РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2019Справа № 910/15709/18

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Союз»

про стягнення 321 370,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Союз» (надалі - ТОВ «Сталь Союз») про стягнення 321 370,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ «Сталь Союз» грошового зобов'язання згідно умов договору за послугою «Розстрочка» №б/н від 08.06.2016, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості за кредитом у розмірі 84 615,38 грн., заборгованості за процентами за користуванням кредитом у розмірі 110 162,86 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 29 446,12 грн., а також заявляє про стягнення пені у розмірі 97 146,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена ухвала суду направлена на адресу відповідача, яка зазначена в позові та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №804, проте поштове відправлення повернулось на адресу суду із зазначенням причини повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 27.11.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано, будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

ТОВ «Сталь Союз», підписавши заяву від 05.12.2014 на відкриття рахунку в АТ КБ «Приватбанк» (банк), приєдналося і погодилося із Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами Банка, розміщеними на офіційному сайті Банка www.privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування №б/н від 05.12.2014.

08.06.2016 ТОВ «Сталь Союз» звернулось до АТ КБ «Приватбанк» із заявкою №141408 про надання кредиту на умовах «Розстрочка», яка разом із Заявкою про приєднання до Умов та Правил, Тарифів Банку, Умовами й Правилами надання банківських послуг, розміщеними на офіційному сайті Банка www.privatbank.ua, складають договір за послугою «Розстрочка» від 08.06.2016.

Статтею 509 Цивільного кодексу України, статтею 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При цьому, за приписами ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Отже, між сторонами було укладено договір банківського обслуговування від 05.12.2014 та договір за послугою «Розстрочка» від 08.06.2016 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у сумі 100 000,00 грн., яка 08.06.2016 перерахована на поточний рахунок №3046, що підтверджується випискою по поточному рахунку №4155.

Умовами Договору сторони передбачили строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів та те, що повернення тіла кредиту здійснюється щомісячним погашенням протягом 12 місяців рівними частинами - 7 692,31 грн. до календарного місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Відповідно до п. 3.2.6.3.1 Договору повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його розрахунковому рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначені в заявці (Банк здійснює списання позитивного залишку на розрахунковому рахунку клієнта в сумах, необхідних для здійснення внеску на погашення кредиту). Остаточний термін погашення кредиту прирівнюється до дати останнього платежу. Згідно ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта) (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення чи інших)). У разі непогашення заборгованості за цим Договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. В разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого з зобов'язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Згідно з п. 3.2.6.5.3 Договору Клієнт зобов'язаний повернути кредит в термін і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.6.3.1, 3.2.6.5.16, 3.2.6.6.2, а також вказані в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, позивач виконав свої договірні зобов'язання, надавши ТОВ «Сталь Союз» кредитний ліміт у сумі 100 000 грн., що підтверджується виписками з рахунку.

Приймаючи до уваги визначений Договором строк повернення кредитних коштів, суд встановив, що строк виконання відповідачем обов'язку з повернення отриманих кредитних коштів настав, проте станом на момент розгляду справи за ТОВ «Сталь Союз» рахується залишок неповернутого кредиту у розмірі 84 615,38 грн., що підтверджується виписками з рахунку.

За користування відповідачем кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк» нараховані проценти у розмірі 110 162,86 грн. та комісія у розмірі 29 446,12 грн.

Так, при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 69 (шістдесят дев'ять) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку, передбаченого п. 3.2.6.3.1, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.2.6.3.4 Договору).

Згідно з п. 3.2.6.5.2 Договору клієнт зобов'язаний оплатити щомісячну комісію за користування кредитом відповідно до п. 3.2.6.3.3.

За користування кредитом в період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.6.1, 3.2.6.2, 3.2.6.3, 3.2.6.3.1 цього Договору клієнт платить відсотки в розмір, зазначеному в п. 3.2.6.3.3 (п. 3.2.6.9 Договору).

Згідно із ст. 212 Цивільного кодексу України у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.6.5.2, 3.2.6.5.3 цього Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.6.3.4 цього Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов Договору, встановленого п. 3.2.6.3.1 цього Договору) (п. 3.2.6.9.1 Договору).

Розрахунок і нарахування комісії за користування кредитом здійснюється 5 числа наступного місяця від дати списання коштів з позикового рахунку і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості по кредиту (п. 3.2.6.9.6 Договору).

Нарахування прострочених процентів за користування кредитом здійснюється щодня, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не враховується (п. 3.2.6.9.7 Договору).

Відповідно до умов Договору комісія за користування кредитом складає 2,9% в місяць від суми кожного платежу, ініційованого за рахунок кредитних коштів, оплачується 5 числа кожного наступного місяця на протязі 12 місяців.

Пунктом 3.2.6.3.3 Договору передбачено, що за користування послугою Клієнт сплачує щомісячну комісію згідно Тарифам, зазначеним в п. 3.2.6. Датами сплати процентів є дати сплати платежів, зазначених в Заявці. У разі несплати процентів у визначений строк вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання Договору відповідно до п. 3.2.6.6.2). У разі дострокового погашення заборгованості за Послугою разово стягується щомісячна комісія.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив, внаслідок чого ТОВ «Сталь Союз» має заборгованість за кредитом у розмірі 84 615,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 110 162,86 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 29 446,12 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ТОВ «Сталь Союз» суми заборгованості за кредитом у розмірі 84 615,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 110 162,86 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 29 446,12 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 97 146,16 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.2.6.10.1 Договору передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачений п.п. 3.2.6.3.3, 3.2.6.3.1 термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.6.9, 3.2.6.3.1, 3.2.6.3.3 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язання здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов'язання мало бути виконане Клієнтом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про те, що розрахунок правильний, а відтак вимога про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за Договором у розмірі 97 146,16 грн. є правомірною та обґрунтованою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Сталь Союз» на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 84 615,38 грн., заборгованості за процентами за користуванням кредитом у розмірі 110 162,86 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 29 446,12 грн. та пені у розмірі 97 146,16 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Союз» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницкого, будинок 16; ідентифікаційний код 39462522) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у розмірі 84 615 (вісімдесят чотири тисячі шістсот п'ятнадцять) грн. 38 коп., заборгованість по процентам за користуванням кредитом у розмірі 110 162 (сто десять тисяч сто шістдесят дві) грн. 86 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 29 446 (двадцять дев'ять тисяч чотириста сорок шість) грн. 12 коп., пеню у розмірі 97 146 (дев'яносто сім тисяч сто сорок шість) грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 4 820 (чотири тисячі вісімсот двадцять) грн. 56 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий