У Х В А Л А

"28" січня 2019 р. м. Чернігів справа № 927/68/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П., перевіривши матеріали позовної заяви №б/н від23.01.2019

за позовом: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

адреса для листування: АДРЕСА_2

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза»

вул. Ріпкінська,27, м. Чернігів, 14021

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» про зобов'язання останнього надати протягом п'яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду запитувану в запиті від 15.12.2018 інформацію.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення п. 6.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» не надав на вимогу Учасника Товариства запитувану інформацію, чим порушив вимоги ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов'язковою умовою будь - якого представництва.

Документи, що посвідчують повноваження представників, і порядок їх оформлення визначаються ст. 60 ГПК України.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі не має підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (ч. 9 ст. 60 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до господарського суду в інтересах учасників Товариства: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

При цьому, в інтересах зазначених осіб ОСОБА_1 діє на підставі довіреностей від 18.12.2017, 18.12.2017, 09.07.2018, 18.12.2017, 18.12.2017, 18.12.2017, 18.12.2017, 18.12.2017 відповідно.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про інформацію", документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Отже, довіреність - це передбачена законом матеріальна форма фіксації та зберігання інформації щодо конкретно - визначених повноважень, які одна особа надає іншій для представництва перед третіми особами.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, та доповнено Основний Закон окремими статтями.

Статтею 59 Конституції України (в редакції цього Закону) визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Частинами 1, 2 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 та 2 статті 61 ГПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є виключно довіреність або ордер.

Як встановлено судом, позовна заява № б/н від 23.01.2019 в інтересах учасників Товариства: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підписана ОСОБА_1, який діє на підставі довіреностей від 18.12.2017, 18.12.2017, 09.07.2018, 18.12.2017, 18.12.2017, 18.12.2017, 18.12.2017, 18.12.2017 відповідно.

Однак, з 01.01.2019 представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, які діють на підставі довіреності або ордеру.

Проте, матеріали позовної заяви не містять жодних належних, допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адвокатом відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Водночас, відповідно до частини 2 статті 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Однак, у розумінні статті 12 ГПК України та враховуючи предмет спору, вказана справа не є малозначною.

Таким чином, з огляду на те, що фактично позовна заява ОСОБА_1 подана в інтересах учасників Товариства: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, підписана особою, яка не має право її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

При цьому, суд також зазначає, що ОСОБА_1, зазначаючи себе Позивачем, не надав доказів того, що він є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» та не зазначив, які саме права та законні інтереси ОСОБА_1 порушені, невизнані або оспорювані Відповідачем.

Суд звертає увагу на наступне:

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені норми, суд звертає увагу, що позивачами у спорах, що виникають з корпоративних відносин можуть бути саме учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи та сама юридична особа, а не їх представники.

Отже, громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не позбавлені права звернутись до суду з позовною заявою в якості позивачів.

За наведених обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» про зобов'язання вчинити певні дії підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.1,2,4,абз.2 ч.5 ст. 91 ГПК України).

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.1 ч.5 ст.174, ст.ст. 234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №б/н від 23.01.2019 ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська маслосирбаза» про зобов'язання вчинити певні дії повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядку, що передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 28 січня 2019 року.

Додаток: позовна заява № б/н від 23.01.2019 з додатками на 45арк (у тому числі квитанція про сплату судового збору №150 від 23.01.2019 ).

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен