ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019м. ДніпроСправа № 904/4517/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (51846, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Нова, буд. 3)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 1)

про стягнення 1 446 359,49 грн. заборгованості за поставлений товар, 14 503,23 грн. 3% річних, 169 638,28 грн. пені та 17 211,68 грн. інфляційних втрат

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №2101 від 01.10.2018, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вих.№2266 від 25.10.2018, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" заборгованості на загальну суму 1 647 712,68 грн., з яких:

- 1 446 359,49 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 169 638,28 грн. пеня за загальний період з 29.05.2018 по 30.09.2018;

- 14 503,23 грн. 3% річних за загальний період з 01.06.2018 по 30.09.2018;

- 17 211,68 грн. інфляційні втрати за загальний період з червня по вересень 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару №13/18-М від 15.05.2018 в частині своєчасної та повної оплати за товар отриманий за видатковими накладними на загальну суму 1 446 359,52 грн.:

- №120 від 23.05.2018 на суму 22 775,42 грн.;

- №121 від 24.05.2018 на суму 14 636,69 грн.;

- №122 від 24.05.2018 на суму 78 068,60 грн.;

- №123 від 24.05.2018 на суму 147 080,69 грн.;

- №124 від 25.05.2018 на суму 16 440,06 грн.;

- №119 від 25.05.2018 на суму 46 585,24 грн.;

- №118 від 25.05.2018 на суму 620 744,02 грн.;

- №117 від 26.05.2018 на суму 500 028,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/4517/18, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 01.11.2018.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що постачальником не надавалися рахунки-фактури, а тому неможливо було здійснити оплату за виконані роботи. Окрім того, уповноважені особи відповідача не підписували накладні, копії яких долучені до позову. Отже, надані позивачем докази не підтверджують здійснення ним поставки товару, а відтак, у відповідача не виникло зобов'язання по його оплаті.

У судовому засіданні 01.11.2018 підготовче засідання відкладалось до 27.11.2018.

Позивачем надана відповідь на відзив де вказує, що надані накладні відповідають вимогам встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та засвідчують встановлений факт здійснення господарських операцій та договірних відносин. Відповідач прийняв товар, що підтверджується підписом представника отримувача та відбитком печатки відповідача. При отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобов'язань з поставки товару, в тому числі щодо неналежної якості та комплектності. Крім того, до позовної заяви, як доказ, додано Акт звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем, підписавши який відповідач підтвердив факт поставки товару та наявну дебіторську заборгованість. Натомість, відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження викладених у відзиві заперечень, а саме доказів того, що за бухгалтерським та податковим обліком відповідача відсутня заборгованість за договором поставки товару №13/18-М від 15.05.2018.

Ухвалою суду від 27.11.2018 за клопотанням відповідача про відкладення підготовчого засідання на більш пізню дату, яке обґрунтоване неможливістю представника прийняти участь у судовому засідання у зв'язку із перебуванням у відрядженні в м. Києві, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.12.2018.

Відповідачем 11.12.2018 надані до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" не уповноважувало ОСОБА_1 одержати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" товар по спірним накладним, які з боку покупця уповноваженою особою не підписані, без посилання на довіреність не можуть бути належними та допустимими у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами здійснення господарської операції, а саме отримання товару уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд". Також відповідач посилається на відсутність двосторонньої погодженої заявки до договору. Акт звірки взаєморозрахунків не має братись до уваги судом, оскільки не є первинним документом в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, відповідач 11.12.2018 звернувся до суду із клопотанням про витребування оригіналів доказів оскільки додані до позовної заяви письмові докази не завірені належним чином, у відповідача є сумніви щодо таких доказів, для належної оцінки доказів по справі.

У судовому засіданні 11.12.2018 оголошувалась перерва до 26.12.2018.

Ухвалою суду від 26.12.2018 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні на 17.01.2019.

У судовому засіданні 17.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" (далі - покупець, відповідач) 15.05.218 укладено договір поставки товару №13/18-М (далі - договір) відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язався передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, та загальна вартість, яких визначена сторонами у специфікаціях, які є додатками до цього договору і становлять його невід'ємну частину (далі - товар). Найменування об'єкту поставки: "Капітальний ремонт дороги по вул. Перемоги в Привовчанське Павлоградського району Дніпропетровської області. Об'єкт знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, Привовчанське, вул. Перемоги.

Асортимент, кількість, умови, строки та місце поставки товару визначаються в узгоджених сторонами специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору (п.1.5 договору).

Відповідно до п.2.1 договору постачальник зобов'язався поставити покупцю товар в кількості та асортименті визначених в узгоджених сторонами відповідно до умов договору специфікаціях.

Пунктом 3.1 договору передбачено, поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями автомобільним чи іншим транспортом на об'єкт вказаний в специфікаціях на поставку кожної партії товару. За домовленістю сторін, поставка товару може здійснюватися транспортом покупця (конкретизується в рахунках-фактурах та актах).

Поставка товару, за домовленістю сторін, може здійснюватися на умовах EXW (передано на складі постачальника) або на умовах СРТ (перевезення сплачено до місяця, вказаного покупцем) або згідно інших міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року (конкретизується в рахунках-фактурах до договору). Строк поставки кожної окремої партії товару визначається в специфікаціях на товар, але не повинен перевищувати 20 календарних днів з моменту їх підписання сторонами (п.3.2 договору).

Згідно з п.3.8 договору право власності на товар виникає в момент передачі товару покупцю (вантажоодержувачу), що фіксується накладною про приймання товару або актом приймання-передачі товару.

Відповідно до п.4.1 договору ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються сторонами в специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною.

Ціна товару, зазначена в заявках, може змінюватися лише за взаємною згодою сторін шляхом підписання специфікації в новій редакції і буде застосовуватися до тих поставок товару, які будуть здійснюватися постачальником після підписання сторонами відповідної специфікації в новій редакції (п.4.2 договору).

На підставі погоджених сторонами специфікацій, а також на підставі інших документів, постачальник формує для покупця рахунок на оплату для кожної конкретної поставки товару (п.4.4. договору).

Пунктами 4.5, 4.6, 4.7 договору в рахунку на оплату товару зазначається постачальником, зокрема, асортимент товару, кількість, загальна вартість та, у разі письмової згоди сторін, витрати на транспортування. Рахунок на оплату, направлений постачальником покупцю, є дійсним протягом 10 банківських днів. Розрахунки за кожну партію товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат постачальника (у разі поставки товару транспортом постачальника) здійснюється в безготівковому порядку протягом 3-х банківських днів з дати фактичного отримання покупцем товару на підставі відповідної двосторонньої погодженої заявки, якщо інше не передбачено заявками до даного договору.

Розрахунок за фактично одержану партію товару здійснюється покупцем на підставі належним чином оформлених актів приймання-передачі товару та/або товарно-транспортних (видаткових) накладних (залежно від умов поставки товару) та рахунків-фактур постачальника (п.4.9 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, який визначений у преамбулі (п.8.1 договору).

Відповідно до п.8.2 договору сторони погодили, що цей договір є чинним до 31.12.2018. Після закінчення цього терміну покупець втрачає право вимагати від постачальника поставки товару на умовах, передбачених в цьому договорі (за виключенням тих партій товару замовлення на які було надіслано продавцем в межах строку дії цього договору). проте закінчення зазначеного терміну ні в якому разі не звільняє покупця від обов'язку оплати раніше отриманого товару.

Між сторонами укладені наступні специфікації в яких сторони узгодили найменування товару, кількість, суму та термін поставки:

- №1 від 15.05.2018 на суму 78 068,60 грн.;

- №2 від 15.05.2018 на суму 147 080,69 грн.;

- №3 від 15.05.2018 на суму 22 775,42 грн.;

- №4 від 15.05.2018 на суму 14 636,69 грн.;

- №5 від 15.05.2018 на суму 19 088,76 грн.;

- №6 від 15.05.2018 на суму 46 585,24 грн.;

- №7 від 15.05.2018 на суму 620 744,02 грн.;

- №8 від 15.05.2018 на суму 500 028,80 грн.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 446 359,52 грн., що підтверджується накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані представниками сторін та скріплені печатками:

- №120 від 23.05.2018, №23/05-18-27а від 23.05.2018 на суму 22 775,42 грн.;

- №121 від 24.05.2018, №23/05-18-17а від 23.05.2018, №24/05-18-26 від 24.05.2018 на суму 14 636,69 грн.;

- №122 від 24.05.2018, №22/05-18-21 від 22.05.2018, №22/05-18-22 від 22.05.2018, №22/05-18-23 від 22.05.2018, №22/05-18-30 від 22.05.2018, №22/05-18-31 від 22.05.2018, №22/05-18-32 від 22.05.2018, №23/05-18-41 від 23.05.2018, №24/05-18-13а від 24.05.2018 на суму 78 068,60 грн.;

- №123 від 24.05.2018, №23/05-18-27б від 23.05.2018, №23/05-18-36 від 23.05.2018, №23/05-18-37 від 23.05.2018, №23/05-18-38 від 23.05.2018, №23/05-18-39 від 23.05.2018, №23/05-18-40 від 23.05.2018, №24/05-18-1а від 24.05.52018, №24/05-18-2а від 24.05.2018, №24/05-18-21 від 24.05.2018, №24/05-18-22 від 24.05.2018, №24/05-18-23 від 24.05.2018, №24/05-18-24 від 24.05.2018, №24/05-18-27 від 24.05.2018 на суму 147 080,69 грн.;

- №124 від 25.05.2018, №Р391 від 25.05.2018 на суму 16 440,06 грн.;

- №119 від 25.05.2018 на суму 46 585,24 грн.;

- №118 від 25.05.2018, №25/05-18-14 від 25.05.2018, №25/05-18-15 від 25.05.2018, №25/05-18-16 від 25.05.2018, №25/05-18-17 від 25.05.2018, №25/05-18-18 від 25.05.2018, №25/05-18-19 від 25.05.52018, №25/05-18-20 від 25.05.2018 на суму 620 744,02 грн.;

- №117 від 26.05.2018, №26/05-18-2а від 26.05.2018, №26/05-18-4а від 26.05.2018, №26/05-18-6а від 26.05.2018, №26/05-18-9 від 26.05.2018, №25/05-18-13 від 25.05.2018 на суму 500 028,80 грн.

та виставлені рахунки :

- №442 від 23.05.2018 на суму 22 775,42 грн.;

- №453 від 24.05.2018 на суму 14 636,69 грн.;

- №449 від 24.05.2018 на суму 78 068,60 грн.;

- №450 від 24.05.2018 на суму 147 080,69 грн.;

- №444 від 25.05.2018 на суму 16 440,06 грн.;

- №445 від 25.05.2018 на суму 46 585,24 грн.;

- №447 від 25.05.2018 на суму 620 744,02 грн.;

- №448 від 26.05.2018 на суму 500 028,80 грн.

Відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товар не виконав, що є причиною виникнення спору. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 1 446 359,49 грн. заборгованість за поставлений товар. Також позивач нарахував за несвоєчасно виконання відповідачем грошового зобов'язання 169 638,28 грн. пені за загальний період з 29.05.2018 по 30.09.2018, 14 503,23 грн. 3% річних за загальний період з 01.06.2018 по 30.09.2018 та 17 211,68 грн. інфляційні втрати за загальний період з червня по вересень 2018 року.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідачем порушено умови договору та не оплачено своєчасно у повному обсязі вартість отриманого товару.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за період квітня по серпень 2018 року, підписаного сторонами , заборгованість відповідача складає 1 446 359,49 грн.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів погашення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, чим порушено, приписи ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України щодо виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, суд вважає позовні вимоги, про стягнення суми заборгованості у сумі 1 446 359,49 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.2 договору у випадку прострочення оплати за поставлену партію товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожний день прострочення від дати порушення зобов'язання. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов'язань по оплаті.

Позивачем заявлено до стягнення 169 638,28 грн. пені за загальний період прострочення 29.05.2018 по 30.09.2018.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зазначає, що останнім було правильно визначено початковий період нарахування, та враховано положення ст. 232 Господарського кодексу України, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення даної вимоги у сумі 169 638,28 грн. за загальний період прострочення 29.05.2018 по 30.09.2018.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 14 503,23 грн. за загальний період з 01.06.2018 по 30.09.2018 та 17 211,68 грн. інфляційних втрат за загальний період з червня по вересень 2018 року.

Перевіривши правильність нарахування заявлених до стягнення сум, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14 503,23 грн. та 17 211,68 грн. втрат від інфляції.

Відповідач не надав суду жодних доказів виконання покладеного на нього обов'язку, як і не надав жодних доказів в спростування позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо клопотань відповідача про витребування оригіналів доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, господарський суд залишає вказане клопотання відповідача без задоволення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 1, ідентифікаційний код 40196224) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (51846, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Нова, буд. 3, ідентифікаційний код 34898640) 1 446 359,49 грн. заборгованість за поставлений товар, 14 503,23 грн. 3% річних, 169 638,28 грн. пені, 17 211,68 грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 715,69 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24.01.2019.

Суддя Е.М. Бондарєв