ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. Справа№ 910/5666/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від прокуратури: Константинова І.В. посвідчення №040864 від 29.01.16

від позивача: Міщанюк О.А., довіреність № 2 від 04.01.19

від відповідача: Ковальчук В.В. довіреність № б/н від 25.12.18

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 року

у справі №910/5666/18 (суддя В.В. Сівакова)

за позовом заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі Дубенської міської ради

Рівненської області

до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

про стягнення 7 186 947,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради Рівненської області звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" про стягнення 7 186 947,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході моніторингу Дубенською місцевою прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України встановлено, що 24.09.2015 ДАБІ України на підставі акту готовності до експлуатації № 101 від 10.09.2015 зареєстровано сертифікат № 67 про відповідність закінченого будівництва об'єкта: "Будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 30 т/год. за адресою провулок Проїзний, 11, м. Дубно Дубенського району Рівненської області", замовником будівництва якого є ПАТ "Компанія "Райз". Проте відповідач, як замовник будівництва, з заявою до Дубенської міської ради не звертався та відповідний договір пайової участі як це визначено ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не укладав, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Відповідно до п. 2.5 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Дубно, затвердженого рішенням Дубенської міської ради № 3259 від 25.07.2014, розмір пайової участі у розвиту інфраструктури міста Дубно становить 1% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для виробничого призначення. Враховуючи те, що у відповідності до акту готовності об'єкту до експлуатації № 101 від 10.09.2015 кошторисна вартість будівництва відповідного об'єкта становить 718 697 428,00 грн., розмір пайової участі, яку мав сплатити відповідач становить 7 186 974,28 грн., які прокуратура просить стягнути як збитки у вигляді упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 року у справі №910/5666/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на користь Дубенської міської ради Рівненської області 7.186.947 (сім мільйонів сто вісімдесят шість тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 28 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на користь Прокуратури Рівненської області 107 804 (сто сім тисяч вісімсот чотири) грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 року у справі №910/5666/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Одночасно, до апеляційної скарги скаржник подав клопотання про витребування у ТОВ "Моноліттрансбуд" проектно-кошторисну документацію та клопотання про призначення судової експертизи, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також вказав відповідний перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експерта.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 у справі №910/5666/18 відкрито апеляційне провадження та встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та клопотання про призначення експертизи до 10.09.2018.

10.09.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

11.09.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло заперечення проти клопотання про призначення експертизи та заперечення про витребування доказів у справі №910/5666/18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі №910/5666/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд справи №910/5666/18 призначено на 18.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 року справу №910/5666/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2018 року, справу №910/5666/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді Зубець Л.П.., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2018р. у справі № 910/5666/18 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" та призначено справу до розгляду на 22.01.2019 р.

За результатами розгляду клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, і згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, судом першої інстанції було відмовлено про призначення експертизи, оскільки для з'ясування розміру пайового внеску, що мав бути сплачений відповідачем та відповідно розміру упущеної вигоди позивача не вимагаються спеціальні знання. Так, суд вважає, що відповідач в змозі сам встановити розмір пайового внеску та надати відповідний розрахунок суду, оскільки у нього як у замовника будівництва мають бути відповідні документи на підставі яких можливо здійснити такий розрахунок.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого клопотання про призначення експертизи, враховуючи, що з'ясування обставин справи не потребує спеціальних знань для повного, об'єктивного вирішення спору, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення розгляду справи по суті.

Щодо клопотання про витребування доказів колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки матеріалі справи містять достатньо доказів для вирішення розгляду справи по суті, а відкладення розгляду справи призведе до затягування процесу та порушення розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представники прокуратури та позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

24.09.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на підставі акту готовності до експлуатації № 101 від 10.09.2015 зареєстровано сертифікат № 67 про відповідність закінченого будівництвом об'єкта: "Будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 30 т/год. за адресою провулок Проїзний, 11, м. Дубно Дубенського району Рівненської області", замовником будівництва якого є ПАТ "Компанія "Райз".

Позивач, дізнавшись про наявність зареєстрованого сертифікату, звернувся до відповідача з листом № 1003/05-02-26/18 від 05.03.2018, в якому рекомендував відповідачу звернутись до Дубенської міської ради у строк до 31.03.2108 із заявою про проведення розрахунку пайової участі та укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Дубно з необхідним пакетом документів. Відповідач не заперечує отримання даного листа.

Даний лист залишено відповідачем без відповіді.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Стаття 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює, що замовник це - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву;

Судом встановлено, що замовником будівництва за адресою провулок Проїзний, 11, м. Дубно Дубенського району Рівненської області є Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" - відповідач і на нього поширюється дія Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Дубенською міською радою 25.07.2014 прийнято рішення, яким затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Дубно" (далі - Порядок).

Порядок розроблено відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з метою врегулювання суспільних відносин, пов'язаних з порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Дубно у зв'язку з будівництвом об'єктів на території міста.

Згідно п. 1.3 Порядку його дія поширюється на всіх замовників будівництва, незалежно від форми власності, які здійснюють будівництво на території міста Дубно, за винятком тих, що визначені в п. 1.5 цього Порядку.

Відповідно до п. 2.5 Порядку розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Дубно визначається у відповідності до пунктів 2.3 і 2.4 цього порядку і становить для об'єктів виробничого призначення - 1%.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд.

Згідно з п. 3.1 Порядку договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста укладається не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника до міської ради про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

З огляду на викладене, аналіз положень частин 2, 3, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності та умов Порядку дає підстави для висновку, що обов'язок добровільно ініціювати укладення договору про пайову участь у зазначений строк покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов'язок пов'язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування.

Не укладення такого договору у вказаний вище період часу, законодавством не визначається правовою підставою звільнення забудовника від обов'язку укласти відповідний договір та від обов'язку сплатити пайовий внесок.

Відповідач не виконав покладеного на нього законодавством обов'язку щодо укладення договору про пайову участь і не звертався до позивача з приводу укладення такого договору. Звернення позивача про укладення відповідного договору залишена відповідачем без відповіді.

З огляду на викладене, ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об'єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов'язання, яке прямо передбачено чинним законодавством.

При цьому, невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника будівництва від обов'язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно із ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські та адміністративно-господарські санкції.

Статтею 224 Господарського кодексу України, яка кореспондується із статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог частин 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дубно, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій щодо такого звернення та укладення договору та є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Дубненська міська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням "упущена вигода".

Таким чином, наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 22.03.2017 справа № 3-1553гс16, від 12.07.2017 справа № 3-729гс17, та Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 справа № 918/708/17.

Відповідно до акту готовності об'єкту до експлуатації № 101 від 10.09.2015 кошторисна вартість будівництва об'єкта за адресою: провулок Проїздний, 11, м. Дубно Дубенського району Рівненської області, становить 718.697.428,00 грн. Об'єкт будівництва здійсненого ПАТ "Компанія "Райз" в період з 08.04.2015 по 11.09.2015 має такі основні показники: пункт приймання зерна площею 748,70 кв. м., пункт перевантаження зерна № 1 (споруда), пункт очищення зерна (споруда), силос вологого зерна площею 63,60 кв. м., силос вологого зерна площею 63,60 кв. м., силос вологого зерна площею 63,60 кв. м., силос вологого зерна площею 63,60 кв. м., пункт перевантаження зерна на зерносушку (споруда), зерносушка баштового типу площею 63,60 кв. м., зерносушка баштового типу площею 63,60 кв. м., галерея завантаження і розвантаження зерносховищ (споруда), великий силос 1331,3 кв. м., великий силос 1331,3 кв. м., великий силос 1331,3 кв. м., великий силос 858,8 кв. м., великий силос 858,8 кв. м., великий силос 858,8 кв. м., великий силос 858,8 кв. м., великий силос 858,8 кв. м., великий силос 858,8 кв. м., пункт завантаження та розвантаження зерносховищ (споруда), пункт завантаження та розвантаження зерносховищ (споруда), пункт завантаження та розвантаження зерносховищ (споруда), галерея завантаження залізничного транспорту (споруда), пункт завантаження залізничного транспорту площею 303,60 кв. м., автовагова (споруда), адміністративно-побутовий корпус з лабораторією площею 392,40 кв. м., контрольно-пропускний пункт площею 41,00 кв. м., трансформаторна підстанція площею 98,30 кв. м., операторська площею 18,40 кв. м., естакада завантаження зерносховища (споруда), естакада завантаження зерносховища (споруда) естакада завантаження зерносховища (споруда), малі очисні споруди (споруда), КТП № 1 площею 54,90 кв. м., КТП № 2 площею 54,90 кв. м., газорегуляторна установка шафового типу (споруда).

Про здійснення витрат на придбання земельної ділянки в акті готовності до експлуатації не зазначається. Докази того, що на будівництво названого вище об'єкта, виділялися кошти місцевого чи державного бюджету до матеріалів справи не подано.

Згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за адресою провулок Проїздний, 11, м. Дубно Дубенського району Рівненської області належить на праві приватної власності ПАТ "Західний торгово-промисловий дім".

Згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 22.09.2014 року документом, що підтверджував право користування земельною ділянкою ПАТ "Компанія "Райз", на момент забудови, був договір оренди укладений з ПАТ "Західний торгово-промисловий дім".

Таким чином з врахуванням загальної кошторисної вартості будівництва розмір пайової участі у розвитку інженерно транспортної інфраструктури м. Дубно, яку мав сплатити відповідач за фактом забудови земельної ділянки становить 7 186 974,28 грн.

Відповідно до п. 4.2. Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011 (в редакції станом на початок будівництва) завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідачем не спростовано розмір пайової участі в заявленій прокуратурою сумі, зокрема відповідачем як замовником будівництва не надано документів в підтвердження наявності підстав для зменшення розміру коштів пайової участі (з урахуванням вартості інженерних мереж).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що лише укладений договір про пайову участь є єдиною підставою для виникнення між сторонами відносин щодо сплати коштів пайової участі з посиланням на приписи ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 цієї ж статті цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У цьому випадку обов'язок укласти договір про пайову участь у відповідача виник в силу ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в якому прямо передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зі змісту ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, що перерахування коштів з пайової участі може бути здійснено замовником єдиним платежем до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 39 Закону України прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Отже відповідач мав здійснити перерахування пайового внеску до 24.09.2015, і саме з цієї дати розпочинається строк обчислення позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратура звернулась до суду з вказаним позовом 07.03.2018 (штемпель поштового відділення зв'язку на конверті), що отриманий судом 07.05.2018 (згідно з вхідним штампом відділу діловодства суду), а отже позивачем не пропущений строк позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради Рівненської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 24.07.2018р. у справі № 910/5666/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 24.07.2018р. у справі № 910/5666/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/5666/18 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець