ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/324/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2018 у справі

за позовом Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.М.", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Одеська міська рада звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.М." (далі - ТОВ "І.Т.М.") про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 138 211,81 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 555,55 грн, 3% річних у розмірі 1 801,76 грн.

1.2. Згідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 26.07.2017 Одеська міська рада просила суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за землю за період з 01.09.2015 по 30.06.2017 у сумі 195 926,10 грн, 3% річних у сумі 5 190,18 грн, інфляційні втрати у сумі 27 827,94 грн.

1.3. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань зі сплати орендної плати за договором оренди землі.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. 04.06.2008 між Одеською міською радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "ІТМ" (орендар), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т.М.", укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 2 921 м2, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 9, згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору.

2.2. Договір укладено терміном на 5 років, але не пізніше організації промвузлового проїзду для експлуатації та обслуговування складських будівель (пункт 3.1 договору)

2.3. Згідно до пункту 12.5 дія договору припиняється у випадку, зокрема, закінчення терміну, на який орендарю було надано у користування земельну ділянку.

2.4. У відповідності до пункту 3.2 договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

2.5. Відповідно до пункту 7.1 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим у якому він одержав її в оренду.

2.6. Пунктом 9.4.1 договору передбачено обов'язок орендаря виконувати встановлені щодо об'єкта оренди зобов'язання, додержувати вимог, встановлених Законом України "Про оренду землі", виконувати обов'язки відповідно до умов договору і Земельного кодексу України.

2.7. Договір від 04.06.2008 посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та 01.04.2009 зареєстровано в Одеській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 24.

2.8. Сторонами по справі підписано акт прийому-передачі в оренду ТОВ "І.Т.М." земельної ділянки площею 2 921 м2 за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 9.

2.9. Судами встановлено, що відповідач набув право оренди земельної ділянки площею 2 921м2 на строк до 01.04.2014.

2.10. 07.04.2014 Департаментом комунальної власності Одеської міської ради директору ТОВ "І.Т.М" направлено листа № 01-13/2915, в якому повідомлялось про закінчення терміну дії договору, та пропонувалось звернутися на ім'я в.о. Одеського міського голови щодо подовження терміну дії договору у зв'язку з закінченням строку дії договору, або повернути дану земельну ділянку орендодавцеві згідно з нормами чинного законодавства.

2.11. Відповідач з відповідною заявою про продовження дії договору не звертався, земельну ділянку за актом приймання-передачі не повернув, додаткову угоду не було укладено.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2018 (колегія суддів у складі: Щавинської Ю.М., Літвінова С.В., Оборотової О.Ю.) у задоволенні позову відмовлено, з підстав того, що строк дії договору закінчився 01.04.2014, додаткової угоди про продовження дії договору в порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі" між сторонами не укладено, а тому відсутні підстави для стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.06.2015 по 31.10.2016.

3.2. Постановою колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 у складі: Ярош А.І., Діброви Г.І., Разюк Г.П. рішення суду першої інстанції залишено без змін за тих же підстав.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. Одеська міська рада у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4.2. Скаргу мотивовано неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статей 33, 34 Закону України "Про оренду землі". Скаржник також наголошує, що висновки судів про те, що з 01.04.2014 у відповідача припинились зобов'язання зі сплати орендної плати за землю у зв'язку із закінчення договору оренди, суперечать чинному законодавству, оскільки спірний договір оренди є продовженим в силу частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" за принципом мовчазної згоди тому, що він як орендодавець не висловив заперечень протягом одного місяця після закінчення строку дії договору; вказана земельна ділянка не повернута Одеській міській раді як орендодавцю та фактично перебуває у користування ТОВ "І.Т.М."; укладення додаткової угоди направлене перш за все на належне оформлення в письмовій формі договірних відносин сторін у подальшому, однак не є тією обставиною, з якою закон пов'язує сам факт пролонгації орендних відносин; під час розгляду справи № 916/636/15-г про внесення змін до договору оренди землі від 04.06.2008 ТОВ "І.Т.М." не заперечувало проти можливості внесення змін до договору з підстав закінчення строку його дії.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. ТОВ "І.Т.М." у відзиві просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, посилаючись на фактичні обставини справи та зміст статті 33 Закону України "Про оренду землі".

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

6.3. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

6.4. Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

6.5. При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно із цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді".

6.6. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

6.7. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, а орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 920/739/17.

У справі, що переглядається у касаційному порядку, колегія суддів не вважає за необхідне відступати від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду.

6.8. Як встановлено судами попередніх інстанцій 01.04.2014 строк дії договору оренди землі закінчився, проте, з 01.04.2014 до дати звернення Одеської міської ради до суду, додаткових угод до договору стосовно продовження строку дії договору не укладалось.

6.9. З огляду на викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.06.2015 по 31.10.2016.

6.10. Аргументи скаржника про те, що спірний договір оренди є продовженим на тих самих умовах і на той самий строк за принципом мовчазної згоди, про те, що укладення додаткової угоди є лише оформленням в письмовій формі пролонгації договірних відносин сторін, про те, що відповідач продовжував сплачувати орендну плату після 01.04.2014, що свідчить про автоматичну пролонгацію договірних відносин між сторонами, про неврахування положень статті 34 Закону України "Про оренду землі" та абзацу 2 статті 287 Податкового кодексу України, про неврахування судового рішення у справі № 916/636/15-г вже розглядалися судами попередніх інстанцій і їм було надано належну правову оцінку. При цьому в силу статті 300 ГПК України Касаційна інстанція з огляду на межі розгляду справи не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

7.2. Рішення та постанова попередніх судових інстанцій відповідають нормам чинного законодавства і мають бути залишені без змін.

8. Судові витрати

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2018 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір