РІШЕННЯ

01 лютого 2019 рокуСправа № 921/517/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шмир А.І.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна, вул.Машинобудівників, 1, смт.Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08162

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Колос-ВС, с.Більче-Золоте, Борщівський р-н, Тернопільська обл., 48733

про стягнення 201 090,80 грн.

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_1 - адвокат

Відповідача: не з'явився

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна, вул.Машинобудівників, 1, смт.Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08162 звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Колос-ВС, с.Більче-Золоте, Борщівський р-н, Тернопільська обл., 48733 про стягнення 201 090,80 грн., із них 13 297,70 грн., основного боргу; 29 799,99 грн. що становить 3% річних; 157 993,11 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 29.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 04 січня 2019 року; визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 02 січня 2019; за відсутності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, запропонувати відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог ст.ст. 165, 251 ГПК України, копію якого надіслати іншим учасникам справи; Позивачу: у строк, не більше ніж п'ять днів з дня отримання відзиву, надати суду відповідь на відзив із його документальним обґрунтуванням; одночасно з надісланням відповіді до суду направити її копію з доданими документами відповідачу, докази направлення надати суду.

Ухвалою господарського суду від 04.01.2019 року відкладено розгляд справи на 01 лютого 2019 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задоволити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Колос-ВС, с.Більче-Золоте, Борщівський р-н, Тернопільська обл., 48733 201 090,80 грн., із них 13 297,70 грн. основного боргу; 29 799,99 грн. що становить 3% річних; 157 993,11 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (Повідомлення про вручення поштового відправлення Вх.№ 1112 п від 18.01.2019р.).

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України розглянути справу без участі уповноваженого представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, виходячи із наступного:

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

05.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС» було укладено договір про надання послуг № 007-У-15, за умовами якого Позивач зобов'язався надати послуги по виконанню сільськогосподарських робіт, своєю сільськогосподарською технікою на полях Відповідача, а Відповідач зобов'язався прийняти виконані роботи та оплатити вартість послуг, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору, Виконавець зобов'язався надати послуги, на умовах, в обсягах та в терміни, що погоджуються сторонами в Специфікаціях додатків до цього Договору, які є його невід'ємною частиною.

Водночас відповідно до пп. 2.2.2. п. 2.2. Замовник зобов'язався своєчасно здійснювати оплату послуг Виконавця на основі рахунків Виконавця відповідно до умов цього Договору.

Крім того, в пункті 5.1. Договору Сторони передбачили, що оплата за послуги Виконавця проводиться Замовником в наступному порядку: 5.1.1.Орієнтовна вартість послуг за Договором становить 1 436 936,00 грн. Оплата здійснюється до 01.10.2015 відповідно до рахунка Виконавця, який має бути оплачений Замовником протягом одного банківського дня з моменту направлення Виконавцем рахунка на електронну адресу Замовника. При цьому, 05.05.2015 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаток до Договору - Специфікацію № 1 на послуги Позивача (далі - Специфікація № 1), відповідно до умов якої Позивач зобов'язався надати послуги дискування на полі, площею 3 389 га, вартістю 424,00 грн за 1 га, трактором Case STX 500, б/в - 1 шт., дисковою бороною Wishek 812N-26, б/в - 1 шт.

У п. 2 Специфікації № 1 сторони погодили, що на момент підписання Договору вартість робіт за 1 га складає 424,00 грн. Грошовий еквівалент в іноземній валюті складає 20,00 доларів США, який визначений за курсом продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі (далі - УМВБ) на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору та складає 21,20 грн за один долар США.

Разом з тим, сторони домовилися що розміри курсу продажу долара США на УМВБ, які застосовуються при розрахунках за цим Договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на Українському фінансовому сервері («межбанк», «курс продажи» гривень за один долар США (п. 1. Специфікації № 1).

Також відповідно до п. 4 Специфікації № 1, оплата послуг Виконавця здійснюється Замовником згідно з умовами п. 5.1. Договору на підставі виставлених виконавцем рахунків. Сума у гривнях, що підлягає сплаті Замовником, визначається за формулою:

(0*20 доларів США)*Р, де

Q - обсяг робіт (площа) за відповідний етап робіт;

20 доларів США - еквівалент вартості робіт за 1 га;

Р - курс продажу долара США на УМВБ на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу.

Згідно п. 6.1. Договору, Виконавець здає, а Замовник приймає виконані роботи на підставі акта прийому-передачі виконаних робіт.

На виконання умов Договору та Специфікації № 1 Позивачем було надано послуги дискування на полі Відповідача, що підтверджується Актом надання послуг від 26.05.2015 № 7839, згідно з яким було надано послуги дискування на полі площею 3 389 га, підписаним як зі сторони Позивача, так і Відповідача.

Беручи до уваги положення п.п. 1, 2, 4 Специфікації № 1, загальна вартість послуг Позивача склала 1 443 714,00 грн. (3 389 га х 20 доларів США х 21,3 грн. (курс продажу долара США на УМВБ на день, який передував дню надання послуг за Актом від 26.05.2015 № 7839).

Оскільки Позивачем було виконано свої зобов'язання щодо надання послуг з дискування, то у Відповідача відповідно виник обов'язок щодо оплати цих послуг у порядку, визначеному в Договорі та Специфікації № 1.

При цьому, згідно з пп. 5.1.1. п. 5.1. Договору, послуги надані Позивачем на підставі Акта надання послуг від 26.05.2015 № 7839 Відповідач повинен був оплати у строк до 01.10.2015.

Проте, Відповідачем не було здійснено оплату наданих послуг, що мало наслідком його прострочення й виникнення заборгованості перед Позивачем за відповідний період.

За таких умов, 18.12.2015 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, на підставі п. 1 якої, сторони домовились викласти розділ 5 «Умови оплати» Договору в такій редакції: «п. 5.1. Оплата за послуги Виконавця проводиться Замовником в наступному порядку: 5.1.1.Оплату першого платежу в розмірі 796 415,00 грн Виконавець здійснює до 29.12.2015, грошовий еквівалент в іноземній валюті складає 33 890,00 доларів США, який визначений за курсом долара США на УМВБ на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цієї Додаткової угоди № 1 та складає 23,50 грн за один долар США. 5.1.2. Оплату другого платежу в розмірі 796 415,00 грн Виконавець здійснює до 01.09.2016, грошовий еквівалент в іноземній валюті складає 33 890,00 доларів США тощо».

З огляду на викладені вище умови Додаткової угоди № 1, 23.12.2015 Відповідачем було здійснено оплату першого платежу в розмірі 777 775,50 грн, що на момент оплати було еквівалентно 33 890,00 доларів США (курс продажу долара США на УМВБ на 22.12.2015, тобто на день що передував дню оплати складав 22,95 грн).

Натомість, Відповідачем не було виконано умови пп. 5.1.2. п. 5.1. Додаткової угоди № 1 щодо повної та своєчасної оплати другого платежу в розмірі 796 415,00 грн у строк до 01.09.2016, що зумовило його простроченню та порушення прав і законних інтересів Позивача щодо отримання повної та своєчасної оплати за Договором.

Так, незважаючи на викладені вище умови та строки оплати Відповідачем було здійснено лише часткову оплату другого платежу, зокрема: 19.04.2017 - сплачено 100 000,00грн; 10.10.2017 -сплачено165 000,00грн; 06.11.2017 - сплачено 300 000,00грн.

Таким чином, після проведених Відповідачем оплат станом на 06.11.2017, залишок простроченої заборгованості Відповідача за другим, передбаченим пп. 5.1.2. п. 5.1. Додаткової угоди № 1, склав 231 415,00 грн.

Беручи до уваги те, що протягом тривалого часу Відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконував, на звернення Позивача не реагував, останнім було повідомлено Відповідача про необхідність звернення до суду для стягнення простроченої заборгованості за Договором.

18.05.2018 Відповідачем було сплачено на користь Позивача 335 651,04 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобов'язання шляхом виконання робіт.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання щодо оплати виконаних робіт своєчасно не виконував і на момент звернення позивача до суду мав заборгованість в сумі 13 297,70 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене вище, Позивачем було проведено розрахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені, які підлягають до сплати Відповідачем внаслідок його прострочення.

Відповідно до пп. 8.2. п. 8 Постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов'язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов'язання.

Згідно з Роз'ясненням Вищого арбітражного суду України від 12.05.1999 № 02-05/223 «Про деякі питання, пов'язані із застосуванням індексу інфляції», належна до стягнення сума з урахуванням індексу інфляції розраховується на момент пред'явлення позову, відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур'єр».

З врахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача 13 297,70 грн. заборгованість за договором про надання послуг № 007-У-15; 29 799,99 грн. - 3% річних ; 157 993,11 грн. інфляційних втрат, у зв'язку з несплатою відповідачем основного боргу.

Суд, перевіривши на відповідність розрахунок суми простроченої заборгованості за період з вересня 2016р. по травень 2018р., встановив правомірність нарахованих позивачем 3% річних у сумі 27 799,99грн. та інфляційних нарахувань у сумі 157 993,11 грн., які підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи.

При таких обставинах, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у сумі - 13 297,70 грн. заборгованість за договором про надання послуг № 007-У-15; 29 799,99 грн. - 3% річних ; 157 993,11 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи, які передбачені ч.3 ст.123 ГПК України.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Сторонами не подано попереднього розрахунку суми судових витрат в порядку ст. 124 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 3016,37 грн., згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123,129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Колос-ВС, с.Більче-Золоте, Борщівський р-н, Тернопільська обл., 48733, ідентифікаційний код 34035633 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна, вул.Машинобудівників, 1, смт.Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08162, ідентифікаційний код 38379774 13 297,70 грн. основного боргу; 29 799,99 грн., що становить 3% річних; 157 993,11 грн. інфляційних втрат та 3 016 грн. 37 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2019р.

Суддя А.М. Сидорук