. з метою реалізації соціальної функції держави в частині створення умов для реабілітаційного лікування і оздоровлення працівників системи органів юстиції, Державної пенітенціарної служби, Державної архівної служби, у тому числі тих працівників та членів їх сімей, які переміщуються з тимчасово окупованої території України (Автономної Республіки Крим та м. Севастополя) та районів проведення антитерористичної операції (Донецької і Луганської областей), а також учасників антитерористичної операції будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський» по пров. Лермонтовському, 2, у м. Одесі за переліком згідно з додатком віднесені до сфери управління Міністерства юстиції для забезпечення ефективного використання цього майна за цільовим призначенням. Також заявник вказує, що наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2015 р. № 29/7 «Щодо деяких питань управління майном Міністерства юстиції», прийнятим на виконання Розпорядження № 52-р, Міністерством юстиції було вирішено, серед іншого, прийняти до сфери управління майно санаторію «Лермонтовський», утворити на базі нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський», установити, що майно та майнові права закріплюються за державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський» на праві господарського відання, затвердити План заходів щодо створення державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» згідно з додатком 2. Крім того заявник зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2015 р. № 28/7 «Про проведення інвентаризації» наказано провести інвентаризацію основних засобів та інших необоротних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, коштів у розрахунках та інших статей балансу державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» станом на 29 січня 2015 р. Наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2015 року № 31/7 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2015 року № 28/7 «Про проведення інвентаризації» внесено зміни до пункту 1 наказу, виклавши його в такій редакції: «Провести інвентаризацію нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» по пров. Лермонтовському, 2, у м. Одесі, віднесеного до сфери управління Міністерства юстиції України, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 52- р». Так, заявник зазначає, що Міністерством юстиції України 16.02.2015 р. отримано свідоцтво на право власності на обєкти нерухомості санаторію «Лермонтовський». При цьому Також право господарського відання державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» було зареєстровано, що підтверджується відомостями в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, як вказує заявник, виключними правомочностями власника обєктів нерухомості санаторію «Лермонтовський» було наділено державу Україна в особі уповноваженого органу державної влади - Міністерства юстиції України, а правом господарського відання - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський». Поряд з цим заявник вказує, що 15 серпня 2018 р. відповідно до Закону України «Про управління обєктами державної власності», Положення про порядок передачі обєктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 р. № 1482 з метою ефективного використання державного майна Міністерство юстиції України та Міністерство оборони України видали спільний наказ № 413/2881/7 «Про передачу державного майна», пунктом 1 якого передали зі сфери управління Міністерства юстиції України до сфери управління Міністерства оборони України будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський» по провулку Лермонтовському, 2, у місті Одесі за переліком згідно з додатком 1 до наказу. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна, власником нежитлових будівель майнового комплексу за адресою м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2 є держава в особі Міністерства оборони України. На підставі наказу Міністерства оборони України № 486 від 27.09.2018 р. «Про закріплення нерухомого майна у місті Одеса» закріплено право оперативного управління за Військово-медичним клінічним центром Південного регіону та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, як стверджує заявник, відбулось наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого вибула сторона зі встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Отже, заявник зазначає, що Військово-медичний клінічний центр Південного регіону у звязку з переходом прав і обов'язків субєкта оперативного управління замінює особу у відносинах, щодо яких виник спір - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський». При цьому заявник стверджує, що під час примусового виконання Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та його дочірнє підприємство продовжують незаконно займати приміщення санаторію, протиправно їх утримувати, перешкоджати державі в реалізації повноважень власника, що підтверджується, зокрема, актом про перешкоджання користування майном від 21.12.2018 р. посадовим особам Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (ВМКЦ ПР) та іншим представникам Міністерства оборони України, на виконання наказу Міністра оборони України від 27.09.2018 р. № 486 «Про закріплення нерухомого майна у місті Одеса», а також рішенням господарського суду Одеської області від 03.09.2015 р. по справі № 916/2615/15 за позовом Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», яким постановлено виселити Дочірне підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритого акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2.

У звязку з закінченням повноважень судді Шаратова Ю.А. з 13.02.2017 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду № 12 від 04.01.2019 р. було проведено повторний автоматичний розподіл вказаної заяви Військово-медичного клінічного центру Південного регіону у справі № 916/2615/15, за результатами якого вказану заяву передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.01.2019 р. у справі № 916/2615/15 вказану заяву Військово-медичного клінічного центру Південного регіону прийнято до провадження судді Петрова В.С. та розгляд заяви призначено в засідання суду на 21.01.2019 р.

17.01.2019 р. відповідачем - ДП "Клінічний санаторій "Лермонтовський" ЗАТ "Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" подано до суду письмові пояснення по суті заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в яких відповідач заперечує проти заміни стягувача. Зокрема, відповідач вказує, що матеріалами справи підтверджується, що будівлі та споруди, які знаходяться у місті Одесі в провулку Лермонтовському, 2, передані позивачу - Державному підприємству «Санаторій «Лермонтовський» в господарське відання, тоді як заявнику - Військово-медичному клінічному центру Південного регіону відповідне нерухоме майно передане в оперативне управління. При цьому відповідач вважає, що право господарського відання та право оперативного управління є різними речовими правами. Так, на думку відповідача, в даному випадку у заявника виникло інше, ніж у позивача, речове право на будівлі та споруди, які знаходяться у місті Одесі в провулку Лермонтовському, 2, зокрема, право оперативного управління, а не право господарського відання. При цьому відповідач зазначає, що належне позивачу - Державному підприємству «Санаторій «Лермонтовський» право господарського відання та документи, на підставі яких воно виникло, є чинними. Відтак, відповідач вважає необґрунтованими доводи заявника про те, що Військово-медичний клінічний центр Південного регіону у звязку з переходом прав і обовязків субєкта оперативного управління замінює позивача у відносинах, щодо яких виник спір. Разом з тим відповідач вказує, що позивач - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» та заявник - Військово-медичний клінічний центр Південного регіону є різними діючими юридичними особами, а тому останній в розумінні ст. 52 ГПК України не є правонаступником позивача, оскільки відсутні фактичні обставини, з якими чинне законодавство України повязує можливість правонаступництва. Також відповідач зазначає, що заявником не надано жодних доказів того, що позивач - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» передало свої права (частину прав) Військово-клінічному центру Південного регіону за правочином (відступлення права вимоги), що також свідчить про безпідставність доводів заявника про те, що він є правонаступником позивача. Наразі відповідач вказує, що право господарського відання позивача - Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» на будівлі та споруди, що знаходяться у місті Одесі в провулку Лермонтовському, 2, скасоване в судовому порядку.

21.01.2019 р. Міністерством оборони України подано до суду клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна, власником нежитлових будівель майнового комплексу за адресою м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2 є держава в особі Міністерства оборони України. Отже, як вказує заявник, до Міністерства оборони України на даний час перейшли повноваження власника вищезазначеного державного майна.

Судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання Міністерства оборони України, оскільки згідно ст. 50 ГПК України вступ третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, можливий лише до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а не на стадії виконання судового рішення. Про відмову у задоволенні вказаного клопотання зазначено в протоколі судового засідання від 21.01.2019 р.

Третя особа під час розгляду заяви Військово-медичного клінічного центру Південного регіону проти її задоволення не заперечувала.

Розглянувши заяву Військово-медичного клінічного центру Південного регіону та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно рішення господарського суду Одеської області від 03.09.2015 р. у справі № 916/2615/15 (суддя Шаратов Ю.А.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2016 р. позов ДП Санаторій Лермонтовський задоволено частково, а саме: виселено Дочірнє підприємство Клінічний санаторій Лермонтовський закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2: літера „В - лікувальний корпус; літера „Д - корпус №2; літера „Е, Е1, Е2 - корпус №1; літера „Ж - корпус № 5; літера „З,М - грязелікарня; літера „Н - котельна; літера „О - майстерня; літера „Л - сушка; літера „И - клуб та поліклініка; літера „Й - кінобудка; літера „ЬІ - естрада; літера „П - водонапірна башта; літера „С - їдальня; літера „Р, Ю - адмін. корпус; літера „Я, Я1 - експериментально-монтажний цех; літера „Т дитячий садок та аптека; літера „Ф, Э, Щ - житлові; літера „Ш - радонова лабораторія; літера „Ч - приймальне відділення; літера „У - корпус №4; №1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, „Ц - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; №11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; №25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; №32 - гараж; №3, 17, 18, 21, 22 - навіси; №19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; №35 - танцювальний майданчик; №37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; №ІІІ - VIII - оранжерея; №І - мостіння; №39 - 47 - ворота; №48 - 52 - забори; №29 - резервні запаси води; №11 - бетонний борт; №ІХ - фонтан; №Х-ХХІХ - грязеві басейни; в решті позову відмовлено.

Відповідно до статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України Про виконавче провадження, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобовязанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 52 ГПК України.

Відповідно до приписів ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Як вказує заявник, на підставі виданого господарським судом наказу на примусове виконання вказаного рішення господарського суду Одеської області від 05.11.2015 р. у справі № 916/2615/15 державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Міністерства оборони України від 27 вересня 2018 р. № 486 «Про закріплення нерухомого майна у місті Одесі» закріплено право оперативного управління за Військово-медичним клінічним центром Південного регіону та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи, будівлі та споруди, які знаходяться у місті Одесі в провулку Лермонтовському, 2, передані позивачу - Державному підприємству «Санаторій «Лермонтовський» в господарське відання, тоді як заявнику - Військово-медичному клінічному центру Південного регіону відповідне нерухоме майно передане в оперативне управління.

Відповідно до ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом субєкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за субєктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Субєкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Натомість згідно ст. 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право субєкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за субєктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у субєкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

В даному випадку у заявника виникло інше, ніж у позивача, речове право на будівлі та споруди, які знаходяться у місті Одесі в провулку Лермонтовському, 2, зокрема, право оперативного управління, а не право господарського відання. При цьому належне позивачу - Державному підприємству «Санаторій «Лермонтовський» право господарського відання та документи, на підставі яких воно виникло, є чинними.

Разом з тим позивач - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» та заявник - Військово-медичний клінічний центр Південного регіону є різними діючими юридичними особами, а тому останній в розумінні ст. 52 ГПК України не є правонаступником позивача, оскільки відсутні фактичні обставини з якими чинне законодавство України повязує можливість правонаступництва.

В даному випадку процесуальне правонаступництво можливе лише за умови припинення позивача - Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) на підставі рішення засновника (учасника) юридичної особи з одночасною передачею прав (частини прав) та обовязків (частини обовязків) новій юридичній особі, утвореній в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення).

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобовязанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Частиною першою ст. 334 ГПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до першого абзацу ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обовязку боржника третьою особою. Кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Міністерство юстиції України, яке передало будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський» Міністерству оборони України, фактично здійснило відчудження нею об'єктів нерухомості від одного органу управління - Міністерства юстиції України до іншого - Міністерства оборони України.

Такі дії по передачі спірних об'єктів нерухомості від однієї особи (органу управління) до іншої фактично є заміною власника майна (оскільки право господарського відання - ст. 136 Господарського кодексу України та право оперативного управління - ст. 137 Господарського кодексу України захищаються відповідно до положень закону про захист права власності).

Заміна органу управління (власника майна) не передбачена статтею 512 Цивільного кодексу України як підстава для заміни кредитора в зобов'язанні. Таку саму правову позицію висловив Верховний Суд у Постанові № 41/207 від 24.01.2018 року.

Відтак, як вбачається з матеріалів заяви та справи, заявником не надано жодних доказів того, що позивач - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» передало свої права (частину прав) Військово-клінічному центру Південного регіону за правочином (відступлення права вимоги), що також свідчить про безпідставність доводів заявника про те, що він є правонаступником позивача.

Враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що заявником не доведено в порядку статті 73 ГПК України належними та допустимими доказами, що він є правонаступником позивача - Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» і до нього перейшли права стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05 листопада у справі № 916/2615/15 про виселення Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровнидя» з займаних будівель та споруд, що знаходяться у місті Одесі по провулку Лермонтовський, 2.

За таких обставин, суд вважає, що заява Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 334, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. № 2-52/19 від 04.01.2019 р.) по справі № 916/2615/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 24.01.2019 р.

Суддя В.С. Петров