ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2019р. Справа №905/2226/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний Дім «Геліос», м.Лиман

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика», с.Діанівка

про стягнення заборгованості в сумі 55029,91грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний Дім «Геліос», м.Лиман, Донецька область, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика», с.Діанівка, Волноваський район, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 55029,91 грн., у тому числі пеня в сумі 50661,24 грн. та три проценти річних в сумі 4368,67 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором поставки №100418кк від 10.04.2018р., видаткові накладні №РН-0000110 від 12.04.2018р., №РН-0000113 від 14.04.2018р., №РН-0000116 від 17.04.2018р., №РН-0000137 від 24.04.2018р., рахунки-фактури №СФ-0000119 від 12.04.2018р., №СФ-0000122 від 14.04.2018р., №СФ-0000125 від 17.04.2018р., №СФ-0000148 від 24.04.2018р., товарно-транспортні накладні №б/н від 12.04.2018р., №б/н від 14.04.2018р., №б/н від 14.04.2018р., №б/н від 14.04.2018р., №б/н від 17.04.2018р., №б/н від 17.04.2018р., №б/н від 17.04.2018р., №б/н від 17.04.2018р., №3 від 24.04.2018р., податкові накладні, реєстр розрахункових документів ПАТ «ПУМБ» за період з 12.04.2018р. по 06.09.2018р., платіжні доручення, розрахунок суми боргу.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Діанівська птахофабрика»

зареєстроване за адресою: 85783, Донецька обл., Волноваський р-н., с. Діанівка, вул. Миру, буд. 1 А, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом (повідомлення про вручення поштових відправлень від 18.12.2018р., 10.01.2019р.).

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

10.04.2018р. між сторонами був підписаний договір поставки №100418кк, за умовами якого постачальник (позивач) зобовязався поставити (передати) у власність покупця (відповідача) кукурудзу фуражну (далі іменованого товар), а покупець зобовязався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату (п.1.1 договору).

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов'язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.1 договору поставка товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010р.). Базою поставки є умова СРТ: Донецька обл., Бахмутський район, с.Бахмутське. Цех з виробництва кормів ПРАТ «Бахмутський аграрний союз».

Поставка товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість товару, що зазначена у видатковій накладній (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору поставка товару здійснюється в строки з 10.04.2018р. по 27.04.2018р.

Згідно п.3.3 договору право власності на товар від постачальника до покупця переходить за цим договором з моменту передачі товару постачальником.

Датою поставки товару є дата розвантаження товару, вказана у видатковій накладній (п.3.5 договору).

Згідно п.5.1 договору кількість товару 300 (триста) тн.+/- 10%.

За умовами п.5.2 договору ціна на товар встановлюється в національній валюті України та складає 5500,00 грн. за 1 тонну, у т.ч. ПДВ. Ціна за одиницю товару без урахування ПДВ зазначається у гривнях з копійками (не більше двох знаків після коми).

Відповідно до п.5.3 договору загальна вартість товару, що поставляється на умовах цього договору складає 1650000,00 грн. у т.ч. ПДВ 275000,00 грн.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.05.2018р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.9.1 договору).

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар за видатковими накладними №РН-0000110 від 12.04.2018р., №РН-0000113 від 14.04.2018р., №РН-0000116 від 17.04.2018р., №РН-0000137 від 24.04.2018р. на загальну суму 1581798,84 грн.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.1 договору оплата вартості партії товару проводиться покупцем шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (пяти) банківських днів після дати поставки товару.

Таким чином, відповідач мав сплатити вартість товару, отриманого від позивача:

- за видатковою накладною №РН-0000110 від 12.04.2018р. в строк до 19.04.2018р.;

- за видатковою накладною №РН-0000113 від 14.04.2018р. в строк до 20.04.2018р.;

- за видатковою накладною №РН-0000116 від 17.04.2018р. в строк до 24.04.2018р.;

- за видатковою накладною №РН-0000137 від 24.04.2018р. в строк до 03.05.2018р.

Як вбачається з наданих до матеріалів позовної заяви реєстрів розрахункових документів ПАТ «ПУМБ» за період з 12.04.2018р. по 06.09.2018р. та платіжних доручень, відповідач умови договору щодо оплати вартості отриманого товару виконав, однак з порушенням погоджених сторонами строків оплати, зокрема:

- видаткову накладну №РН-0000110 від 12.04.2018р. (рахунок-фактури №СФ-0000119 від 12.01.2018р.) на суму 147839,89 грн. відповідач оплатив 24.04.2018р. на суму 37839,89 грн., 27.04.2018р. на суму 92400,00 грн., 02.05.2018р. на суму 17600,00 грн., тоді як повинен був оплатити до 19.04.2018р.;

- видаткову накладну №РН-0000113 від 14.04.2018р. (рахунок-фактури №СФ-0000113 від 14.04.2018р.) на суму 566499,59 грн. відповідач оплатив 03.05.2018р. на суму 126499,59 грн., 03.05.2018р. на суму 50000,00 грн., 07.05.2018р. на суму 100000,00 грн., 08.05.2018р. на суму 80000,00 грн., 10.05.2018р. на суму 60000,00 грн., 11.05.2018р. на суму 100000,00 грн., 14.05.2018р. на суму 49000,00 грн., 15.05.2018р. на суму 1000,00 грн., тоді як повинен був оплатити до 20.04.2018р.;

- видаткову накладну №РН-0000116 від 17.04.2018р. (рахунок-фактури №СФ-0000125 від 17.04.2018р.) на суму 693219,49 грн. відповідач оплатив 15.05.2018р. на суму 42219,49 грн., 15.05.2018р. на суму 11000,00 грн., 16.05.2018р. на суму 43219,49 грн., 18.05.2018р. на суму 100000,00 грн., 21.05.2018р. на суму 70000,00 грн., 22.05.2018р. на суму 70000,00 грн., 23.05.2018р. на суму 70000,00 грн., 25.05.2018р. на суму 84780,51 грн., 30.05.2018р. на суму 50000,00 грн., 31.05.2018р. на суму 40000,00 грн., 01.06.2018р. на суму 57000,00 грн., 04.06.2018р. на суму 55000,00 грн., тоді як повинен був оплатити до 24.04.2018р.;

- видаткову накладну №РН-0000137 від 24.04.2018р. (рахунок-фактури №СФ-0000148 від 24.04.2018р.) на суму 174239,87 грн. відповідач оплатив 12.09.2018р. на суму 3000,00 грн., 13.09.2018р. на суму 10000,00 грн., 14.09.2018р. на суму 10000,00 грн., 17.09.2018р. на суму 10000,00 грн., 19.09.2018р. на суму 15239,87 грн., 27.09.2018р. на суму 16000,00 грн., 01.10.2018р. на суму 20000,00 грн., 02.10.2018р. на суму 15000,00 грн., 03.10.2018р. на суму 15000,00 грн., 04.10.2018р. на суму 15000,00 грн., 09.10.2018р. на суму 20000,00 грн., 12.10.2018р. на 15000,00 грн., 16.10.2018р. на суму 10000,00 грн., тоді як повинен був оплатити до 03.05.2018р.

Таким чином, за висновками, свої зобовязання щодо своєчасної сплати позивачу грошових коштів за поставлений товар всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України відповідач виконав з простроченням.

За приписом ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.551 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України предметом неустойки є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства, при цьому розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно з п.7.4 договору прострочення оплати товару або термінів його (товару) постачання спричиняє за собою право добросовісної сторони стягнення пені з винного боку у розмірі 2 (подвійної) облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення від загальної сум заборгованості за кожен день прострочення.

На підставі вказаного пункту договору позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 20.04.2018р. по 15.10.2018р. в сумі 50661,24 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 4368,67 грн. за період з 20.04.2018р. по 15.10.2018р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та трьох процентів річних, суд визнає його невірним, оскільки позивачем допущені арифметичні помилки при здійснені розрахунку пені та трьох процентів річних за видатковою накладною №РН-0000116 від 17.04.2018р. за період з 17.05.2018р. по 17.05.2018р., за видатковою накладною №РН-0000137 від 24.04.2018р. за період з 02.10.2018р. по 02.10.2018р., з 04.10.2018р. по 08.10.2018р. В свою чергу, у зв'язку з частковим погашенням заборгованості 08.05.2018р., 14.05.2018р. за видатковою накладною №РН-0000113 від 14.04.2018р., та 13.09.2018р., 14.09.2018р. за видатковою накладною №РН-0000137 від 24.04.2018р. нарахування пені та трьох процентів повинно бути проведено на зменшену суму за видатковою накладною №РН-0000113 від 14.04.2018р. на суму 210000,00 грн. за період з 08.05.2018р. по 08.05.2018р., на суму 1000,00 грн. за період з 14.05.2018р. по 14.05.2018р., за видатковою накладною №РН-0000137 від 24.04.2018р. на суму 161239,87 грн. за період з 13.09.2018р. по 13.09.2018р., на суму 151239,87 грн. за період з 14.09.2018р. по 16.09.2018р. Крім того, позивачем при здійснені розрахунку пені та трьох процентів річних за видатковою накладною №РН-0000116 від 17.04.2018р. за період з 25.04.2018р. по 14.05.2018р. не вірно визначено дні прострочення.

Разом з тим, розрахунок пені за видатковими накладними №РН-0000110 від 12.04.2018р. за період з 20.04.2018р. по 23.04.2018р., з 28.04.2018р. по 01.05.2018р., №РН-0000113 від 14.04.2018р. за період з 11.05.2018р. по 13.05.2018р., та трьох процентів річних за видатковими накладними №РН-0000110 від 12.04.2018р. за період з 20.04.2018р. по 23.04.2018р., №РН-0000113 від 14.04.2018р. за період з 11.05.2018р. по 13.05.2018р., №РН-0000137 від 24.04.2018р. за період з 10.10.2018р. по 11.10.2018р. є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, а тому підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем на підставі ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України.

Як наслідок, за результатами проведеного судом перерахунку пені та трьох процентів річних стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 49876,41 грн. та три проценти річних в сумі 4299,88 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення пені в сумі 784,83 грн. та трьох процентів річних в сумі 68,79 грн. є неправомірним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає з відповідача на користь позивача пеня в сумі 49876,41 грн. та три проценти річних в сумі 4299,88 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 46, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний Дім «Геліос», м.Лиман, Донецька область до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика», с.Діанівка, Волноваський район, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 55029,91 грн., у тому числі пеня в сумі 50661,24 грн. та три проценти річних в сумі 4368,67 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» (85783, Донецька обл., Волноваський р-н., с. Діанівка, вул. Миру, буд. 1 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний Дім «Геліос» (84406, Донецька обл., м.Лиман, вул.Дубоноса, 1, п/р НОМЕР_1 а ПАТ «Перший Український міжнародний банк», МФО 334851, ) пеню в сумі 49876,41 грн. та три проценти річних в сумі 4299,88 грн., судовий збір в сумі 1734,67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 22.01.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 23.01.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина