ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"28" січня 2019 р. Справа№ 14-01/1494

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Отрюха Б.В.

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сіті-Інвест Корп." на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року

у справі № 14-01/1494 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу „А/РТЕК"

до Відкритого акціонерного товариства „Черкасиобленерго"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року у справі № 14-01/1494 визнано ДП „Енергоринок" конкурсним кредитором ВАТ „Черкасиобленерго" на суму 114 181 825,99 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ТОВ „Сіті-Інвест Корп." звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року у даній справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, у поданих суду запереченнях проти відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою ДП „Енергоринок" просить суд відмовити у відкритті апеляційного провадження з підстав відсутності у скаржника статусу учасника провадження у справі № 14-01/1494.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вищевказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Отрюх Б.В.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази та перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Сіті-Інвест Корп." на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року у справі № 14-01/1494 з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (дали - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Приписами ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Між тим, згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

За приписами ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19.01.2013 року) сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Відповідно до абзаців 21, 22 та 6 статті 1 Закону про банкрутство кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Пункт 1 ст. 14 Закону про банкрутство встановлює порядок пред'явлення кредиторами своїх вимог до боржника, який (порядок) включає також подання до господарського суду письмових заяв із вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують.

При цьому, виходячи з положень ГПК України та норм ст. 1 Закону про банкрутство, правовий статус особи, як такої, що має кредиторські вимоги до боржника у справі про банкрутство відрізняється, в залежності від стадії провадження у справі про банкрутство, від процесуального статусу цієї ж особи, як сторони або учасника провадження у справі про банкрутство, що має та користується відповідними процесуальними правами, визначеними ГПК України.

Судова колегія зауважує, що законодавством про банкрутство передбачено певну процедуру набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство, яка формалізується ухвалою суду про визнання поданих вимог кредитора боржника, і дозволяє таким кредиторам оскаржувати прийняті у справі судові рішення.

Таким чином, відповідно до наведених норм Закону про банкрутство, у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного (заставного) кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов'язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення ТОВ „Сіті-Інвест Корп." з грошовими вимогами до боржника в порядку та строки, встановлені Законом про банкрутство.

В обґрунтування свого права на звернення до суду з даною апеляційною скаргою скаржник зазначає, що оскаржуваною ухвалою судом вирішено питання про права та обов'язки ТОВ „Сіті-Інвест Корп.", оскільки, за його твердженням, останнє є кредитором ВАТ „Черкасиобленерго" на підставі укладеного з ТОВ „Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу „А/РТЕК" договору про відступлення права вимоги №168 від 13.09.2017 року, а також на підставі укладеного з ТОВ „Транснова" аналогічного за змістом договору про відступлення права вимоги № 167 від 13.09.2017 року.

Однак, скаржником не доведено, до апеляційної скарги не додано та матеріали справи не містять будь-яких клопотань щодо здійснення заміни кредитора його правонаступником у встановленому законом порядку.

При цьому, до поданих ДП „Енергоринок" суду апеляційної інстанції заперечень проти відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою додано копію листа Господарського суду Черкаської області від 17.01.2019 року № 0117-14-01/1494/520/2019, в якому суд на запит ДП „Енергоринок" повідомлено, що система „Діловодство спеціалізованого суду" не містить відомостей про надходження до господарського суду Черкаської області заяв ТОВ „Сіті-Інвест Корп." про заміну кредиторів у справі № 14-01/1494.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Сіті-Інвест Корп." статусу кредитора у справі не набуло та не є учасником справи про банкрутство ВАТ „Черкасиобленерго", оскільки не звернулося з грошовими вимогами до боржника в установленому законом порядку, клопотання про заміну кредитора його правонаступником не подавало та на час подання апеляційної скарги не включено до реєстру вимог кредиторів боржника.

При цьому, слід зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

Скаржником, в свою чергу, при зверненні з апеляційною скаргою також не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною ухвалою місцевого суду вирішено питання про права та обов'язки останнього.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що не набувши статусу учасника провадження у справі та не довівши порушення його прав та обов'язків оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Сіті-Інвест Корп." позбавлене права на апеляційне оскарження.

Доводи апелянта про те, що відповідне право на звернення до суду з даною апеляційною скаргою у нього виникло в силу ч. 3 ст. 254 ГПК України після винесення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 року у даній справі про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Сіті-Інвест Корп." на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 року, колегією суддів відхиляються, оскільки судом апеляційної інстанції було прийнято апеляційну скаргу ТОВ „Сіті-Інвест Корп." до провадження та призначено її до розгляду з метою з'ясування в судовому засіданні, чи порушуються права скаржника прийнятою 07.12.2017 року ухвалою Господарського суду Черкаської області, відтак останній є учасником провадження у справі про банкрутство лише в межах вказаного апеляційного провадження, що не дає йому автоматичного права на оскарження прийнятих у справі інших процесуальних документів до закінчення розгляду його апеляційної скарги.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 15 „Про судову практику в справах про банкрутство" юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 261 ГПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки.

За викладених вище обставин, оскільки скаржник не має статусу сторони чи учасника у справі № 14-01/1494 про банкрутство ВАТ „Черкасиобленерго", права апелянта оскаржуваною ухвалою не порушені і рішення стосовно його прав та обов'язків судом не приймалось, то відповідно він не наділений процесуальний правом на апеляційне оскарження прийнятих у даній справи процесуальних документів, зокрема на оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року, з огляду на що, беручи до уваги положення ст. 261 ГПК України та керуючись принципом остаточності судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Сіті-Інвест Корп." на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року у справі № 14-01/1494.

Керуючись статтями 234, 255, 261 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Сіті-Інвест Корп." на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року у справі № 14-01/1494.

2. Апеляційну скаргу та додані до неї документи надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи № 14-01/1494 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

Б.В. Отрюх