УХВАЛА

м. Київ

14.01.2019Справа № 910/21182/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросолар"

до Державного підприємства "Національна кінематика України"

про стягнення 1 745 000, 00 грн.

В межах справи № 910/21182/15

За заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного підприємства "Національна кінематека України" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

Від позивача Юхно К.О. - представник, Мулярчук О.А. - представник

Від відповідача Севастьянов С.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/21182/15 за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про банкрутство Державного підприємства "Національна кінематека України" на стадії процедури санації, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2016.

13.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євросолар" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна кінематека України" про стягнення заборгованості у розмірі 1 745 000,00 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами безвідсоткової поворотної фінансової допомоги б/н від 03.03.2017, № 4/030417 від 3.04.2017 та № 16/100717 від 10.07.2017.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2018 позовну заяву залишено без руху.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Євросолар" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.10.2018 прийнято позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросолар" до Державного підприємства "Національна кінематика України" про стягнення 1 745 000,00 грн., до розгляду в межах справи № 910/21182/15 про банкрутство Державного підприємства "Національна кінематика України" та призначено підготовче засідання на 26.11.2018.

22.11.2018 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.01.2019.

У судовому засіданні 14.01.2019 представник позивача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача визнав існуючу заборгованість перед позивачем в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросолар" до Державного підприємства "Національна кінематика України" про стягнення 1 745 000 грн. 00 коп., судом встановлено наступне.

03.03.2017 між Державним підприємством "Національна кінематика України" (далі відповідач) - позичальник та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євросолар" (далі позивач) - позикодавець був укладений договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) б/н, згідно умов якого позикодавець зобов'язався надати позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу (позику) в розмірі 500 000,000 грн., а позичальник зобов'язався повернути зазначену суму позики.

Позивачем було в повному обсязі виконано взяті на себе зобов'язання за даним договором та надано відповідачу безвідсоткову фінансову допомогу (позику) в розмірі 562 000,00 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями платіжних доручень № 1261 від 03.03.2017, № 1269 від 06.03.2017, № 1282 від 09.03.2017, №1293 від 20.03.2017, № 1382 від 04.05.2017, № 1531 від 27.06.2017.

Згідно з пунктом 2.2. договору позичальник зобов'язався повернути фінансову допомогу за першою вимогою позикодавця, протягом 7 днів з дня отримання такої вимоги.

Відповідачем було частково повернуто суму позики, а саме: платіжним дорученням № 525 від 29.03.2017 повернуто 12 000,00 грн. та платіжним дорученням № 539 від 07.04.2017 повернуто 50 000,00 грн.

Таким чином, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за даним договором становить 500 000 грн. 00 коп.

03.04.2017 між відповідачем (позичальник) та позивачем (позичальник), був укладений договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики).

На виконання цього договору позикодавець надав позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу (позику) в розмірі 1 000 000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень доданих до матеріалів справи, а саме: №1319 від 03.04.2017, № 1325 від 06.04.2017, № 1345 від 13.04.2017, № 1369 від 27.04.2017, № 1371 від 27.04.2017, № 1400 від 12.05.2017, № 1419 від 18.05.2017, № 1466 від 06.06.2017, № 1472 від 07.06.2017, № 1530 від 27.06.2017.

Позичальником, в порушення умов даного договору, сума позики не повернута в повному обсязі.

10.07.2017 між відповідачем (позичальник) та позивачем (позичальник), був укладений договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) № 16/100717.

Відповідно до пункту 1.1. договору позикодавець передає позичальникові безвідсоткову фінансову допомогу (позику) на суму 500 000 грн., а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму позики.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Позикодавець перераховує на банківський рахунок Позичальника фінансову допомогу за першою вимогою останнього.

Згідно з пунктом 2.2. Договору Позичальник зобов'язався повернути фінансову допомогу у строк до 10.11.2017.

На виконання цього договору та з урахуванням отриманих від позичальника вимог Позикодавець надав позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу (позику) в загальній сумі 300 000,00 грн., а саме: платіжним дорученням № 1562 від 10.07.2017 перераховано 150 000,00 грн.; платіжним дорученням № 1569 від 12.07.2017 перераховано 150 000,00 грн.

Відповідачем було частково повернуто суму позики в розмірі 55 000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення сум фінансової допомоги в загальному розмірі 1 745 000 грн. 00 коп. у строк протягом 7 днів з дати отримання вимоги, однак, зазначена вимога залишилась без задоволення.

У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачу позику (безвідсоткову поворотну фінансову допомогу) у повному обсязі у передбачений договорами строк, останній звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1 745 000 грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 3 524 грн. 00 коп., а також визнати грошові вимоги позивача до відповідача в загальному розмірі 1 748 524 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що розмір заборгованості відповідача за договорами безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) підтверджується у тому числі наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2017, підписаним обома сторонами та скріпленим їхніми печатками.

При цьому, акт звірки взаємних розрахунків, хоча і не є доказом виникнення прав і обов'язків, може і має оцінюватись судами у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов'язання.

Підписавши акт звірки взаємних розрахунків без зауважень, відповідач вчинив дії, що підтверджують існування правовідносин та виконання зобов'язання за договором.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав існуючу заборгованість перед позивачем за договорами безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) у повному обсязі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З огляду на викладені обставини на наведені норми, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за договорами безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) в заявленому позивачем розмірі.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 26 175 грн. 00 коп.

Разом з тим, позовні вимоги щодо визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросолар" до Державного підприємства "Національна кінематика України" у справі № 910/21182/15 про банкрутство останнього залишаються судом без задоволення зважаючи на те, що згідно приписів ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна кінематика України" (02156, м. Київ, вул. Кіото, буд. 27; ідентифікаційний код 19485307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросолар" (21022, м. Вінниця, вул. С. Зулінського, 21А; ідентифікаційний код 38135183) заборгованість в сумі 1 745 000 (один мільйон сімсот сорок п'ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 26 175 (двадцять шість тисяч сто сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позов залишити без задоволення.

5. Копію ухвали направити сторонам, керуючому санацією, кредиторам боржника та Міністерству культури України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк