ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019м. ДніпроСправа № 904/6517/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ, в особі: Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у сумі 71 044,92 грн.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 - адвокат за довіреністю № 2145 від 30.10.2018

Від відповідача ОСОБА_2 адвокат за довіреністю № 52-16/07 від 08.01.2019

СУТЬ CПОРУ:

Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Південний гірничо-збагачувальний комбінат про стягнення плати за користування вагонами в сумі 68 290,44 грн., та збору за зберігання вантажу в сумі 2 754,48 грн. на загальну суму 71 044,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ПР/М-13-2/11-131387/ НЮдч від 28.11.2013р. про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі №904/6517/17 позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі № 904/6517/17 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2018 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 скасовано у частині задоволення позовних вимог про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 2 745,48 грн. та в цій частині передано справу на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 26.02.2018 розгляд справи № 904/6517/17 доручено судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в засіданні на 20.03.2018.

Ухвалою від 20.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 27.05.2018.

20.03.2018 позивач надав до суду пояснення, в яких зазначив, що в січні 2017р. за накладними залізницею прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПАТ ПІВДГЗК.

На шляху прямування на підставі наказів №№ 156 від 16.01.2017р., 170 від 18.01.2017р., 183 від 19.01.2017р., 198, 204 від 20.01.2017р. дані вагони затримано через зайнятість колій станції призначення Кривий Ріг у зв'язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під'їзну колію.

За фактом затримки станціями Нікополь, Пичугіне, Чортомлик у порядку, передбаченому пунктами 9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, п. 9 Правил зберігання вантажів складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №№ 3 від 16.01.2017р., 6 від 18.01.2017р., 8 від 19.01.2017р., 11 від 20.01.2017р., 1/3 від 20.01.2017р.; акти загальної форми ГУ-23 №№ 5 від 16.01.2017р., 7 від 18.01.2017р., 9 віл 19.01.2017р., 11 від 20.01.2017р., 25 від 20.01.2017р.

Позивач зазначає, що підходами до станції призначення є будь-яка залізнична станція на шляху прямування до станції призначення, на якій затримуються вагони та контейнери.

За весь час затримки вагонів на підходах до ст. Кривий Ріг з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами та збір за зберігання вантажу за відомостями ф. ГУ-46 та накопичувальних карток ф. ФДУ-92.

Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки вантажовласником підписано із запереченням, згідно якого він не визнає своєї вини в затримці спірних вагонів.

Зайнятість приймально - відправних колій по станції Кривий Ріг, згідно технологічного процесу роботи станції, планує поїзний диспетчер дирекції, з урахуванням підводу під навантаження вагонів, маневрових робіт, для обгону локомотива, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів, які ПАТ ПІВДГЗК пред'являє залізниці до перевезення, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів, які пред'являють залізниці до перевезення його контрагенти - ТОВ МЕТІНВЕСТ-СМЦ, ТОВ КРИВБАС-БЕЛАЗ-СЕРВІС, для видачі одержувачам прибулих вантажів, підготовки вагонів в комерційному і технічному відношенні вагонів перед пред'явленням до забирання на під'їзну колію та інших технологічних процесів станції, пов'язаних з перевезенням вантажів.

Відповідно до п. 1 Договору під'їзна колія, яка належить власнику, примикає до станції Кривий Ріг спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом ПАТ ПІВДГЗК. Межею під'їзної колії є знак Межа під'їзної колії, який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії.

Згідно п. 6 Договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-відправних колій станції Допоміжна; подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Організація роботи з обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна та організація руху поїздів Кривий Ріг-Допоміжна здійснюється згідно Інструкції про порядок обслуговування та організації руху на під'їзній колії ПАТ ПІВДГЗК. Відповідно до Інструкції про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (далі - Інструкція), яка є: додатком № 3 до ТРА ст. Кривий Ріг, до станції Кривий Ріг примикає: з боку станції Допоміжна одноколійний перегін, обладнаний пристроями релейного напівавтоматичного блокування. Виходячи з положень п. 7.2 Інструкції, відправлення поїзда на станцію Допоміжна потребує дозвільного сигналу з боку ПАТ ПІВДГЗК. Без отримання такої згоди у вигляді загоряння зеленої лампочки рух поїзда є неможливим.

Таким чином, після отримання Відповідачем від станції Кривий Ріг повідомлення про прибуття на його адресу порожніх власних вагонів під навантаження або навантажених вагонів, черговий диспетчер цеху УЗТ ПАТ ПІВДГЗК надає інформацію старшому прийомоздавальнику або маневровому диспетчеру станції Кривий Ріг про готовність забрати на під'їзну колію конкретні вагони. Після узгодження черговий диспетчер цеху УЗТ Комбінату відкриває зелений вхідний сигнал світлофору, який дозволяє залізниці своїм локомотивом доставити вагони, що запитуються Комбінатом, тільки на приймально-здавальні колії станції власника під'їзної колії - Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Залізниця самостійно не приймає рішення про пріоритетність подавання вагонів на під'їзну колію ПАТ ПІВДГЗК.

Позивач зазначає, що колії станції Кривий Ріг зазвичай зайнято: вагонами, що прибули на адресу ПАТ ПІВДГЗК та знаходились під обробкою; під накопичення вагонів; виставленими навантаженими маршрутами.

На станції призначення окрім зайнятих колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів, іншого власника під'їзної колії - ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Також позивач зазначив, що обов'язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Визначеної Договором домовленості між залізницею та ПАТ ПІВДГЗК про займання всіх або певних колій також не існує.

У поясненнях по справі Позивач зазначив, що Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Щодо правомірності нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу Позивач зазначив, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084 (зі змінами та доповненнями). Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. ... Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно Додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000р. № 644, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, п. 3 Розділу II Тарифного керівництва № 1 найменування вантажу в перевізних документах має відповідати Алфавітному списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (далі - ЄТСНВ).

Найменування вантажу вагони залізничні, що перевозяться на своїх осях в графі 20 накладних та код даного вантажу - 421034, зазначений в графі 23 накладних, відповідають вимогам ЄТСНВ.

Позивач зазначає, що за накопичувальною карткою № 23019021 розраховано збір за зберігання вантажу в розмірі 1 521,20 грн. (без ПДВ), затриманого по станції Нікополь за актами ф. ГУ-23а № 3 від 16.01.2017р., ф. ГУ-23 № 5 від 16.01.2017р.:

5,9 грн. (ставка за зберігання рухомого складу на своїх осях згідно п.п.2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1)* 56 вагонів * 2,302 (коефіцієнт відповідно до Наказу Мінінфраструктури № 161 від 26.04.16р.) * 2 доби.

Загальна сума разом з ПДВ складає 1 825,44 грн.

Загальний час затримки вагонів по акту ф. ГУ-23 № 5 від 16.01.2017р. з 16.01.2017р. 23 год. 49 хв. по 19.01.2017р. 05 год. 05 хв. складає 53год 16 хв. або 2 доби (53,16 год. /24 год. = 2,21 доби).

За накопичувальною карткою № 23019020 розраховано збір за зберігання вантажу в розмірі 774,20 грн. (без ПДВ), затриманого по станції Пичугіне за актами ф. ГУ-23а № 6 від 18.01.2017р., ф. ГУ-23 № 7 від 18.01.2017р.:

5,9 грн. (ставка за зберігання рухомого складу на своїх осях згідно п.п.2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1)* 57 вагонів * 2,302 (коефіцієнт відповідно до Наказу Мінінфраструктури № 161 від 26.04.16р.) * 1 добу. Загальна сума разом з ПДВ складає 929,04 грн.

Загальний час затримки вагонів по акту ф. ГУ-23 № 7 від 18.01.2017р. з 18.01.2017р. 04 год. 00 хв. по 19.01.2017р. 05 год. 05 хв. складає 25год 05 хв. або 1 добу (25,05 год. /24 год. = 1,04 доби).

Номери актів, на підставі яких розраховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, зазначено відповідно в графі 14 кожної відомості ф. ГУ-46 та в графі найменування та номер документа накопичувальної картки ф. ФДУ-92.

При здійсненні нарахування спірних сум за затримку вагонів за одним наказом одночасно нараховуються належні залізниці платежі і за іншими наказами, оскільки складені на їх підставі акти, що виступають в якості документальних підстав позовних вимог, також фігурують у вищезазначених відомостях та накопичувальній картці.

Позивач зазначає, що спірні плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу ним розраховано відповідно до вищенаведених норм Правил користування вагонами та контейнерами, Правил зберігання вантажів, на підставі ставок плати за користування, наведених в Розділі V Тарифного керівництва № 1, на підставі п.2 Розділу III Тарифного керівництва № 1, керуючись правилами пунктів 5.2, 5.4 Розділу II Тарифного керівництва № 1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригуючого коефіцієнту згідно Наказу Мінінфраструктури № 161 від 26.04.16р.

17.04.2018 Відповідач надав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що частиною 1 ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів у цьому кодексі визначається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Тобто, перевозиться щось (вантаж) на чомусь (автомобіль, вагон) і це щось залишається у когось.

Значення термінів вантаж та транспортні засоби містяться у ст. 6 Статуту залізниць України. Так,

- вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі;

- транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, монорейковий транспорт) і контейнери.

Аналогічні визначення зазначених термінів містяться й у ст.1 Закону України Про залізничний транспорт та Правилах перевезення вантажів.

Посилання Позивача на інше визначення поняття вантаж, закладене у Правилах реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 28.09.2004 №856, і твердження Позивача, що порожній вагон це вантаж є необґрунтованим посиланням, оскільки згідно ст. 5 Статуту залізниць України, Правила перевезення вантажів та інші нормативні акти Мінтранс затверджує на підставі Статуту. Тому, у разі суперечності нормативних актів, виданих Мінтрансом зі Статутом, слід застосовувати саме норми Статуту, як акту, який має вищу юридичну силу, оскільки він затверджений постановою Кабінету Міністрів України (ст. 5 Статуту, ч. 4 ст. 4 та ч. 1 ст. 8 ЦК України).

При цьому Відповідач зазначає, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше - адже не можливо одночасно користуватися річчю, яка зберігається у іншої особи - залізниці; визначення поняття зберігання вантажу, в розумінні Позивача, не збігається з розумінням цього терміну наданого у ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України та п.1 Правил зберігання вантажу.

Правова позиція Відповідача щодо неможливості одночасного стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше.

17.04.2018 Відповідач надав заяву про зупинення провадження у справі № 904/6517/17 до вирішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах по аналогічній справі № 904/7360/17.

Зазначена заява обґрунтована тим, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2018 справу № 904/7360/17 за позовом РФ "Придніпровська залізниця" до ПАТ "ПІВДГЗК" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу передано на розгляд об'єднаної плати Касаційного господарського суду Верховного Суду та відповідно зупинене провадження у справі до вирішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Ухвалою від 23.04.2018 зупинено провадження у справі № 904/6517/17 до розгляду справи № 904/7360/17 та ухвалення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду рішення у справі № 904/7360/17.

22.11.2018 суд звернувся з запитом до судді Господарського суду Дніпропетровської області Петрової В.І. з запитом.

12.12.2018 до суду надійшла відповідь на запит з копією постанови по справі № 904/7360/17.

Ухвалою від 17.12.2018 поновлено провадження у справі № 904/6517/17 та підготовче засідання призначено на 09.01.2018.

08.01.2019 відповідач надав до суду пояснення, в якому зазначив, що посилання позивача на інше визначення поняття "вантажу", яке закладене у правилах реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 28.09.2004 № 856, і твердження позивача, що порожній вагон це вантаж є необґрунтованим посиланням, оскільки згідно ст. 5 Статуту залізниць України, Правила перевезення вантажів та інші нормативні акти Мінтранс затверджує на підставі Статуту. Тому, у разі суперечності нормативних актів, виданих Мінтрансом зі Статутом, слід застосувати саме норми Статут, як акту, який має вищу юридичну силу, оскільки він затверджений Постановою Кабінету Міністрів України (ст. 5 Статуту, ч. 4 ст. 4 та ч. 1 ст. 8 ЦК України).

Також відповідач вказав на те, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше - адже не можливо одночасно користуватися річчю, яка зберігається у іншої особи - залізниці; визначення поняття "зберігання", в розумінні позивача, не збігається з розумінням цього терміну наданого у ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України та п. 1 Правил зберігання вантажу.

09.01.2019 позивач надав пояснення по справі, в якому зазначив, що в обґрунтування позиції щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої під'їзні колії відповідач вказує суду на наявність вільних колій на станції Допоміжна на момент видачі спірних наказів. Але навіть за умов наявності вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів за станції призначення, що прибули на адресу відповідача, позивач не погоджується з відсутністю вини відповідача у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзний колій.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що доводи відповідача про те, що одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є неправомірними та спростовуються змістом пункту 15 договору, яким передбачено, що власник колії сплачує залізниці: плату за користування вагонами згідно Правил користування вагонів та контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірка тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1); збір за зберігання вантажу - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Ухвалою від 09.01.2019 замінено назву Позивача з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Акціонерне товариство «Українська залізниця» та у судовому засіданні оголошено перерву в підготовчому засіданні до 15.01.2019.

Ухвалою від 15.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засіданні для розгляду справи по суті на 21.01.2019.

У судовому засіданні 21.01.2019 винесено ухвалу якою відкладено розгляд справи на 29.01.2019.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 29.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 року між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі Позивач, Залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі Відповідач, Власник колії), укладений договір №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (далі - Договір), відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межа підїзної колії є знак Межа підїзної колії, який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відставні 4779 метрів від стрілки примикання.

Відповідно до п. 5. Договору передача (здача) вагонів для підїзної колії здійснюється:

- порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.;

- маршрутів, завантажених аглорудою через інтервал часу 5,0 год.;

- маршрутів, завантажених вапняком через інтервал часу 4,5 год.;

- передача розбірних поїздів за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим, прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форму ГУ-2.

Згідно п.6 Договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, повідомлення передається не пізніше, ніж за 2,0 год. До фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п. 8 Договору).

Відповідно до пункту 15 Договору Власник колії сплачує Залізниці плату, у тому числі:

- за подачу, забирання вагонів згідно таблиці 1, таблиці 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязаних з ними послуг (тарифне керівництво №1);

- за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збитки і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами документами.

Збори і плата вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України по передоплаті через ЄТехПД з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Власник колії відшкодовує Залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі 6 900 грн. на рік без ПДВ.

Списання здійснюється розрахунковим підрозділом залізниці з особового рахунку власника колії. За наступний рік збір стягується одноразово у першій декаді січня.

При зміні розміру витрат на утримання смуги відведення залізниця письмово повідомляє власника колії із зазначенням суми, дати введення її у дію та проводить через розрахунковий підрозділ.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Пунктом 16 Договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з підїзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

Цей договір укладається терміном на 5 років з 11.12.2013 року до 10.12.2018 року включно (п. 20 договору в редакції додаткової угоди № 6 від 18.08.2014).

В січні 2017 року залізницею за накладними №№ 40945867, 40945123, 40945180, 40945156, 40940157, 40945205, 40898637, 40940041, 40940017, 40940058, 40937682, 40940215, 46471140, 46471124, 46470993, 46471041, 46460804, 46460812, 46460820, 46460861, 46460796, 46460879, 46460853, 46460887, 46403812, 46403804, 46403820, 46403853, 46421509, 46421483, 46421491, 46421517, 46421558, 46443719, 46443669, 46443917, 46443966, 46443685, 46443982, 46443644, 46443933, 46443958, 46434700, 46434726, 46434718, 46443743, 46443701, 46500195, 46500161, 46421590, 149658, 14967, 14969, 15030, 14966, 14965, 14964, 14963, 14990, 14991, 14992, 14993, 14994, 14985, 14986, 14987, 14989, 14988, 14981, 08569, 08568, 14982, 115386, 115378, 115345, 115360, 115352, 115311, 115329, 115261, 115303, 115295, 115287, 115279, 115337, 115253, 14983, 14984, 14974, 14975, 14976, 14977, 14978, 14979, 14980 прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача - ПАТ Південний ГЗК.

Однак, на шляху прямування дані вагони були затримані, у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ Південний ГЗК на свою підїзну колію по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу, на станції Кривий Ріг (за наказами №156 від 16.01.2017 № 170 від 18.01.2017, № 183 від 9.01.2017, № 198 від 20.01.2017, № 204 від 20.01.2017 (а.с. 47 51).

Про затримку вагонів відповідачу були вручені повідомлення про затримку вагонів (а.с. 52-56).

За фактом затримки вагонів на станції Кривий Ріг в порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №3 від 16.01.2017, №6 від 18.01.2017, № 8 від 19.01.2017, № 11 від 20.01.2017, № 1 від 20.01.2018; акти загальної форми ф. ГУ-23: №5 від 16.01.2017, №7 від 18.01.2017, №9 від 19.01.2017, № 11 від 20.01.2017, № 25 від 20.01.2017.

За час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано збір за зберігання вантажу у розмірі 2 754,48 грн. за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №23019020, 23019021 (а.с. 35, 36).

Накопичувальні картки працівниками відповідача підписано з зауваженнями: «у виплаті відмовляє, колії приймання були вільні, готові прийняти вагони».

Отже, предметом спору є вимога ПАТ Українська залізниця в особі РФ Придніпровська залізниця про стягнення з ПАТ Південний ГЗК плати за зберігання вантажу в загальному розмірі 2 754,48 грн.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями абз. 1 ст. 42 Статуту залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Також, статтею 71 Статуту визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній підїзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно ч.ч.1, 2 та 7-9 ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі найменування вантажу вказується: Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо). Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус вантажу, які залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом, зокрема, обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обовязки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до абз.3 п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За приписами п.3 розділу ІІ Правил користування облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Памяток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди предявлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Правил користування час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил користування у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у Повідомленні про затримку вагонів до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим звязком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил користування загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Таким чином, станцією призначення були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказами №№156, 170, 183, 198, 204, відповідно до Тарифного керівництва №1, нараховано збір за зберігання вантажу за накопичувальними картами ф. ФДУ-92 № 23019020, 23019021.

Також з матеріалів справи вбачається, що накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення були видані через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг своєчасно неприйнятих відповідачем вагонів, що надійшли на його адресу. Залізниця своєчасно повідомила ПАТ Південний ГЗК про свою готовність передати вагони на підїзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника; відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

В силу ст.614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Слід також зазначити, що відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів на станціях підходу та викладених у накопичувальних картках зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування. Письмові зауваження представників відповідача, викладені ними при підписанні накопичувальних карток, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих зауваженнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Так, факти скупчення вагонів через несвоєчасне забирання відповідачем з колій станції призначення на свою підїзну колію вантажів, які прибули на його адресу, підтверджується вказаними вище актами загальної форми ГУ-23 та є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажів та ст.ст.46, 47 Статуту, якими визначено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

За змістом п.6 укладеного між сторонами у справі Договору Про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ Південний ГЗК, вагони для підїзної колії подаються локомотивом Залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії. Здавання вагонів проводиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації - нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за №50/1854, в пункті 16.3. яких зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно-розпорядчий акт (ТРА) - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки.

Крім того, відповідачем не представлено суду доказів щодо підтвердження факту прийняття ним заходів по реагуванню на повідомлення позивача про подавання вагонів, у тому числі доказів повідомлення позивача про готовність вагонів до забирання, виконання ним вимог Інструкції Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ Південний ГЗК, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. При цьому, підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязків України від 30.08.2005 за №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути вільними. Визначеної Договором домовленості між залізницею та ПАТ Південний ГЗК про незайнятість всіх або певних колій також не існує.

Таким чином, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту, положеннями ЄТП.

Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, у т.ч. поїздів відповідача.

Крім того, наявність вільних підїзних колій на станції Допоміжна, з урахуванням відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження вживання ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних підїзних колій.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою підїзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Відтак, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, суд вважає правомірним нарахування залізницею збору за зберігання вантажу в сумі 2 754,48 грн.

Суд визнає законним одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, оскільки вони є різними видами платежів, порядок визначення та нарахування яких регулюється різними нормативними актами, а саме Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України, Правилами зберігання вантажів.

Зазначена позиція підтверджується постановою Верховного суду у складі суддів обєднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 по справі № 904/7360/17.

Висновки викладені в постанові Верховного суду у складі суддів обєднаної палати Касаційного господарського суду є обов'язковими при винесенні судом рішення. Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов, спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення збору за зберігання вантажу у сумі 2 754,48 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства „Південний гірничо-збагачувальний комбінат в частині стягнення збору за зберігання вантажу у сумі 2 754,48 грн. - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Південний гірничо-збагачувальний комбінат (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь Акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства „Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) збір за зберігання вантажу у сумі 2 754,48 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.01.2019

Суддя ОСОБА_3