Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/746/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" (м.Київ)

про зобов'язання повернення орендованого нерухомого майна та стягнення 1338,24грн.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" повернути Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" орендоване нерухоме майно, а саме майданчик площею 3,2кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, Бондарівська сільрада, село Ушиця, станція Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці у відповідності до п.10.7-10.10 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.09.2014р №1573; стягнення 1338,24грн неустойки та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.09.2018р прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Розгляд даної справи в підготовчому провадженні неодноразово відкладався. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.10.2018р продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 15.11.2018р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 15.11.2018р до 28.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.11.2018р закрито підготовче провадження та призначено справу №906/746/18 до судового розгляду по суті на 20.12.2018р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.12.2018р було перепризначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.01.2019р.

Позивач в судове засідання 15.01.2019р повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (т.2, а.с.144).

10.01.2019р від Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" на адресу суду надійшла заява від 08.01.2019р про розгляд справи без участі представника позивача, в якій представник просив позов задовольнити у повному обсязі (т.2, а.с.150-151).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка на заяві від 18.12.2018р, згідно якої представник відповідача ОСОБА_1 отримав копію ухвали господарського суду від 17.12.2018р (т.2, а.с.144).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Враховуючи те, що неявка в засідання суду представників сторін не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2014р між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" (відповідач/орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1573 (далі-договір) (т.1, а.с.15-17).

Відповідно до п.1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - майданчик площею 3,2кв.м. (реєстровий №04713033.35. БКТЦВК063), що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу - "Коростенської дирекції залізничних перевезень" ДТГО "Південно-Західна залізниця", відноситься до сфери управління Міністерства інфраструктури України та знаходиться за адресою: Коростенський район, Бондарівськас/р, с.Ушиця, ст.Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість за станом на 31.03.2014р і становить 2329,00грн.

Згідно з пунктом 1.2 договору, майно передане в оренду для встановлення металевої щогли на залізобетонній опорі з метою надання послуг з доступу до Інтернету.

30.09.2014р актом приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" прийняло в строкове платне користування нерухоме майно майданчик площею 3.2кв.м. (реєстровий №04713033.35. БКТЦВК063), що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу - "Коростенської дирекції залізничних перевезень" ДТГО "Південно-Західна залізниця", відноситься до сфери управління Міністерства інфраструктури України та знаходиться за адресою: Коростенський район, Бондарівська с/р, с.Ушиця, ст.Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці (т.1, а.с.18).

Договір укладено до 01.04.2015 включно (п.10.1 договору).

01.04.2015р сторони додатковим договором №1 до договору продовжили дію договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності до 01.08.2015р включно (т.1, а.с.19).

17.07.2015р сторони додатковим договором №2 до договору продовжили дію договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності до 31.12.2015 року включно (т.1, а.с.19, на звороті).

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області втратило право виступати орендодавцем щодо нерухомого майна переданого за договором №1573 від 30.09.2014р у звязку з утворенням ПАТ "Українська залізниця" відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" №4442-6 від 23.02.2012р та Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

ПАТ "Укрзалізниця" набуло статусу орендодавця, у звязку з чим 04.03.2016р було укладено відповідний додатковий договір (т.1, а.с.20), яким внесені, зокрема, наступні зміни до договору оренди:

- орендодавцем майна за договором оренди №1573 від 30.09.2014р є ПАТ "Укрзалізниця". Найменування балансоутримувача змінено на структурний підрозділ виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця";

- орендна плата за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року - становить 133,38грн;

- орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - Виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії "Південно-Західна Залізниця" ПАТ "Укрзалізниця";

- договір діє з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року включно.

Інші умови договору, не порушені даним додатковим договором, залишені без змін.

04.03.2016р актом приймання-передачі ПАТ "Українська залізниця" передало, а ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" прийняло в строкове платне користування нерухоме майно майданчик, що знаходиться за адресою: Коростенський район, Бондарівськас/р, с. Ушиця, ст.Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці, площею 3.2кв.м., вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.03.2014р і становить за незалежною оцінкою 2329,00грн (т.1, а.с.22).

В подальшому, 11.04.2016р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір, яким пункт 10.1 викладено в наступній редакції: "Цей договір діє до 30 червня 2016 року включно" (т.1, а.с.23).

27.07.2016р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір, яким пункт 10.1 викладено в наступній редакції "Цей договір діє з 01 липня 2016 року до 31 липня 2016 року включно" (т.1, а.с.23, на звороті).

21.09.2016р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір №6, відповідно до якого пункт 10.1 викладено в наступній редакції: "Цей договір діє з 01 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно" (т.1, а.с.24).

18.11.2016р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір, яким було внесено зміни до п.3.1. Договору оренди №1573, а саме в частині розміру орендної плати. Таким чином з 01.10.2016р розмір орендної плати становить 141,00грн без ПДВ (т.1, а.с.26, на звороті).

13.12.2016р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір, яким пункт 10.1 викладено в наступній редакції: "Цей договір діє з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2017 року включно" (т.1, а.с.25).

27.04.2017р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір, яким пункт 10.1 викладено в наступній редакції: "Цей договір діє з 01 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року включно" (т.1, а.с.25, на звороті).

Вищевказаний договір, додаткові договори та акти приймання-передання підписані та скріплені печатками сторін.

В листі від 05.12.2017р за №ДН-4/01-4/1491 Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця", посилаючись на закінчення строку дії договорів, у тому числі договору №1573 від 30.09.2014р, та непідписання додаткових угод, вимагало негайно повернути майно згідно зазначених договорів, за участю балансоутимувача - Коростенської дирекції залізничних перевезень (т.1, а.с.134).

20.03.2018р Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" листом за №НЗР-5/277 повідомило відповідача про закінчення 31.03.2018р дії договору оренди №1573 від 30.09.2014р на підставі частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та вимагало повернення орендованого майна, відповідно до п.10.9, 10.10 договору оренди, а також підписання відповідних актів приймання-передавання про повернення майна (докази надіслання 21.03.2018р - т.1, а.с.28 та отримання 23.03.2018р - т.1, а.с.28, на звороті).

23.03.2018р виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернувся до відповідача з листом №ДН-4/01-4/456 про повернення майна на протязі 3-х робочих днів після закінчення договору оренди та про підписання акту прийому - передання майна (т.1, а.с.29, докази надіслання 23.03.2018р - т.1, а.с.30 та вручення відповідачу 26.03.2018р т.1, а.с.30, на звороті).

10.07.2018р виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернувся до відповідача листом №ДН-4/01-4/1085 з вимогою про повернення майна та підписання актів (т.1, а.с.31, докази надіслання т.1, а.с.32 та вручення відповідачу 12.07.2018р т.1, а.с.32, на звороті).

Відповідач відповіді на вищевказані листи не надав, викладені в них вимоги не виконав, майно не повернув.

Посилаючись на закінчення строку дії договору оренди 31.03.2018р та те, що відповідачем не повернуто нерухоме майно, позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути орендоване нерухоме майно та стягнути неустойку за час безпідставного користування ним у сумі 1338,24грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України, параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендодавцями є, зокрема: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Судом встановлено, що у зв'язку із утворенням Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" і згідно статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", сторонами були внесені зміни в договір шляхом укладання додаткового договору від 04.03.2016р відповідно до якого, орендодавцем та балансоутримувачем майна є - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та внесені зміни щодо вартості оренди майна - 133,38грн, а додатковим договором від 18.11.2016р встановлена вартість орендної плати у розмірі - 141,00грн (т.1, а.с.20,-22, 26 на звороті).

Факт передання орендованого майна до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця" підтверджується зведеним переліком майна від 18.08.2015р (т.1, а.с.35-36).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Згідно зі ст.329 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст.115 Цивільного кодексу України, господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Частиною 1 статті 770 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Пунктом 10.5 договору оренди сторони погодили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

З огляду на наведене, ПАТ "Укрзалізниця" набуло право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Коростенський район, Бондарівськас/р, с.Ушиця, ст.Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці, та стало орендодавцем за договором №1573, укладеним з ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ".

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що договір оренди №1573 від 30.09.2014р було укладено з метою забезпечення надання послуг безпроводного доступу до мережі Інтернет пасажирам швидкісних потягів Інтерсіті та іншим користувачам на комерційній основі. Вказує, що шляхом укладень ряду додаткових договорів строк дії договору оренди №1573 продовжувався, однак, кожним наступним продовженням спірного договору позивач зменшував строк такого продовження. Також доводить, що 25.07.2017р позивачем було відправлено на електронну адресу відповідача додатковий договір до договору оренди нерухомого майна №1573 від 30.09.2014р, згідно з яким, строк його дії мав бути продовженим з 01.07.2017р до 31.08.2017р. Зазначає, що вказаний примірник договору підписано ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" та відправлено позивачу рекомендованим листом №02/08/17-3 від 01.08.2017р та отриманий позивачем 08.08.2017р, однак екземпляр підписаного примірника договору на адресу відповідача повернуто не було.

Також зазначає, що у отриманому відповідачем додатковому договорі вказано строк його дії до 31.08.2017р, тоді як сам додатковий договір отримано лише 08.11.2017р, і будь-яких дій з боку орендодавця з питання подальшого продовження договірних відносин між сторонами не було. Крім цього, в новій редакції додаткового договору передбачалася одностороння зміна умов договору з боку Регіональної філії "Південно-Західна залізниця ПАТ "Укрзалізниця", а саме його дострокове розірвання, що, на думку відповідача, є формою зловживання орендодавцем своїми правами. Також відповідач зазначає, що з метою врегулювання договірних відносин, він направив позивачу додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 30.09.2014р №1573 в новій редакції разом з протоколом розбіжностей, в якому відповідач запропонував позивачу виключити певні пункти, які суперечать умовам договору. Вказує, що зазначений договір та протокол розбіжностей позивачем повернуто не було, однак орендні платежі ним приймалися, оренда майна продовжувалася. Вважає, що оскільки, вказана у ст.181 ГК України процедура щодо вжиття заходів врегулювання розбіжностей не була виконана позивачем, запропоновані відповідачем у протоколі розбіжностей пропозиції, вважаються прийнятими, а відтак спірний додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 30.09.2014р №1573, вважається діючим в запропонованій ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" редакції.

Щодо вказаних доводів слід зазначити таке.

25.07.2017р позивачем було відправлено на електронну адресу відповідача додатковий договір до договору оренди, згідно з яким строк його дії мав бути продовженим з 01.07.2017р до 31.08.2017р.

Згідно доводів відповідача, вказаний примірник договору підписано ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ", відправлено позивачу рекомендованим листом №02/08/17-3 від 01.08.2017р та отримано позивачем 08.08.2017р (т.1, а.с.123-124, докази отримання - т.1, а.с.125), однак на адресу відповідача підписаний сторонами примірник договору не надійшов.

З поданих відповідачем до матеріалів справи доказів також вбачається, що 08.11.2017р відповідач отримав підписаний позивачем проект додаткового договору (без зазначення дати додаткового договору), в якому вказано термін його дії по 31.08.2017р та передбачалася зміна умов договору щодо його припинення, зокрема дострокове.

Відповідач підписав вказаний додатковий договір з протоколом розбіжностей від 13.11.2017р, в якому запропонував виключити п.5.14 договору, а пункт 10.1 викласти в такій редакції: "Цей договорі укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 01 липня 2017 року до 31 травня 2020 року включно. Термін договору визначено відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та 13.11.2017р надіслав на адресу позивача (т.1, а.с.127-131, доказ надіслання т.1,а.с.132). Вказане поштове відправлення отримане позивачем 15.11.2017р.

Доказів направлення на адресу відповідача додаткового договору з протоколом розбіжностей, після його розгляду позивачем до матеріалів справи не надано.

Разом з тим, приймаючи до уваги обставину надіслання відповідачем примірника додаткового договору з протоколом розбіжностей листом №13/11/17-1 від 13.11.2017р (т.1, а.с.130-131) як зустрічної пропозиції редакції умов додаткового договору та відсутності доказів прийняття цієї пропозиції позивачем, суд враховує, що відповідно до положень статті 181 Господарського кодексу України одержання стороною у встановлений строк відповіді на пропозицію про укладення додаткового договору з протоколом розбіжностей від другої сторони не має наслідком автоматичне укладення відповідного договору в редакції відповідача, а лише передбачає право передати спір на вирішення суду.

Наведеним спростовуються доводи відповідача про продовження строку дії договору №1573 до 31.05.2020р включно в порядку ст.181 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.2 ст.291 Господарського кодексу України та ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до п.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з пунктом 10.6 договору, його чинність припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- загибелі орендованого майна;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

- банкрутства орендаря.

Відповідно до пункту 10.3. договору, зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Продовження цього договору здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору (пункт 10.4 договору).

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України, частинами 1, 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За приписами ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обовязки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Судом встановлено, що договір оренди №1573 укладено строком на 6 місяців та діє з 30.09.2014р до 01.04.2015р включно (п.10.1 договору). В подальшому, сторонами в письмовій формі неодноразово укладались додаткові договори про продовження строку дії договору. Зокрема, 27.04.2017р між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "ЛОКО ДІДЖІТАЛ" укладено додатковий договір, згідно з пункт 10.1 якого погоджено, що договір діє з 01 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року включно" (т.1, а.с.25, на звороті).

Водночас, доданими до справи документами відповідачем підтверджено здійснення платежів на виконання договору оренди та прийняття їх позивачем за вказаним договором оренди і на час розгляду справи (т.1, а.с.145-149).

Як зазначив сам позивач у відповіді на відзив від 25.10.2018р та не спростував відповідач, дія договору №1573 неодноразово продовжувалась сторонами на наступні терміни, зокрема, з 01.07.2017р по 30.09.2017р, з 01.10.2017р по 31.12.2017р, з 01.01.2018р по 31.03.2018р, без підписання додаткових договорів.

Так, договірні відносини між сторонами не припинилися і після отримання відповідачем листа ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" від 05.12.2017р за №ДН-4/01-4/1491, в якому, посилаючись на закінчення строку дії договорів, у тому числі договору №1573 від 30.09.2014р, та непідписання додаткових угод, позивач вимагав негайно повернути майно згідно зазначених договорів (т.1, а.с.134). Відповідач продовжував користуватися орендованим майном, сплачуючи орендні платежі за таке користування, в свою чергу, позивачем орендна плата приймалася та у подальшому продовження дії договору на новий тримісячний строк підтверджено.

В листі №НЗР-5/277 від 20.03.2018р позивач окрім вимоги про повернення майна на протязі 3-х робочих днів після закінчення договору оренди, вказав, що вважає договір оренди №1573 таким, що припиняє свою дію (розірваним) з 01.04.2018р.

Разом з тим, за результатами аналізу фактичних обставин справи в сукупності з нормативним і договірним регулюванням спірних правовідносин, суд дійшов до висновку про невідповідність дій позивача щодо надіслання позивачем листа відповідачу №НЗР-5/277 від 20.03.2018р як умовам діючого між сторонами договору (оскільки відповідний порядок припинення дії договору останнім не передбачено), так і встановленому законом порядку повідомлення про припинення дії договору.

Так, у відповідності до вимог ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" повідомлення, що направляється до закінчення терміну дії договору, мало би бути направлене не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну дії договору та мало би містити обґрунтоване посилання на намір використовувати майно для власних потреб. В іншому разі договір не вважається таким, що продовжений на той самий термін і на тих самих умовах лише у разі направлення заяви сторони про припинення (або зміну умов) протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

У даному випадку, протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору (31.03.2018р) відповідачу заява про припинення терміну дії договору позивачем не направлялася. А отже, і наслідків у вигляді припинення дії договору оренди з 01.04.2018 не відбулося.

Таким чином, за результатами аналізу умов укладеного між сторонами договору оренди та норм чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, доводи позивача про те, що договір оренди припинено з 01.04.2018р, у звязку з закінченням строку його дії не знайшли свого підтвердження, оскільки листи, що були надіслані відповідачу, не є доказами, які б свідчили про факт припинення дії договору.

При цьому, суд вважає за доцільне звернути увагу, що договір оренди державного майна №1573 від 30.09.2014р було укладено з метою виконання умов договору №210/2011-ЦЮ про Співробітництво від 29.09.2011р (т.1, а.с.225-230). Також, на виконання договору про співробітництво між сторонами укладено ряд інших договорів: про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку; про надання послуг використання місця в захисній полімерній трубці; про надання послуг доступу та використання місць в каналах кабельної каналізації; про надання місця в кабельній каналізації електрозв'язку (ЗПТ), які станом на час розгляду справи є чинними (т.2, а.с.6-107) та забезпечують функціонування орендованого майна разом з необхідними комунікаціями, як цілісної системи технологічного процесу.

Отже, вищевказані правочини укладались між сторонами з метою забезпечення надання послуг безпроводного доступу до мережі Інтернет пасажирам швидкісних потягів Інтерсіті та іншим користувачам на комерційній основі.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що дія договору оренди нерухомого майна №1573 від 30.09.2014р про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: Коростенський район, Бондарівськас/р, с.Ушиця, ст.Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці не припинена, а відтак, вимоги позивача про повернення майна та стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення майна задоволенню не підлягають.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Всупереч наведеним вище нормам законодавства, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підстави своїх вимог щодо зобов'язання повернення нерухомого майна, а саме майданчика площею 3,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, Бондарівська сільрада, село Ушиця, станція Ушиця, у смузі полоси відводу залізниці та стягнення 1338,24грн неустойки, у звязку з чим позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (01601, м.Київ, вул.Лисенка, буд.6; ідентифікаційний код 40081221) до Товариства з обмеженою відповідальністю" ЛОКО ДІДЖІТАЛ" (01042, м.Київ, вул.Патріса Лумумби (вул.Іоанна Павла II), буд. 4/6, корпус "В", кімн.807; ідентифікаційний код 37819980) про зобов'язання повернення орендованого нерухомого майна та стягнення 1338,24грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.01.19

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2,3 - позивачу за двома адресами: - (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5)(рек. з повід.),

- (01601, м.Київ-30, вул.Лисенка, буд.6)(рек. з повід.),

4 - відповідачу (рек. з повід.).