УХВАЛА

м. Київ

21.01.2019Справа № 910/8397/16

За скаргоюКомунального підприємства «Київський метрополітен»
на діїВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі№910/8397/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська Лізингова Компанія»
доКомунального підприємства «Київський метрополітен»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача1. Київської міської ради 2. Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) 3. Київської міської державної адміністрації
простягнення 2 705 379 935,83 грн., розірвання договору та витребування майна
за участюПрокуратури міста Києва
за зустрічним позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська Лізингова Компанія»
провизнання недійсним пункту договору
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Гончарук М.П.
від відповідача:Цибізова О.О.
від ВДВС:не з'явився
від третьої особи 1:Перепелицін К.М.
від третьої особи 2:Кізім Г.В.
від третьої особи 3:не з'явився
прокурор:Танцюра О.Б.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укррослізинг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про стягнення заборгованості зі сплати прострочених лізингових платежів у сумі 1 959 466 447,88 грн., розірвання договору № 16-Упр-09 на фінансові лізингові послуги (вагону метрополітену) від 16.07.2009 та витребування предмету лізингу - 100 вагонів згідно з переліком.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.09.2016 у справі № 910/8397/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррослізинг» задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Київський метрополітен» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррослізинг» заборгованість з оплати частини вартості предмета лізингу у розмірі 396 828 349 грн. 71 коп., заборгованість з оплати відсотків за користування предметом лізингу у розмірі 116 766 204 грн. 27 коп., інфляційні у розмірі 235 028 314 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 25 332 102 грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 55 489 грн. 35 коп. В іншій частині у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррослізинг» відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства «Київський метрополітен» відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 у справі № 910/8397/16 змінено, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, 35; ідентифікаційний код 03328913) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррослізинг» (01004, м. Київ, вул. Дарвіна, 10, прим. 13; ідентифікаційний код 36258787) заборгованість з оплати вартості частини предмету лізингу у розмірі 365 972 194 (триста шістдесят п'ять мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі сто дев'яносто чотири) грн. 84 грн., заборгованість з оплати відсотків за користування предметом лізингу у розмірі 112 303 827 (сто дванадцять мільйонів триста три тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 229 098 329 (двісті двадцять дев'ять мільйонів дев'яносто вісім тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 81 коп., пеню за неналежне виконання зобов'язання в розмірі 42 027 946 (сорок два мільйони двадцять сім тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 73 коп., коефіцієнт коригування у розмірі 1 191 237 276 (один мільярд сто дев'яносто один мільйон двісті тридцять сім тисяч двісті сімдесят шість) грн. 82 коп., 3 % річних у сумі 25 332 102 (двадцять п'ять мільйонів триста тридцять дві тисячі сто дві) грн. 90 коп., 123 813,30 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 144 461,80 грн. по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. В іншій частині первісного позову відмовити. В задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства «Київський метрополітен» відмовити повністю.».

06.02.2017 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 в частині задоволення позову про стягнення пені в розмірі 42 027 946, 73 грн. скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено; в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі № 910/8397/17 залишено без змін.

21.12.2018 до канцелярії суду надійшла скарга Комунального підприємства «Київський метрополітен» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 вказану скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання 21.01.2019 представник скаржника з'явилася, надала пояснення по суті скарги, подану скаргу підтримала та просила задовольнити повністю.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, проти задоволення скарги заперечував.

Представники третіх осіб 1 та 2, а також прокурор в судове засідання з'явилися, надали пояснення по суті спору, подану скаргу підтримали та просили задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, 18.01.2019 до канцелярії суду подала письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні скарги Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Постановою від 02.02.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження ВП№55700556 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 №910/8397/16.

12.12.2018 державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП№55700556 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Державний виконавець вказує, що винесення вказаної постанови про повернення виконавчого документу стягувачу було зумовлене поданням 11.12.2018 представниками ТОВ «Австро-Угорська Лізингова Компанія» відповідної заяви.

В той же час, боржник вказує, що такі дії державного виконавця є неправомірними, оскільки 03.12.2018 представник КП «Київський метрополітен» звернувся до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із листом №12/04-771 від 30.11.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП№55700556 у зв'язку з укладенням між сторонами мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи викладене, постанова про закінчення виконавчого провадження у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.11.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва була затверджена мирова угода у справі №910/8397/16, укладена між ТОВ «Австро-Угорська Лізингова Компанія» та КП «Київський метрополітен» стадії виконання судового рішення.

Протоколом судового засідання 28.11.2018 підтверджується, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. була особисто присутня в судовому засіданні 28.11.2018, а відтак була обізнана із результатом розгляду заяви про затвердження мирової угоди у справі №910/8397/16.

За змістом ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, ухвала Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 про затвердження мирової угоди у справі №910/8397/16, укладеної між ТОВ «Австро-Угорська Лізингова Компанія» та КП «Київський метрополітен» стадії виконання судового рішення, набрала законної сили в момент її оголошення, а відтак саме з цього моменту державний виконавець дізнався про існування підстав для закінчення виконавчого провадження ВП№55700556.

Більш того суд звертає увагу на те, що відповідну ухвалу від 28.11.2018 у справі №910/8397/16 було направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та отримано останнім 03.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №291.

Також 03.12.2018 представник КП «Київський метрополітен» звернувся до державного виконавця з листом №12/04-771 від 30.11.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП№55700556 у зв'язку з укладенням між сторонами мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обізнаність державного виконавця із фактом затвердження мирової угоди у справі №910/8397/16, укладеної між ТОВ «Австро-Угорська Лізингова Компанія» та КП «Київський метрополітен» стадії виконання судового рішення, що зумовило необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП№55700556 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади повинні діяти у спосіб, на підставі та у межах повноважень, визначених законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та частини 2 вказаної статті державним виконавцем не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ні в день судового засідання у справі №910/8397/16, на якому державний виконавець була особисто присутня, ні в день отримання копії ухвали суду від 28.11.2018 засобами поштового зв'язку, а саме 03.12.2018.

В той же час, отримавши 11.12.2018 заяву стягувача про повернення виконавчого документу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виніс оскаржувану у даній справі постанову від 12.12.2018 та повернув виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 №910/8397/16, стягувачу.

При цьому, як встановлено судом раніше, станом на момент винесення такої постанови державний виконавець був обізнаний з фактом затвердження мирової угоди у справі №910/8397/16, а також настанням строку для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, в даному випадку дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.12.2018 ВП№55700556 не можуть вважатися правомірними та такими, що відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

З огляду на наведене, враховуючи відсутність належних дій державного виконавця по виконавчому провадженню ВП№№55700556 щодо його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що скарга №55700556 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.12.2018 ВП№55700556.

3. Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.12.2018 ВП№55700556.

4. Зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№55700556 та повернути виконавчий документ до Господарського суду міста Києва.

5. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 22.01.2019.

Суддя В.П. Босий