ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

31.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5464/18

За позовом Комунального закладу "Криворізька міська лікарня № 1" Дніпропетровської обласної ради", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про зобов'язання звільнити нежитлові приміщення

Суддя Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

за відсутності у судовому засіданні представників сторін,

розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 06.12.2018 Комунальний заклад "Криворізька міська лікарня № 1" Дніпропетровської обласної ради" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про зобов'язання відповідача звільнити нежитлові приміщення площею 322,5 кв.м, розташовані на 1-му поверсі нежитлової будівлі за адресою: вул. Криворіжсталі, 2, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та передати їх позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду м. Києва від 12.03.2018 у справі №910/321/18 за позовом ФОП Сторожко Т.М. про пролонгацію договору оренди №3 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 27.10.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018, у позові відмовлено повністю. Тому використання майна територіальних громад, яке перебуває на балансі позивача, недобросовісним орендарем порушує майнові права власника та балансоутримувача майна і позбавляє можливості на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Ухвалою від 10.12.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з призначенням підготовчого засідання на 08.01.2019.

Позивач у судове засідання 08.01.2019 не забезпечив участі свого представника без пояснення причин.

Від відповідача до суду прибули представники на підставі нотаріально засвідченої довіреності, але без наявності адвокатського свідоцтва, що протирічить положенням п. 11 ч. 161 Перехідних положень Конституції України, починаючи з 1 січня 2019 року у судах першої інстанції.

08.01.2019 до суду подано відзив на позовну заяву, підписаний відповідачем, а також ФОП Сторожко В.В. та ФОП Руденко А.П., які не є сторонами спору. З огляду на що суд приймає доводи тільки відповідача - ФОП Сторожко Т.М., яка проти позову заперечує, посилаючись на відсутність у позивача права пред'явлення до неї вимоги через те, що останній не є ані орендодавцем спірного нерухомого майна, ані його власником.

На підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні 08.01.2019 судом оголошено перерву до 23.01.2019, про що суд постановив відповідну ухвалу.

У зв'язку з тим, що 23.01.2019 суддя Воронько В.Д. перебував у відпустці, розгляд справи у підготовчому засіданні, призначений на 23.01.2019, ухвалою суду від 17.01.2019 перенесено на 31.01.2019.

У призначене судове засідання 31.01.2019 позивач вдруге явку свого представника не забезпечив, про причини його неявки суд не повідомив та вимог попередніх ухвал суду не виконав, хоча явка представника позивача, зважаючи на обставини справи, визнана судом обов'язковою.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснено всі необхідні заходи щодо належного повідомлення позивача про розгляд цієї справи за місцезнаходженням останнього згідно з матеріалами справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Ухвали по справі надсилались судом завчасно у відповідності до норм, передбачених ГПК України, та з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів. У матеріалах справи наявна поштова кореспонденція суду, а саме конверт із судовою ухвалою, що повернувся від позивача з додаванням довідки оператора поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання", а відтак є всі підстави вважати, що позивач свідомо не забирав рекомендовану поштову кореспонденцію суду з поштового відділення, тобто фактично відмовився від її отримання. Вказаний факт свідчить про належне повідомлення позивача та достеменну обізнаність останнього про виклик до суду у відповідності до 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Крім того, суд у порядку, визначеному ч. 6 ст. 120 ГПК України, двічі намагався здійснити виклик позивача телефонограмами (від 08.01.2019 та від 18.01.2019) за телефонними номерами, вказаними позивачем у позовній заяві. Однак, вжиті судом заходи не дали позитивного результату, оскільки перший номер телефону (92-15-85) не обслуговується, а за другим номером телефону (74-17-03) абонент не відповідає.

В той же час, приписами ч. 8 ст. 120 ГПК України встановлено, що якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Відповідно до частини сьомої цієї статті у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Тож, з огляду на відсутність у матеріалах справи заяви позивача про зміну номерів телефонів і факсів, які останній повідомив суду, наявні у матеріалах справи телефонограми вважаються переданими позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Однак, ігнорування позивачем виклику його представника до суду з метою надання останнім пояснень по суті та повідомлень суду щодо необхідності вчинення визначених ним процесуальних дій позбавляє суд можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі.

Від відповідача 31.01.2019 до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви по справі №904/5464/18. Клопотання відповідача обґрунтоване тим, що по справі №901/321/18, яка була підставою для позову, 29.01.2019 скасовано рішення першої та апеляційної інстанцій і справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду. Також у клопотанні відповідач зазначив, що позивач знаходиться в стадії припинення і не має представників, не приймає участі у судових засіданнях, чим позбавляє відповідача права поставити йому питання. З огляду на наведене відповідач просить суд залишити позову по справі №904/5464/18 без розгляду.

Тож, виходячи з обставин справи та з урахуванням клопотання відповідача, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Частиною першою статті 183 ГПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Така правова норма кореспондується з п. 4 ч. 1 ст. 226 цього Кодексу, за яким суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Позивачем заява про розгляд справи за його відсутності не подана, що свідчить про свідоме невиконання останнім вимог суду. В той же час повне та всебічне з'ясування обставин у даній справі потребує участі позивача у зв'язку з необхідністю надання ним витребуваних судом документів та пояснень по суті справи.

Відповідно до задекларованого у ст. 14 принципу диспозитивності господарського судочинства учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В той же час статтею 13 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як вже зазначалося вище у цій ухвалі, судом 10.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ГПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Суд свої процесуальні обов'язки щодо повідомлення учасників справи виконав належним чином у повному обсязі, про що свідчать матеріали справи.

Положеннями ч. 3 ст. 177 ГПК України передбачено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст. 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Враховуючи складність спору, суд визнав явку у судове засідання представників учасників справи обов'язковою та надав сторонам час для підготовки та подання до суду своїх правових позицій, а також у позивача витребував оригінали документів, доданих до позовної заяви у копіях - для огляду в судовому засіданні.

При цьому, намагаючись у повній мірі виконати завдання підготовчого провадження з метою отримання всіх необхідних доказів для об'єктивного розгляду справи, суд оголошував перерву в підготовчому засіданні через неявку позивача.

Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання учасниками справи доказів і заперечень.

Однак, матеріалами справи не містять підтвердження виконання позивачем вимог суду як в частині подання документів, так і в частині явки у судове засідання.

Подаючи позов до суду, а згодом не з'являючись у судові засідання та не повідомляючи причин неявки, позивач свідомо зловживає процесуальними обов'язками, що перешкоджають виконанню завдань підготовчого провадження та, як наслідок, об'єктивного вирішення спору по суті.

Згідно з частинами 1, 2 статті 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що встановлений законом строк підготовчого провадження майже вичерпано, суд приходить до висновку, що у позивача було достатньо часу для виконання вимог, покладених на нього судом. Більше того, відповідач повністю заперечив проти позову, про що свідчить наявний у матеріалах справи відзив на позовну заяву, тож позивач мав надати обґрунтовану відповідь на нього. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів у підтвердження правової позиції позивача та взагалі виконання ним вимог ухвал суду, так само як і заяв чи клопотань щодо поважності причин відсутності представника позивача та невиконання ним вимог, покладених на позивача судом.

Тому в силу вищенаведених приписів чинного процесуального законодавства суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судового збору суд керується наступним.

Частиною другою 2 статті 226 ГПК України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 4 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, у суду відсутні підстави для повернення позивачу судового збору за подання ним позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 226, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Комунального закладу "Криворізька міська лікарня № 1" Дніпропетровської обласної ради" залишити без розгляду.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 04.02.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.Д. Воронько