ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2019 р.                                                             Справа № 924/1230/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Ключки Н.М. розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України”, м. Київ

до Понінківського підприємства теплових мереж, Хмельницька область, Полонський район, смт. Понінка

про стягнення 542,48 грн., з яких: 490,00 грн. – пеня; 52,48 грн. – 3% річних

Представники сторін:

позивач: не з’явився

відповідач: не з’явився

В підготовчому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України прийнято вступну та резолютивну частину рішення.

Процесуальні дії по справі.

27.12.2018р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України”, м. Київ до Понінківського підприємства теплових мереж, Хмельницька область, Полонський район, смт. Полінка про стягнення 542,48 грн., з яких: 490,00 грн. – пеня; 52,48 грн. – 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2018р. зазначена позовна заява передана для розгляду судді Танасюк О.Є.

Ухвалою суду від 29.12.2018р. відкрито провадження у справі № 924/1230/18 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09:30 год. 21.01.2019 р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 542,48 грн., з яких: 490,00 грн. – пеня; 52,48 грн. – 3% річних. В обґрунтування позовних вимог посилається на несвоєчасне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1918/14-ТЕ-34 від 20.12.2013р., чим порушив умови господарського зобов’язання, зокрема, вимоги п. 6.1. договору.

Відповідач письмового відзиву не надав.

Явка учасників справи в судове засідання не визнавалася обов’язковою.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.12.2013р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Понінківським підприємством теплових мереж (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1918/14-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов’язується передати покупцеві у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014 р. газ обсягом до 984 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень – 178; лютий – 170; березень – 170; квітень – 76; жовтень – 76; листопад – 136; грудень – 178.

Як передбачено п. 2.1.1. договору обсяги природного газу, які планується передати згідно з цим договором, можуть змінюватися сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку.

Покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п. 3.1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. договору приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюється Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Відповідно до п. 5.2. договору (із врахуванням додаткової угоди № 1 від 31.01.2014р.) ціна за 1000 куб. метрів природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу – 1091,00 грн., крім того ПДВ – 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ – 1309,20 грн. (п. 5.2. договору).

Як передбачено п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В п. 6.4 договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати неустойки, грошова сума, яка надійшла від покупця погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов’язані з одержанням виконання; у другу чергу погашається неустойка; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Відповідно до п. 6.5. договору звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу покупцем та актів приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов’язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і цим договором.

У разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення (п. 7.2. договору).

У відповідності до п. 11.1 цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації природного газу до 31 березня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору позивач у 2014р. здійснив відповідачу поставку природного газу на загальну суму 709418,83 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.01.2014р. на суму 200293,20 грн.; від 28.02.2014р. на суму 159376,77 грн.; від 31.03.2014р. на суму 95256,09 грн.; від 30.04.2014р. на суму 33575,74 грн.; від 31.10.2014р. на суму 22097,99 грн.; від 30.11.2014р. на суму 84889,84 грн.; від 31.12.2014р. на суму 113929,20 грн.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Департаментом фінансів в Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, Понінківським підприємством теплових мереж та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" з метою погашення заборгованості перед позивачем були укладені договори про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014р.), зокрема, №354/30 від 24.09.2014р. на суму 223870,68 грн., №1069/30 від 05.12.2014р. на суму 83799,44 грн.; №1077/30 від 05.12.2014р. на суму 30457,56 грн., №40/375-в від 25.11.2015р. на суму 6736,77 грн., а також спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 (зі змінами) за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, зокрема, №35 від 20.01.2015р. на суму 60000,00 грн.; №285 від 14.02.2014р. на суму 88331,21 грн.; №661 від 19.03.2014р. на суму 88391,85 грн.; №905 від 16.04.2014р. на суму 87908,06 грн.

Згідно довідки ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про операції по Понінківському підприємству теплових мереж з 01.01.2014р. по 31.01.2018р., заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Враховуючи, що платежі здійснювалися з порушенням термінів оплати, позивач звернувся з позовом про стягнення з Понінківського підприємства теплових мереж 542,48 грн., з яких: 490,00 грн. – пеня; 52,48 грн. – 3% річних

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до п. 1 ст.16 Цивільного кодексу України – кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2013р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Понінківським підприємством теплових мереж (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1918/14-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов’язується передати покупцеві у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору позивач у 2014р. здійснив відповідачу поставку природного газу на загальну суму 709418,83 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.01.2014р. на суму 200293,20 грн.; від 28.02.2014р. на суму 159376,77 грн.; від 31.03.2014р. на суму 95256,09 грн.; від 30.04.2014р. на суму 33575,74 грн.; від 31.10.2014р. на суму 22097,99 грн.; від 30.11.2014р. на суму 84889,84 грн.; від 31.12.2014р. на суму 113929,20 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, відповідач зобов’язаний був провести остаточний розрахунок за отриманий природний газ в наступні строки:

- за газ, отриманий в січні 2014р. - до 14.02.2014р. (включно);

- за газ, отриманий в лютому 2014р. - до 14.03.2014р. (включно);

- за газ, отриманий в березні 2014р. - до 14.04.2014р. (включно);

- за газ, отриманий в квітні 2014р. - до 14.05.2014р. (включно);

- за газ, отриманий в жовтні 2014р. - до 14.11.2014р. (включно);

- за газ, отриманий в листопаді 2014р. - до 14.12.2014р. (включно);

- за газ, отриманий в грудні 2014р. - до 14.01.2015р. (включно);

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що станом на момент звернення з позовом до суду вартість поставленого позивачем природного газу сплачена в повному обсязі.

Однак за природний газ, поставлений у жовтні та грудні 2014р. проплати були здійсненні з порушенням терміну, встановленого п. 6.1. договору.

Невиконання зобов’язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов’язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку позивачем правомірно нараховано 3% річних в розмірі 41,78 грн. за період з 15.11.2014р. по 16.12.2014р. за зобов’язаннями жовтня 2014р. та 10,70 грн. за період з 15.01.2015р. по 29.01.2015р. за зобов’язаннями грудня 2014р. Тому заявлені до стягнення 3% річних в розмірі 52,48 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторонами в п. 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем правомірно нараховано пеню в розмірі 390,13 грн. за період з 15.11.2014р. по 16.12.2014р. за зобов’язаннями жовтня 2014р. та 99,87 грн. за період з 15.01.2015р. по 29.01.2015р. за зобов’язаннями грудня 2014р. Таким чином, заявлена до стягнення пеня в розмірі 490,00 грн. грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявлені позовні вимоги публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України” є обґрунтованими та підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Натомість відповідачем не спростовано порушення строків здійснення проплат за поставлений природний газ за договором купівлі-продажу природного газу №1918/14-ТЕ-34 від 20.12.2013р. Доказів сплати заявленої до стягнення суми не надано.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 490,00 грн. пені та 52,48 грн. – 3% річних підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України”, м. Київ до Понінківського підприємства теплових мереж, Хмельницька область, Полонський район, смт. Понінка про стягнення 542,48 грн., з яких: 490,00 грн. – пеня; 52,48 грн. – 3% річних задовольнити.

Стягнути з Понінківського підприємства теплових мереж (30511, Хмельницька область, Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, б. 51, ідентифікаційний код 30048104) на користь публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України” (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 490,00 грн. (чотириста дев'яносто гривень 00 коп.) пені; 52,48 грн. (п'ятдесят дві гривні 48 коп.) 3% річних, 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 22.01.2019р.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 – позивачу (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6);

3 - відповідачу (30511, Хмельницька обл., Полонський район, смт. Полінка, вул. Перемоги, б. 51).

Всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення