ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 916/172/19
Управління поліції охорони в Одеській області звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.№183/19) про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Південь Сервіс Центр” 315,86 грн. боргу.
В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначає, що між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області та товариством з обмеженою відповідальністю “Південь Сервіс Центр” (Боржник) був укладений Договір №ПЦО-1/1839-10 від 01.02.2010 року про надання послуг охорони майна.
Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 року №834, Управління поліції охорони в Одеській області є правонаступником Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області.
Відповідно до пункту 2.1. зазначеного Договору Заявник прийняв на себе зобов’язання здійснювати охорону майна Боржника на об’єкті - сервісні майстерні за адресою: м. Одеса, вул. Щеголова, 14, (Додаток №1 до Договору), та обслуговування сигналізації на цьому об’єкті.
Згідно з додатком 2 до Договору, місячна вартість послуг по Договору первісно становила 483 грн. 85 коп. з ПДВ.
Однак, згідно з додатковою угодою від 01.09.2014          року до Договору, з 01.09.2014 року місячна вартість послуг охорони була збільшена та становить 515 грн. 35 коп. з ПДВ.
Відповідно до умов пункту 3.2, Договору, оплата за цим Договором повинна здійснюватися Боржником на підставі акту прийому-здачі виконаних робіт, щомісячно, шляхом перерахування Боржником грошових коштів у сумі місячної вартості послуг, визначеної в Розрахунку (додаток 2 до Договору) на рахунок Заявника.
Внаслідок невиконання з боку Боржника умов пункту 3.2. Договору, утворилась заборгованість - за листопад 2018 року у сумі 315 грн. 86 коп.
У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов’язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. При цьому, зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Припинення зобов’язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п’яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст.ст.148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Повідомити боржника, що:
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п’яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ______________________________.
Строк пред’явлення судового наказу до виконання: __________________________.
Дата видачі судового наказу стягувачу: _____________________________________.
Суддя Літвінов Сергій Володимирович