УХВАЛА

01 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 922/1486/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 (головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.) про повернення апеляційної скарги у справі № 922/1486/18 Господарського суду Харківської області

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" через Східний апеляційний господарський суд подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі № 922/1486/18.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2018 у справі № 922/1486/18 залишено без руху з підстав, що відповідачем до матеріалів апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору та доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам даної справи. Вказаною ухвалою надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги, тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали, для надання документу про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн та доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі у даній справі.

Ухвала апеляційного суду від 28.11.2018 отримана відповідачем - 04.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 467 (а.с. 211 т. 5), а отже останній день на усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 14.12.2018.

Однак, у визначений строк відповідачем вимоги ухвали суду від 28.11.2018 не виконані, вказані недоліки не усунено, у зв'язку з чим, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" у справі № 922/1486/18 повернуто відповідачу без розгляду.

Ухвала від 18.12.2018 мотивована тим, що відповідачем у строк, встановлений судом, не усунуто недоліки, встановлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018, а тому, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, про повернення апеляційної скарги відповідачу без розгляду.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" обґрунтовано тим, що судовий збір не повинен обмежувати право заявників до доступу до правосуддя, посилаючись на прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом пункту 2 абзацу 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (частина 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, тобто вона залишається без руху).

Згідно з частиною 4 статті 171 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Таким чином, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства повернув без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2018 у справі № 922/1486/18.

Аргументи, наведені у касаційній скарзі, щодо тяжкого фінансового становища Товариства, через що скаржник не зміг виконати вимоги ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставою звільнення чи відстрочення сплати судового збору з огляду на положення статті 8 Закону України "Про судовий збір", а, крім того, матеріали справи та касаційної скарги не містять доказів на підтвердження зазначеного.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права.

При цьому, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі № 922/1486/18 за касаційною Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018, оскільки у даній справі правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 258, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/1486/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з доданими до скарги матеріалами, іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.