ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/547/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

Суддів: Ярош А.І., Колоколова С.І;

секретар судового засідання Соловйова Д.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року, м. Одеса, суддя Демешин О.А.

у справі № 916/547/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Югстройагро»

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 680 071 грн. 08 коп.

(суддя першої інстанції: Демешин О.А., час та місце ухвалення рішення: 21.05.2018 року, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29).

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югстройагро», в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Югстройагро» заборгованість за кредитним договором від 13.09.2007 року №07/07SME у сумі 680 071 грн. 08 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 00 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 304 061 грн. 05 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредитного договору 24 029 грн. 64 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів 41441 грн. 14 коп., інфляційні збитки 310 539 грн. 25 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на 07.04.2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 13.09.2007 року №07/07SME в частині сплати процентів, пені та інфляційних збитків.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі №916/547/18 (суддя Демешин О.А.) позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Югстройагро» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» 304 061 грн. 05 коп. боргу по процентам за користування кредитом, 41441 грн. 14 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів, 310 539 грн. 25 коп. інфляційних та 9840 грн. 97 коп. судового збору, в решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредитного договору не підлягають задоволенню через те, що за умовами укладеного між сторонами справи Кредитного договору № 07/07 SME, п. 1.1.2.- термін остаточного повернення кредиту « 12» вересня 2008 року включно, тобто нарахування пені за несвоєчасне погашення кредитного договору слід було припинити 13.02.2009 року, однак, позивачем зроблено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту, починаючи з 07.10.2016 року. Позовні вимоги в іншій частині визнано судом першої інстанції законними і обґрунтованими.

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі №916/547/18 в частині відмови у стягненні з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредитного договору у розмірі 24 029 грн. 64 коп. і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована частковим порушенням норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що судова практика виходить з того, що істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов'язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо.

Ухваливши оскаржуване рішення, судом першої інстанції було фактично позбавлено позивача права на отримання частини суми неустойки у відповідності до умов кредитного договору та, в свою чергу, звільнено відповідача від встановленої законодавством і умовами кредитного договору відповідальності за невиконання умов кредитного договору.

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/547/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за ОСОБА_2 від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 року справу № 916/547/18 прийнято до свого провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів Богацьої Н.С., Колоколова С.І. до свого провадження та призначено розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2018 року у справі № 916/547/18 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі №916/547/18 прийнято до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії: ОСОБА_3, ОСОБА_2

Відповідач своїм правом відповідно до ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції.

В судове засідання представники учасників справи не зявились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, копії реєстру вихідної кореспонденції Південно-західного апеляційного господарського суду. Учасники справи про причини неявки суд не повідомили та не скористались своїми процесуальними правами на участь у судових засіданнях. Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалась обовязковою, тому колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне переглянути справу у межах доводів апеляційної скарги, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в справі № 916/547/18.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі №916/547/18 не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_4» (Кредитодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Югстройагро» (Позичальник) було укладено кредитний договір від 13.09.2007 року № 07/07SME, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Кредит надається у сумі 170 000 грн. 00 коп. з терміном остаточного повернення кредиту « 12» вересня 2008 року включно.

У п. 4.3 кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в національній валюті України в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п.1.1.3 цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними Кредитодавцем.

Згідно з п. 4.5, 4.6 кредитного договору сторони погодилися, що Кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, а Позичальник зобовязаний виконати цю вимогу за реквізитами та у день, що вказані Кредитодавцем у письмовій вимозі. Після повного погашення заборгованості Позичальника за цим договором дія договору припиняється. Якщо до дня, зазначеного у письмовій вимозі Кредитодавця, Позичальник не погасив заборгованість у повному обсязі, Кредитодавець має право на позасудове звернення стягнення на предмет застави/іпотеки. У разі прострочення Позичальником виконання грошового зобовязання за цим договором, він зобовязується на вимогу Кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим договором на суму боргу, за реквізитами та у день, вказаними Кредитодавцем. При розрахунку суми боргу, належної до сплати, з урахуванням встановленого індексу інфляції, який є меншим за одиницю, індекс інфляції приймається рівним одиниці.

Кредитний договір набирає чинності з дати його укладання і діє до повного виконання (п. 7.4 кредитного договору).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.05.2009 року у справі № 17/40-09-1624 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_4 задоволені в повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГСТРОЙАГРО» на користь Відкритого акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_4 1 170 000 грн. 00 коп. неповернутого тіла кредиту, 8 973 грн. 77 коп. простроченої заборгованості по відсоткам, 33 130 грн. 13 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 563 грн. 55 коп. пені за несвоєчасне повернення процентів, 2 126 грн. 67 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. за послуги інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.08.2009 року рішення Господарського суду Одеської області від 25.05.2009 року у справі № 17/40-09-1624 залишено без змін.

Позивач зазначає, що заборгованість за кредитним договором від 13.09.2007 року №07/07SME відповідачем не погашена, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на те, що апеляційний господарський суд обмежений у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України доводами апеляційної скарги, а позивач вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 304 061 грн. 05 коп. боргу по процентам за користування кредитом, 41441 грн. 14 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів, 310 539 грн. 25 коп. інфляційних та оскаржує судове рішення тільки в межах 24 029 грн. 64 коп. за несвоєчасне погашення кредитного договору, Південно-західний апеляційний господарський суд перевіряє правомірність винесеного рішення судом першої інстанції тільки в частині стягнення з відповідача на користь позивача 24 029 грн. 64 коп. за несвоєчасне погашення основної заборгованості по кредитному договору.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.ст. 549, 550, 551 Цивільного кодексу України пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Водночас у відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.3 кредитного договору не визначено іншого строку, ніж встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Апеляційна інстанція вважає, що позивачем не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції правильність розрахунку пені за несвоєчасне погашення кредитного договору, починаючи з 07.10.2016 року, тоді як цей розрахунок є складовою ціни позову і повинен бути обґрунтованим та підтвердженим умовами договору.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем зроблено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту розмірі 24 029 грн. 64 коп. без врахування вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, оскільки за умовами договору термін остаточного повернення кредиту « 12» вересня 2008 року включно. Тому, за відсутності іншої домовленості між сторонами, нарахування пені за несвоєчасне погашення кредитного договору слід було припинити 13.02.2009 року. Однак, позивачем, зроблено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту, починаючи з 07.10.2016 року, що не відповідає приписам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки не підтверджені матеріалами справи і спростовуються вищенаведеними висновками суду апеляційної інстанції.

Зокрема, скаржник, посилаючись на судову практику, не вказує конкретних судових рішень, а також не наводить обґрунтованих підстав для скасування рішення суду в порядку ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства в частині нарахування пені на тіло кредиту місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі №916/547/18 в межах доводів і вимог апеляційної скарги відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі № 916/547/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2018 року у справі №916/547/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_5
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2