УХВАЛА

м. Київ

22.01.2019Справа № 910/569/19

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (39630, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Велика набережна, б. 9)

до Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 62)

про стягнення 1 253 461,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" про стягнення 1 253 461,11 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі позовної заяви Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області для її подальшого розгляду в межах справи №917/814/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" визначено, що до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство, а також справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, за певними винятками.

Частиною 6 статті 12 ГПК України передбачено, що справи про банкрутство розглядаються господарськими судами у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 9 Інформаційного Листа Вищого господарського суду України від 21.07.2016 № 01-06/2511/16, слід мати на увазі, що частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 21.03.2017 у справі № 21-5878а15 "з моменту порушення провадження щодо банкрутства позивача він перебуває в особливому правовому режимі, визначеному Законом N 2343-XII, і розгляд спорів про стягнення з нього грошових зобов'язань зі сплати сум страхових внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування, в тому числі штрафних санкцій та пені у зв'язку з несвоєчасною їх сплатою (несвоєчасним перерахуванням), має здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство".

Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб'єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а таким судом є суддя, який розглядає справу про банкрутство. Законодавець, змінюючи підсудність розгляду таких вимог, в тому числі й поточних, надав перевагу тому, що результат розгляду поточних вимог майнового характеру до відповідача-боржника може мати наслідком зменшення його активів, збільшення кредиторської заборгованості та зачіпати права та інтереси кредиторів боржника, вимоги яких визнано судом та включено до реєстру. З іншого боку, поточний кредитор, визнавши за ухвалою суду свої вимоги, як безспірні, не позбавлений можливості отримання наказу суду та його виконання у процедурі розпорядження майном через державну виконавчу службу стягненням коштів з рахунку боржника, або за рахунок виділення майна боржника на задоволення поточних вимог за участі такого боржника в межах провадження у справі про банкрутство та з урахуванням приписів статті 19 Закону про банкрутство.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі 910/3860/18.

Таким чином, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ.

Як вбачається із позовної заяви №23898/13-09 від 28.12.2018, Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звертаючись з позовом до суду просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пенсії, призначених за Списком №1 (422810,66 грн.) та за Списком №2 (830650,45 грн.).

При цьому, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі №917/814/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що розгляд позовних вимог Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" 1 253 461,11 грн. невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пенсії, має здійснюватися Господарським судом міста Києва в межах справи №917/814/16 про банкрутство відповідача з метою врахування особливостей провадження у справі про банкрутство щодо формування пасиву боржника, в тому числі за рахунок майнових вимог позивача.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.ст. 20, 30, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати матеріали позовної заяви Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №23898/13-09 від 28.12.2018 для їх розгляду в межах справи №917/814/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ".

Ухвала набирає законної сили 22.01.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин