ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1804/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від прокуратури: Бескровний М.О.- посвідчення;

від позивача: Добров Ю.І. - довіреність;

від відповідача 1 - Шпак М.С. - довіреність;

від відповідача 2 - Ткач В.С. - ордер № 044624,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за правилами загального позовного провадження за позовом Заступника військового прокурора Південного регіону України (65012, м. Одеса, вул.. Пироговська, 11, ) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп.. Повітрофлотський, 6, )

до відповідачів: 1. Державного підприємства Міністерства оборони України "Південьвійськбуд" (65063, м. Одеса, вул.. Армійська, 18, ); 2. Приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма "Мікромегас" (65063, м. Одеса, вул.. Армійська, 18-А, )

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України "Південьвійськбуд" та до Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Мікромегас" про визнання недійсним договору № 6-ВБ від 28.09.2006 про пайову участь в реконструкції існуючої будівлі управління з надбудовою 5-го поверху та прибудовою 5-поверхової адміністративної будівлі в м. Одесі по вул. Армійська, 18-А з правом викупу паю "Замовника", укладений між ДП МОУ "Південьвійськбуд" та ППВКФ "Мікромегас"; зобов'язання ППВКФ "Мікромегас" повернути державі в особі Міністерства оборони України нежитлові приміщення першого поверху площею 500,7 м , розташовані в будівлі ДП МОУ "Південьвійськбуд" за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А, у тому числі шляхом виселення ППВКФ "Мікромегас" з вказаних нежитлових приміщень та скасування державної реєстрацію права власності ППВКФ "Мікромегас"на нежитлові приміщення першого поверху площею 500,7 м2, розташовані в будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А (реєстраційний номер майна: 23938905, номер запису: 5761 в книзі: 77неж-189).

В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на приписи ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст.1,3,4 Закону України ,,Про управління об'єктами державної власності", ст.10 Закону України ,,Про оборону України", ст.23 Закону України ,,Про прокуратуру", ст.ст.203,215,216,235,1212 ЦК України, ст.75 ГК України, ст.26 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та зазначає, що договір від 28.09.2006 р. № 6-ВБ, на підставі якого ППВКФ "Мікромегас" набуто право власності на нерухоме державне майно, укладено відповідачами без попередньої згоди Міністерства на відчуження майнового об'єкта. При цьому, на думку Прокурора, лист за підписом начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства ОСОБА_5 від 03.02.2006 р. за вих. № 10/260/1 не повинен прийматись до уваги, оскільки особа, яка його підписала, не мала повноважень на надання дозволу відчужувати майно державних підприємств, про що вказано в постанові Вищого господарського суду України від 13.07.2010 р. по справі № 30/257, обставини встановлені в рамках провадження по якій мають преюдиціальне значення згідно ч.4 ст.75 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.08.2018р. позовну заяву Заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України від 27.08.2018р. вх. № ГСОО 1949/18 залишено без руху.

13.09.2018р. до господарського суду Одеської області представником Заступника військового прокурора Південного регіону України буди надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 31.08.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.09.2018 року було відкрито провадження у справі №916/1804/18, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.10.2018 року.

04.10.2018року Заступник військового прокурора Південного регіону України звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою в порядку ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, про відвід судді Літвінова С.В. від розгляду справи №916/1804/18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2018р. (суддя Літвінов С.В.) провадження у справі №916/1804/18 за позовом Заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до відповідачів Державного підприємства Міністерства оборони України "Південьвійськбуд" та Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "Мікромегас" про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії було зупинено до вирішення питання про відвід судді Літвінова С.В. від розгляду справи №916/1804/18.

Приймаючи до уваги, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2018р. суддею Літвіновим С.В. зупинено провадження у справі №916/1804/18 до вирішення питання про відвід судді за заявою Заступника військового прокурора Південного регіону України, відповідно до ч.3 ст. 39 ГПК України, було призначено повторний автоматичний розподіл вищевказаної заяви у справі №916/1804/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 08.10.2018р., заяву Заступника військового прокурора Південного регіону України за вх.суду№2-5008/18 від 04.10.2018р. про відвід судді Літвінова С.В. від розгляду справи №916/1804/18, передано на розгляд судді Степановій Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. заяву Заступника військового прокурора Південного регіону України за вх.суду№2-5008/18 від 04.10.2018р. про відвід судді Літвінова С.В. від розгляду справи №916/1804/18 було залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 12.10.2018р. провадження у справі №916/1804/18 поновлено.

03.10.2018р. до суду від Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "Мікромегас" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до винесення рішення у кримінальному провадженні №0000201.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки відповідачем2 не надано належних доказів наявності справи що розглядається в порядку кримінального судочинства, суд розглянувши клопотання відповідача2 відмовив в його задоволені про що було зазначено в протоколі судового засідання 07.11.2018р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 17.10.2018 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07.11.2018 р., від 07.11.2018 р. - до 28.11.2018 р., від 28.11.2018р. до 10.12.2018р., від 10.12.2018р. до 17.12.2018р..

Ухвалою суду від 07.11.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 19.12.2018 р..

Протокольною ухвалою від 10.12.2018р. задоволено клопотання Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "Мікромегас" про витребування доказів, витребувано у Міністерства оборони України копію акту контрольно-ревізійної перевірки Державного підприємства Міністерства оборони України ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230.

Ухвалою суду від 17.12.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.12.2018 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 19.12.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 14.01.2019 р., від 14.01.2019 р. - до 16.01.2019 р.

Міністерство позов Прокурора підтримало, а ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" - його визнало, подавши відповідні усні та письмові заяви і пояснення.

Інший відповідач проти задоволення позову заперечив, вважаючи пропущеним строк позовної давності, адже про укладання оспорюваного договору та видачу 16.10.2007 р. свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення Міністерство не могло не знати з урахуванням того, що ППВКФ "Мікромегас" вже протягом 11 років відкрито користується спірними нежитловими приміщеннями, сплачує земельний податок, оплачує комунальні послуги, проводило в них капітальний ремонт. Крім того ППВКФ "Мікромегас" вказує на те, що ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" щорічно звітує перед позивачем про наявне в нього на балансі нерухоме майно. Доводи в частині пропуску позовної давності під час вирішення спору додатково обґрунтовано змістом акту контрольно-ревізійної перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230, проведеної посадовою особою Міністерства.

У відзиві на позовну заяву ППВКФ "Мікромегас" також повідомляє, що при укладанні договору дотримано всі вимоги чинного на той час законодавства України, зокрема, право на викуп паю отримано за результатами аукціону, дозвіл на відчуження державного майна надано уповноваженою особою Міністерства ОСОБА_5, довіреність якого скасовано після внесення 10.04.2006 р. в Єдиний реєстр довіреностей відомостей про припинення її дії, а не 02.10.2004 р. як стверджує Прокурор.

У відповідях на відзив Прокурор та Міністерство вказують, що: строки позовної давності не пропущено, т.я. про порушення своїх прав Міністерство дізналось лише з листа Прокурора від 23.08.2018 р. № 05/3-3869вих-18; повноваження ОСОБА_5 щодо надання дозволів на відчуження державного майна припинено з дня скасування виданої йому довіреності, тобто з 02.10.2004 р., а не з дня внесення до реєстру відомостей про таке скасування, однак в будь-якому випадку листом від 03.02.2006 р. за вих. № 10/260/1 надано лише згоду на проведення реконструкції адміністративної будівлі, що не є згодою на відчуження військового майна.

Окремо Прокурор, Міністерство щодо акту контрольно-ревізійної перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230, зазначили, що за наслідками внутрішньої перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" цей акт не виявлено, в Департаменті внутрішнього аудиту Міністерства наявна лише копія акту перевірки. Крім того у Міністерства відсутні відомості з приводу того, що посадова особа, яка складала акт від 21.11.2008 р. № 234/43/230, довела до керівництва Міністерства результати проведеної ревізії, обізнаність саме якого є вирішальною для визначення початку перебігу строку позовної давності. Також звертається увага суду на той факт, що в акті контрольно-ревізійної перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230 про ППВКФ "Мікромегас" взагалі не згадується, оспорюваний правочин з точки зору його відповідності законодавству не аналізується, порушення останнього, названі в позовній заяві, в акті не зафіксовано.

У судовому засіданні 16.01.2019р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Наказом Міністра оборони України від 29.01.1998 р. № 27 на базі розформованих військових частин та організацій будівельно-квартирного комплексу створено в т.ч. ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" та затверджено статут підприємства.

На балансовому обліку ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" перебувала 4-х поверхова адміністративна будівля, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А, яка відповідно до свідоцтва про право власності від 24.07.2006 р. серії САА № 433675, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, належала державі в особі Верховної Ради України на праві державної власності.

На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.07.2007 р. № 1445 замість свідоцтва про право власності від 24.07.2006 р. серії САА № 433675 Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво від 28.08.2007 р. серії ЯЯЯ № 997664 про право власності держави в особі Міністерства на об'єкт, який в цілому складається з будівлі літ. ,,А", загальна площа 3135,3 кв.м, відображеної у технічному паспорті від 19.03.2007 р. та розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А. В новому свідоцтві вказано, що об'єкт знаходиться у повному господарському віданні ДП МОУ ,,Південьвійськбуд".

28.09.2006р. між ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" (Замовник) та ППВКФ "Мікромегас", як переможцем аукціонних торгів укладено договір на будівництво нежитлових приміщень в порядку пайової участі № 6-ВБ (Договір), п.1.1 якого визначено, що предметом цього Договору є участь Пайовика в фінансуванні будівництва з реконструкції 4-х поверхової адміністративної будівлі управління з надбудовою 5-го поверху та прибудовою 5-ти поверхового адміністративного корпусу за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А згідно рішення Одеської міської ради за № 249 від 02.03.2006 р., та отримання у власність профінансованого паю в вигляді нежитлових офісних приміщень на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Пайом "Замовника" є нежитлові офісні приміщення розташовані на III поверсі площею 319,1 м2, та 168,4 м2 на IV поверсі, існуючої 4-х поверхової будівлі управління в стані, що знаходяться до початку реконструкції з існуючими інженерними мережами, благоустроєм, покриттям, внутрішнім оздоблюванням - загальною площею 487,5 м2, вартістю 1 672 000 грн (один мільйон шістсот сімдесят дві тисячі) з урахуванням ПДВ, що визначено на підставі незалежної експертної оцінки проведеної 1 липня 2006 року ЧП "Аналітик", та результатів аукціону проведеного 27 вересня 2006р. при ціні їм2 загальної площі до реконструкції -3429,74 грн. (п. 2.1. Договору).

Пайом "Пайовика" є фінансування будівельно-монтажних робіт по реконструкції існуючої будівлі в сумі 284700 (двісті вісімдесят чотири тисячі сімсот ) гривень з урахуванням ПДВ, яка випадає на реконструкцію 319,1 м2 загальної площі III поверху , та 168,4 м2 IV поверху існуючої будівлі з урахуванням усіх витрат, що розрахована на підставі розрахунку (Додаток № 1 до цього договору), який є невід'ємною частиною договору, де на 1 м2 загальної площі припадає 584 гривні витрат. (п. 2.2. Договору).

"Пайовик" зобов'язується профінансувати роботи по реконструкції на суму 284 700,00

(двісті вісімдесят чотири тисячі сімсот ) гривень з урахуванням ПДВ, та викупити пай в сумі

1 672 000,00 грн. (один мільйон шістсот сімдесят дві тисячі) з урахуванням ПДВ а разом 1 956 700,00 грн. (один мільйон дев'ятсот п'ятдесят шість тисяч сімсот) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок "Замовника" в терміни згідно графіка фінансування (Додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору (п. 2.3. Договору).

В рахунок фінансування "Замовник" в 30 денний термін після закінчення робіт та введення будинку в експлуатацію передає "Пайовику" пакет правовстановлюючих документів в обсязі достатньому для оформлення свідоцтва про власність на нежитлові офісні приміщення розташовані на Ш поверсі площею 319,1 м2, та 168,4 м2 на IV поверсі, існуючої 4-х поверхової будівлі, та безпосередньо самі зазначені приміщення. Приміщення передаються за актом прийому - передачі (п. 2.4. Договору).

Пунктами 1 та 2 додаткової угоди від 29.05.2007 р. № 1 до Договору передбачено наступне: ,,1. Площа офісних приміщень, вартість яких Пайовик зобов'язується профінансувати, а Замовник зобов'язується передати у власність Пайовика, визначена п.2.1 Договору, фактично становить 318,9 кв.м на 3-му поверсі та 181,8 кв.м на 4-му поверсі існуючої адміністративної будівлі згідно технічного паспорту, виготовленого Одеським міським бюро технічної інвентаризації. 2. На підставі п.2.2 Договору Пайовик зобов'язується провести додаткове фінансування 13,2 кв.м із розрахунку 584 грн. за 1 кв.м в сумі 7709грн. та доплатити вартість паю Замовника із розрахунку 13,2 кв.м за ціною 3429,74грн. в сумі 45273грн. Всього Пайовик зобов'язується доплатити 52982грн. з урахуванням ПДВ.".

На підставі акту прийому-передачі площі нежитлових офісних приміщень від 09.08.2007 р. до Договору Замовником передано, а Пайовиком прийнято у власність 500,7 кв.м загальної площі адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А. Замовником підтверджено фінансування Пайовиком реконструкції будівлі та викуп паю в сумі 2009682 грн з ПДВ.

16.10.2007 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво серії САВ № 395941 про право власності на нежитлові приміщення п'ятого поверху, яке посвідчує, що об'єкт, який в цілому складається з приміщень літ. ,,А", загальна площа 500,7 кв.м, відображених у технічному паспорті від 31.08.2007 р., та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А, належить ППВКФ "Мікромегас" на праві приватної власності. Підставою для набуття права власності в свідоцтві названо в т.ч. Договір.

02.11.2007 р. замість свідоцтва про право власності від 28.08.2007 р. серії ЯЯЯ № 997664 Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво серії САВ № 395982 про право власності держави в особі Міністерства на об'єкт, який в цілому складається з приміщень літ. ,,А", загальна площа 714,0 кв.м, відображених у технічному паспорті від 18.09.2007 р., та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А. В цьому свідоцтві вказано, що об'єкт знаходиться у повному господарському віданні ДП МОУ ,,Південьвійськбуд".

23.08.2018 р. Прокурором оформлено лист № 05/3-3869вих-18, в якому повідомлено Міністерство про встановлення обставин, які вимагають представництва в суді інтересів держави, а саме факт набуття ППВКФ "Мікромегас" права власності на нерухоме державне майно на виконання Договору, укладеного без попередньої згоди Міністерства.

В подальшому Прокурор звернувся до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з преамбули його статуту, ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" засноване на майні Збройних Сил України, яке є загальнодержавною власністю. Засновником підприємства являється Міністерство - орган управління майном.

Згідно ч.5 ст.75 ГК України в редакції, чинній на момент укладання оспорюваного Договору, державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати, віддавати в заставу майнові об'єкти, що належать до основних фондів, здавати в оренду цілісні майнові комплекси структурних одиниць та підрозділів державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно входить, і, як правило, на конкурентних засадах.

Проаналізувавши наведене положення законодавства, встановивши, що згода Міністерства як органу, до сфери управління якого входить ДП МОУ ,,Південьвійськбуд", на відчуження нерухомого майна шляхом укладання Договору в установленому порядку надана не була, господарський суд погоджується з доводами Прокурора про те, що зміст оспорюваного правочину суперечить приписами ч.5 ст.75 ГК України.

Наявний в матеріалах справи лист від 03.02.2006 р. № 10/260/1 за підписом начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства ОСОБА_5, в якому визнано слушною пропозицію директора ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" провести заходи по реконструкції будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А за рахунок пайових внесків третіх осіб, господарський суд розцінює як неналежний доказ надання згоди органу управління, оскільки довіреність ОСОБА_5 від 17.08.2004 р. втратила чинність у зв'язку з її скасуванням розпорядженням Міністра оборони України від 02.10.2004 р. № 6828/з. Вказана обставина встановлена судами під час розгляду господарської справи № 30/257, по якій остаточне судове рішення у вигляді постанови прийнято Вищим господарським судом України 13.07.2010 р. Обставини, встановлені в рамках провадження по справі № 30/257, мають преюдиціальне значення під час розгляду даної справи згідно ч.4 ст.75 ГПК України, адже в обох справах приймає участь Міністерство, стосовно якого встановлено зазначену обставину.

Між тим, задоволення позову унеможливлюється спливом строку позовної давності, про який письмово заявлено ППВКФ "Мікромегас".

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п.51 рішення від 22.10.1996 р. у справі ,,Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; п.570 рішення від 20.09.2011 р. у справі ,,ВАТ ,,Нафтова компанія ,,Юкос" проти Росії").

В ст.256 ЦК України наведено поняття позовної давності, під якою слід розуміти строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В ч.1 ст.261 ЦК України закріплено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

В п.4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 р. № 10 (із змінами), який відповідає численним правовим висновкам Верховного Суду України, роз'яснено, що: ,,…Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор…".

Порівняльний аналіз термінів ,,довідався" та ,,міг довідатися", що містяться в ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст.74 ГПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Позиція Прокурора та Міністерства в частині строків позовної давності ґрунтується на тому, що останнє дізналось від Прокурора про існування Договору лише після отримання листа від 23.08.2018 р. № 05/3-3869вих-18, а до цього не було і не могло бути обізнане відносно припинення ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" та набуття ППВКФ "Мікромегас" права власності на частину приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А.

Господарський суд Одеської області такі твердження вважає помилковими, оскільки Міністерство, якби ним вживались заходи щодо з'ясування стану своїх майнових прав, могло раніше довідатися про порушення свого права та особу, яка його порушила.

До цього висновку суд доходить, з'ясувавши, що:

1) 16.10.2007 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво серії САВ № 395941 про право власності ППВКФ "Мікромегас" на нежитлові приміщення загальною площею 500,7 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А. Підставою для набуття права власності в свідоцтві названо в т.ч. Договір;

2) відомості про право власності ППВКФ "Мікромегас" внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.07.2008 р. Підставою для виникнення права власності вказано свідоцтво від 16.10.2007 р. серії САВ № 395941;

3) 02.11.2007 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво серії САВ № 395982 про право власності держави в особі Міністерства на об'єкт загальною площею 714,0 кв.м, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А, замість свідоцтва про право власності від 28.08.2007 р. серії ЯЯЯ № 997664, яке підтверджувало право власності держави на нерухоме майно площею 3135,3 кв.м;

4) в п.6.1.4 статуту ДП МОУ ,,Південьвійськбуд", який затверджено наказом Міністра оборони України від 29.01.1998 р. № 27, передбачено здійснення контролю органом управління майном, тобто Міністерством, за ефективністю використання, збереженням закріпленого за підприємством майна;

5) ст.6 Закону України ,,Про управління об'єктами державної власності", який набрав чинності 18.10.2006 р., до повноважень органів управління віднесено затвердження статутів (положення) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, і господарських структур та здійснення контролю за їх дотриманням (п.3 ч.1 ст.6); забезпечення проведення щорічних аудиторських перевірок окремо визначених державних підприємств і господарських структур (п.8 ч.1 ст.6); здійснення контролю за діяльністю господарських структур (п.10 ч.1 ст.6); ведення обліку об'єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням таких об'єктів (п.11 ч.1 ст.6);

6) в акті контрольно-ревізійної перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230, підписаному посадовою особою Контрольно-ревізійного департаменту Міністерства, відображено обізнаність з приводу укладання за результатами проведених аукціонів договорів на пайову участь в реконструкції будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А, після виконання яких ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" належать 714,0 кв.м приміщень цієї будівлі.

Відтак, ще в 2007 р. шляхом направлення запитів до Виконавчого комітету Одеської міської ради, яким видавались свідоцтва про право власності на нерухоме майно, або шляхом отримання відомостей із загальнодоступного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач міг дізнатися про незаконне відчуження на підставі Договору на користь ППВКФ "Мікромегас" частини приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А, в результаті чого обсяг власності держави зменшився.

Натомість названі дії, спрямовані на перевірку як документального оформлення прав власності на державне нерухоме майно, так і фактичного ним користування ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" або іншими особами, в ході якої було б виявлено відкрите володіння нерухомістю з 2007 р. ППВКФ "Мікромегас", позивачем внаслідок неправомірної бездіяльності посадових осіб не вчинені, не дивлячись на закріплення в ст.6 Закону України ,,Про управління об'єктами державної власності" та в п.6.1.4 статуту ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" обов'язків, зокрема, вести облік майна, контролювати ефективне його використання тощо. Негативним для держави результатом описаної бездіяльності є пропуск трирічного строку позовної давності.

Крім того акт контрольно-ревізійної перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230 - це доказ того, що посадовій особі Міністерства ще з 2008 р. було відомо про укладання Договору та зміну власників приміщень у будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А.

Отже, у зв'язку зі спливом позовної давності, про який заявлено ППВКФ "Мікромегас", подана Прокурором у рамках провадження у даній справі позовна заява задоволенню не підлягає.

Не приймаються до уваги посилання ППВКФ "Мікромегас" на те, що при укладанні Договору дотримано всі вимоги чинного на той час законодавства України, а також твердження Прокурора та Міністерства про те, що строк позовної давності не пропущено, т.я. вони спростовуються наведеним вище.

Відносно акту контрольно-ревізійної перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" від 21.11.2008 р. № 234/43/230 потрібно зауважити, що невиявлення за наслідками внутрішньої перевірки ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" цього акту, жодним чином не доводить, що останній не складався та/або ревізійна перевірка не проводилась. При цьому за змістом листа Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства від 10.01.2019 р. № 234/84 у нього існує копія акту ревізії від 21.11.2008 р. № 234/43/230, що було б неможливим у разі підробки акту. Той факт, що у Міністерства відсутні відомості з приводу того, що посадова особа, яка складала акт від 21.11.2008 р. № 234/43/230, довела до керівництва результати проведеної ревізії, не означає необізнаність Міністерства як юридичної особи щодо змісту перевірки, адже ревізор, котрий її проводив, є працівником позивача, юридично значимі дії чи бездіяльність якого породжують для Міністерства правові наслідки, в т.ч. впливають на початок перебігу строку позовної давності. Відсутність в акті контрольно-ревізійної перевірки від 21.11.2008 р. № 234/43/230 прямої вказівки на ППВКФ "Мікромегас" як контрагента ДП МОУ ,,Південьвійськбуд" не спростовує те, що з тексту акту можна встановити порушення прав Міністерства, а саме вибуття з державної власності внаслідок укладання договорів пайової участі частини будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18-А.

Інші доводи учасників справи теж не спроможні вплинути на висновок суду стосовно відмови у позові через сплив позовної давності.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у позові сплачений за його подачу судовий збір покладається на Військову прокуратуру Південного регіону України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову Заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до відповідачів: 1. Державного підприємства Міністерства оборони України "Південьвійськбуд"; 2. Приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма "Мікромегас" про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на прокуратуру.

Повне рішення складено 28 січня 2019 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов