РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019Справа № 910/16544/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Бородині В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ Дніпро"

про стягнення 67 282, 21 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Карлін О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ (далі-відповідач) про стягнення 67 282, 21 грн., з яких 64 690, 00 грн. - основний борг (сума заподіяної шкоди), 1 531, 29 грн. - пеня та 1 060, 92 грн.- 25 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 24.01.2019.

02.01.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивачем не доведено факт незаконних дій орендаря по відношенню до орендодавця (його техніки), а тому відсутня вина Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ Дніпро" у виникненні поломки техніки позивача.

14.01.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" надійшла заява про виправлення описки в ухвалі суду, в якій позивач зазначає, що судом при винесенні ухвали від 14.12.2018 про відкриття провадження у справі № 910/16544/18 було допущено описку у назві позивача, а саме замість: Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп", помилково зазначено: Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик Груп".

Також, представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає, що за умови виконання відповідачем умов договору , а саме при проведенні щоденного технічного обслуговування техніки перед початком і після закінчення роботи, зокрема щодо перевірки рівня масла в коробці передач та перевірці роботи, відсутності сторонніх шумів, течі, було б можливо почути сторонній шум та помітити початок відкручування болтів хрестовини приводу ведучого мосту та запобігти руйнуванню автоматичної коробки передач, у тому числі - шляхом зупинення експлуатації техніки та викликом сервісної служби орендодавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТІК ГРУП» про виправлення описки в ухвалі суду - задоволено.

У даному судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання, в якому просить суд проводити розгляд справи без особистої участі представника позивача у судових засіданнях, за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що представник позивача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників позивача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 24.01.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КДМ Дніпро" (далі - орендар) укладено договір № АР-112 оренди навантажувальної техніки, умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне орендне користування: автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, вантажопідйомністю 3 т., висотою підйому 3000 мм, 2005 року випуску, № шасі: 12615, № двигуна 2183751, код по складу 36331, дані лічильника мотогодини: 17115, 5 (далі- техніка), для використання за цільовим призначенням (вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування вантажу на незначні відстані), у відповідності з умовами даного договору та додатків до нього, орендодавець попереджає орендаря, що техніка не реєструвалася у відповідності з «Порядком відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів», затвердженим постановою КМУ № 8 від 06.01.2010 із змінами та доповненнями.

Погоджена сторонами відновна вартість техніки, складає 400 000, 00 грн. без ПДВ (п. 1.2. договору).

Місце (територія) експлуатації (перебування) орендованої техніки в орендаря: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3 (п. 1.3. договору).

Відповідно до п.2.1. договору, на підтвердження факту передачі техніки орендодавцем в оренду, згідно умов даного договору, складається двосторонній акт приймання-передачі (додаток №1), який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п. 5.1. договору, орендодавець зобов'язується надати орендарю техніку в справному технічному стані, в порядку, передбаченому даним договором (п. 5.1.1.); у разі виходу з ладу техніки або її пошкодження з вини орендаря, орендодавець проводить ремонт техніки своїми силами або із залученням третіх осіб - повністю за рахунок орендаря (п. 5.1.4.); у разі виходу з ладу техніки, за умови, що поломка утворилася не з вини орендаря, після отримання орендодавцем відповідного повідомлення та підписання двостороннього акта про поломку - сторони письмово погоджують термін усунення дефектів (поломок), з урахуванням їх складності і орендодавець здійснює ремонт техніки, а при неможливості її відремонтувати з письмової згоди орендаря проводить заміну вийшовшої з ладу техніки на аналогічну (з тими ж технічними характеристиками) - на справну (п. 5.1.5.).

В свою чергу, відповідно до п. 5.3. договору, орендар зобов'язаний експлуатувати орендовану техніку в суворій відповідності з її цільовим призначенням і умовами цього договору довіряти управління технікою виключно водіям, які мають відповідне посвідчення на право управління навантажувальною технікою. Проводити відповідні інструктажі водіїв, які управляють технікою (п. 5.3.3.); проводити за свій рахунок і своїми силами, повний регламент щоденного обслуговування техніки (п. 5.3.5.); проводити за свій рахунок, але з обов'язковим залученням сервісної служби орендодавця (ТОВ «СТО БАЛКАНКАР», код 24990361): поточний ремонт, передбачене планове технічне обслуговування (через кожні 200 мотогодини, з моменту отримання техніки), з використанням витратних матеріалів сервісної служби, оплачувати вартість проведення ремонтних робіт, робіт з технічного обслуговування, вартість використаних витратних матеріалів і вартість виїзду сервісної служби (бригади) - протягом 4 банківських днів з моменту виконання робіт (дати підписання сервісного звіту), на підставі виставленого сервісною службою рахунку на оплату. Крім того - проводити усунення пошкоджень техніки та ремонт техніки, що вийшла з ладу з вини орендаря, з укладенням додаткових угод на такі види робіт (надання послуг) з сервісною службою орендодавця (ТОВ «СТО БАЛКАНКАР», код 24990361). Письмово попереджати орендодавця, термін - за чотири робочих дні до дати передбачуваного проведення ТО - про настання терміну проведення технічного обслуговування і необхідність прибути для його проведення до орендаря (п. 5.3.6.).

Пунктом 6.3. договору передбачено, що у разі прострочення перерахування суми орендної плати або інших платежів що випливають з умов цього договору, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період нарахування пені) за кожен день прострочення виконання від суми простроченого платежу та 25 % річних від суми простроченого платежу. Нарахування пені здійснюється протягом усього терміну прострочення орендарем оплати; позовна давність за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) за обопільною згодою сторін договору, встановлюється строком у 3 (три) календарні роки.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 року. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.п. 9.1. та 9.2. договору).

На виконання умов договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове, платне орендне користування: автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, вантажопідйомністю 3 т., висотою підйому 3000 мм, 2005 року випуску, № шасі: 12615, № двигуна 2183751, код по складу 36331, дані лічильника мотогодини: 17115, 5 (далі- техніка), для використання за цільовим призначенням (вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування вантажу на незначні відстані), у відповідності з умовами даного договору та додатків до нього, що підтверджується актом приймання-передачі техніки в оренду від 16.01.2018.

Додатком №3 до договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, сторони погодили правила експлуатації техніки.

23.01.2018 сторонами складено протокол узгодження розбіжностей до договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, відповідно до якого сторони додатково узгоджують наступні пункти договору, щодо яких виникли розбіжності в процесі укладення договору, зокрема договору доповнено п. 1.4. договору: «Строк оренди орендованої техніки складає 1 календарний місяць з моменту підписання сторонами договору та акту приймання-передачі техніки в оренду, за виключенням випадків дострокового розірвання договору. Сторони дійшли згоди, що строк фактичної оренди може бути автоматично продовженим на кожен наступний календарний місяць, на граничний строк - до 31.12.2018.».

Пункт 2.6. договору викладено в наступній редакції: «У разі якщо вимоги та/або дії орендаря щодо орендодавця (його техніки) не відповідають вимогам цього договору, додатків до нього та/або чинного в Україні законодавства, орендодавець має право виступити ініціюючою стороною щодо дострокового припинення дії договору; при цьому орендар зобов'язується відшкодувати збитки, підтверджені письмово (фото чи звіт) та понесені внаслідок його незаконних дій по відношенню до орендодавця (його техніки) і оплатити збитки орендодавця у повному обсязі у триденний банківський термін з моменту пред'явлення такої вимоги, у разі узгодження з орендарем. У разі невизнання вимоги орендодавця - призначається експертиза, яка проводиться експертами ТПП України; результати експертизи є остаточними для сторін».

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2018 сервісною службою позивача - ТОВ «СТО БАЛКАНКАР» було проведено чергове технічне обслуговування орендованого автонавантажувача марки Toyota, шасі № 12615, про що складено сервісний звіт № 21648 від 09.06.2018, в якому зазначено, що роботи виконані у повному об'ємі, техніка здана відповідачу у робочому стані.

Як зазначає позивач, 05.07.2018 відповідачем було повідомлено позивача про вихід орендованої техніки з ладу.

Так, згідно сервісного звіту № 21966 від 05.07.2018, сервісною службою позивача - ТОВ «СТО БАЛКАНКАР», за результатами обстеження транспортного засобу встановлено факт поломки автонавантажувача Toyota, шасі № 12615, а саме: виявлено витікання мастила з автоматичної коробки передач, зламана хрестовина валу (приводу ведучого моста), у зв'язку з чим рекомендовано для відновлення працездатності автонавантажувача доставити його до станції технічного обслуговування, для проведення ремонту.

В свою чергу, 10.07.2018 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ Дніпро" був складений акт службового розслідування, в якому зазначено, що водієм автонавантажувача Toyota надано пояснення, відповідно до яких до виникнення поломки жодних ознак, що вказували б на наявність несправності техніки не виникало, автонавантажувач Toyota, шасі № 12615, орендований у ТОВ "Логістік Груп" експлуатувався відповідно до встановлених правил, поломка трапилась не внаслідок неналежної експлуатації автонавантажувача.

Так, 13.07.2018 позивачу надійшло повідомлення від відповідача щодо виходу з ладу техніки № 1/07П від 13.07.2018, в якому відповідач відповідно до п. 5.1.5. договору просив направити представника для підписання двостороннього акту про поломку у зв'язку з неможливістю подальшої експлуатації техніки.

З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2018 представниками сторін було проведено спільний огляд автонавантажувача Toyota, шасі № 12615, за результатами якого складено акт про поломку до договору оренди № АР-112 від 16.01.2018, в якому встановлено, що автонавантажувач знаходиться в неробочому стані; рівень мастила в коробці передач нижче норми; виявлено пошкодження хрестовини приводу від АКП до ведучого мосту, відсутні болти кріплення; пошкоджено корпус автоматичної коробки передач, в наявності шматки розбитого корпусу АКП; необхідна подальша дефектовка пошкоджень внутрішньої частини АКП та карданних валів.

18.07.2018 позивачем було направлену відповідачу лист № 98, в якому позивач повідомив, що у зв'язку з відсутністю можливості (на території відповідача) провести діагностику автонавантажувача Toyota, шасі № 12615, позивач просить доставити техніку на його територію (у строк - до 20.07.2018 року) для встановлення причин поломки техніки; також вимагав забезпечити наявність представника відповідача, для участі в дефектуванні.

Листом № 2/07П від 20.07.2018 відповідач надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому відповідач запропонував позивачу самостійно забрати орендовану техніку з території відповідача, а також зазначив про неможливість подальшого використання об'єкту оренди через його несправність, у зв'язку з чим повідомив позивача про намір розірвати договір з 31.07.2018.

03.08.2018 сторонами складено та підписано відомість про приймання техніки з оренди, відповідно до якої, орендар передав, а орендодавець прийняв з орендованого користування: автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, вантажопідйомністю 3 т., висотою підйому 3000 мм, 2005 року випуску, № шасі: 12615, № двигуна 2183751, код по складу 36331, дані лічильника мотогодини: 17417, 7, про що сторонами також складено акт приймання-передачі техніки з оренди від 03.08.2018.

При поверненні техніки з оренди у відомості, зокрема зазначено, що автонавантажувач знаходиться в неробочому стані; мастило в коробці передач - відсутнє; АКП перебуває в неробочому стані; в момент передачі техніки - зроблені фотографії автонавантажувача, та безпосередньо пошкодженої частини АКП; зафіксовано пошкодження корпусу АКП, зламаний вал; подальше приймання техніки. Подальше приймання техніки буде відбуватися за участю експерта ТПП України, яке призначено на 21.08.2018, присутність представника відповідача - є обов'язковою. Для запобігання втручання в техніку - автонавантажувач Toyota, шасі № 12615 - опечатаний.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2018 експертом ТОВ «СТО БАЛКАНКАР» був складений висновок про причини виникнення несправності коробки передач автонавантажувач Toyota 02-7FGF30, номер шасі 12615.

Крім того, на підставі огляду та дослідження автонавантажувача марки Toyota, моделі 02-7FGF30, шасі № 12615 експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати був складений висновок експерта № ГО-1949 від 14.09.2018, в якому зазначено, що автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, 2005 року виписку, № шасі 12615, № двигуна 2183751, що був переданий орендарем ТОВ "КДМ Дніпро" орендодавцю: ТОВ "Логістік Груп", згідно договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018 року, знаходиться в неробочому стані, у зв'язку з механічними пошкодженнями корпусу АКПП у вигляді дірок і вибоїн. Для виявлення ушкодження внутрішньої частини АКПП, потрібен демонтаж АКПП та повна дефектовка даного вузла. Причиною вище зазначених пошкоджень є пошкодження хрестовиною приводу ведучого мосту, яка від'єдналася від фланця коробки через поступове відкручування болтів, що кріплять одну з чашок (їх дві) хрестовини, розташованих на фланці коробки. Процес відкручування болтів чашки хрестовини не є моментальним та супроводжується наростаючим шумом. Наявність шуму характеризує поламку і експлуатація навантажувача повинна була бути негайно зупинена для уникнення механічного пошкодження корпусу та проведення своєчасного відповідного ремонту, що потребують умови договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, додатки № 1, № 2, № 3 від 16.01.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до виставленого Фізичною особою-підприємцем Кудря В.Б. рахунком на оплату № 2 від 08.10.2018 вартість АКПП Toyota 7FG-10 в зборі становить 64 690, 49 грн.

22.10.2018 позивачем на адресу відповідача направлялась вимога № 446/юр від 18.10.201, в якій позивач зазначив, що пошкодження АКП автонавантажувача Toyota, шасі № 12615 сталася з вини ТОВ "КДМ Дніпро", працівники якої не зупинили роботу техніки, що призвело до наявних наслідків, вартість автоматичної коробки передач, бувшої в експлуатації, яку знайшли в продажі на території України - становить 64 690, 00 грн. без ПДВ, у зв'язку з чим позивач вимагав від відповідача відшкодування заподіяної шкоди у сумі 64 690, 00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позивача ТОВ "Логістік Груп" на протязі трьох банківських днів, з моменту пред'явлення даної вимоги, або надати справну ідентичну АКП для її заміни, в зазначений термін, яка отримана відповідачем 30.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач на вищезазначену вимогу відповіді не надав.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що внаслідок неналежної експлуатації відповідачем техніки позивача - автонавантажувача Toyota, сталося пошкодження автоматичної коробки передач автонавантажувача Toyota, що потребує заміни, вартість якої становить 64 690, 00 грн., проте відповідачем в порушення умов договору не відшкодовано позивачу шкоду у сумі 64 690, 00 грн. (вартість автоматичної коробки передач, бувшої в експлуатації згідно рахунку № 2 від 08.10.2018).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 531, 29 грн. - пені за період з 06.11.2018 по 29.11.2018 та 1 060, 92 грн.- 25 % річних за період з 06.11.2018 по 29.11.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено судом, на виконання умов договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, орендодавець передав, а орендар пийняв в строкове, платне орендне користування: автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, вантажопідйомністю 3 т., висотою підйому 3000 мм, 2005 року випуску, № шасі: 12615, № двигуна 2183751, код по складу 36331, дані лічильника мотогодини: 17115, 5 (далі- техніка), для використання за цільовим призначенням (вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування вантажу на незначні відстані), у відповідності з умовами даного договору та додатків до нього, що підтверджується актм приймання-передачі техніки в оренди від 16.01.2018.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендована техніка передається орендарю на умовах її експлуатації і обслуговування, у відповідності з положеннями даного договору, а також згідно «Правил будови і безпечної експлуатації навантажувача», виключно для управління кваліфікованим водієм, який має відповідне посвідчення на право керування навантажувальною технікою та ознайомлений орендарем з правилами і нормами з охорони праці для даного виду підйомно-транспортного засобу, іншими необхідними інструктажами, а також Правилами експлуатації техніки.

Згідно до п. 5 Правил експлуатації техніки (додаток № 3 до договору), експлуатація техніки повинна здійснюватися на гладкій і твердій поверхні, без ям і стирчащих гострих предметів, які можуть пошкодити шини і/або навантажувач. Забороняється експлуатація несправної техніки. При виникненні несправності, орендар повинен письмово повідомити про це орендодавця; зупинити експлуатацію техніки; забезпечити умови для ремонту техніки сервісною службою орендодавця.

13.07.2018 позивачу надійшло повідомлення від відповідача щодо виходу з ладу техніки № 1/07П від 13.07.2018, в якому відповідач відповідно до 5.1.5. договору просив направити представника для підписання двостороннього акту про поломку у зв'язку з неможливістю подальшої експлуатації техніки.

Згідно п. 5.1. договору, орендодавець зобов'язується надати орендарю техніку в справному технічному стані, в порядку, передбаченому даним договором (п. 5.1.1.); у разі виходу з ладу техніки або її пошкодження з вини орендаря, орендодавець проводить ремонт техніки своїми силами або із залученням третіх осіб - повністю за рахунок орендаря (п. 5.1.4.); у разі виходу з ладу техніки, за умови, що поломка утворилася не з вини орендаря, після отримання орендодавцем відповідного повідомлення та підписання двостороннього акта про поломку - сторони письмово погоджують термін усунення дефектів (поломок), з урахуванням їх складності і орендодавець здійснює ремонт техніки, а при неможливості її відремонтувати з письмової згоди орендаря проводить заміну вийшовшої з ладу техніки на аналогічну (з тими ж технічними характеристиками) - на справну (п. 5.1.5.).

Тож, 17.07.2018 представниками сторін було проведено спільний огляд автонавантажувача Toyota, шасі № 12615, за результатами якого складено акт про поломку до договору оренди № АР-112 від 16.01.2018, в якому встановлено, що автонавантажувач знаходиться в неробочому стані; рівень мастила в коробці передач нижче норми; виявлено пошкодження хрестовини приводу від АКП до ведучого мосту, відсутні болти кріплення; пошкоджено корпус автоматичної коробки передач, в наявності шматки розбитого корпусу АКП; необхідна подальша дефектовка пошкоджень внутрішньої частини АКП та карданних валів.

03.08.2018 сторонами складено та підписано відомість про приймання техніки з оренди, відповідно до якої, орендар передав, а орендодавець прийняв з орендованого користування: автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, вантажопідйомністю 3 т., висотою підйому 3000 мм, 2005 року випуску, № шасі: 12615, № двигуна 2183751, код по складу 36331, дані лічильника мотогодини: 17417, 7, про що сторонами також складено акт приймання-передачі техніки з оренди від 03.08.2018.

При поверненні техніки з оренди у відомості, зокрема зазначено, що автонавантажувач знаходиться в неробочому стані; мастило в коробці передач - відсутнє; АКП перебуває в неробочому стані; в момент передачі техніки - зроблені фотографії автонавантажувача, та безпосередньо пошкодженої частини АКП; зафіксовано пошкодження корпусу АКП, зламаний вал; подальше приймання техніки. Подальше приймання техніки буде відбуватися за участю експерта ТПП України, яке призначено на 21.08.2018, присутність представника відповідача - є обов'язковою. Для запобігання втручання в техніку - автонавантажувач Toyota, шасі № 12615 - опечатаний.

Відповідно до п. 5.3. договору, орендар зобов'язаний експлуатувати орендовану техніку в суворій відповідності з її цільовим призначенням і умовами цього договору довіряти управління технікою виключно водіям, які мають відповідне посвідчення на право управління навантажувальною технікою. Проводити відповідні інструктажі водіїв, які управляють технікою (п. 5.3.3.); проводити за свій рахунок і своїми силами, повний регламент щоденного обслуговування техніки (п. 5.3.5.); проводити за свій рахунок, але з обов'язковим залученням сервісної служби орендодавця (ТОВ «СТО БАЛКАНКАР», код 24990361): поточний ремонт, передбачене планове технічне обслуговування (через кожні 200 мотогодини, з моменту отримання техніки), з використанням витратних матеріалів сервісної служби, оплачувати вартість проведення ремонтних робіт, робіт з технічного обслуговування, вартість використаних витратних матеріалів і вартість виїзду сервісної служби (бригади) - протягом 4 банківських днів з моменту виконання робіт (дати підписання сервісного звіту), на підставі виставленого сервісною службою рахунку на оплату. Крім того - проводити усунення пошкоджень техніки та ремонт техніки, що вийшла з ладу з вини орендаря, з укладенням додаткових угод на такі види робіт (надання послуг) з сервісною службою орендодавця (ТОВ «СТО БАЛКАНКАР», код 24990361). Письмово попереджати орендодавця, термін - за чотири робочих дні до дати передбачуваного проведення ТО - про настання терміну проведення технічного обслуговування і необхідність прибути для його проведення до орендаря (п. 5.3.6.).

Тож, 27.08.2018 експертом ТОВ «СТО БАЛКАНКАР» був складений висновок про причини виникнення несправності коробки передач автонавантажувача Toyota 02-7FGF30, номер шасі 12615.

Крім того, на підставі огляду та дослідження автонавантажувача марки Toyota, моделі 02-7FGF30, шасі № 12615 експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати був складений висновок експерта № ГО-1949 від 14.09.2018, в якому зазначено, що автонавантажувач марки Toyota, моделі 02-7FGF30, 2005 року виписку, № шасі 12615, № двигуна 2183751, що був переданий орендарем ТОВ "КДМ Дніпро" орендодавцю: ТОВ "Логістік Груп", згідно договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018 року, знаходиться в неробочому стані, у зв'язку з механічними пошкодженнями корпусу АКПП у вигляді дірок і вибоїн. Для виявлення ушкодження внутрішньої частини АКПП потрібен демонтаж АКПП та повна дефектовка даного вузла. Причиною вищезазначених пошкоджень є пошкодження хрестовиною приводу ведучого мосту, яка від'єдналася від фланця коробки через поступове відкручування болтів, що кріплять одну з чашок (їх дві) хрестовини, розташованих на фланці коробки. Процес відкручування болтів чашки хрестовини не є моментальним та супроводжується наростаючим шумом. Наявність шуму характеризує поламку і експлуатація навантажувача повинна була бути негайно зупинена для уникнення механічного пошкодження корпусу та проведення своєчасного відповідного ремонту, що потребують умови договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, додатки № 1, № 2, № 3 від 16.01.2018.

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1949 від 14.09.2018 зазначає, що працівники відповідача при наявності несправності техніки, як це передбачено умовами договору та Правилами експлуатації техніки, зобов'язані були зупинити роботу техніки, чого останніми не здійснено, що призвело до поломки автоматичної коробки передач.

При цьому, суд не приймає до уваги матеріали службового розслідування відповідача, оскільки умовами укладеного між сторонами договору не передбачений обов'язок відповідача у разі виходу з ладу техніки та/або її поломки складати акт службового розслідування, враховуючи що працівники позивача при складанні такого акту не залучалися.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовного того що висновок ТПП не є належним доказом , оскільки пунктом 2.6. договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей) сторони чітко передбачили, що у разі якщо вимоги та/або дії орендаря щодо орендодавця (його техніки) не відповідають вимогам цього договору, додатків до нього та/або чинного в Україні законодавства, орендодавець має право виступити ініціюючою стороною щодо дострокового припинення дії договору; при цьому орендар зобов'язується відшкодувати збитки, підтверджені письмово (фото чи звіт) та понесені внаслідок його незаконних дій по відношенню до орендодавця (його техніки) і оплатити збитки орендодавця у повному обсязі у триденний банківський термін з моменту пред'явлення такої вимоги, у разі узгодження з орендарем. У разі невизнання вимоги орендодавця - призначається експертиза, яка проводиться експертами ТПП України; результати експертизи є остаточним для сторін».

Таким чином, сторони за взаємною згодою визначили в укладеному договорі, що експертиза проводиться ТПП України та результати останньої є остаточним для сторін.

Тож, враховуючи умови договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, суд зазначає, що висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1949 від 14.09.2018 є належним та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 76, 78 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження вини відповідача у пошкодженні автоматичної коробки передач автонавантажувача Toyota 02-7FGF30, номер шасі 12615.

Відповідно до п. п. 5.1.4. договору, у разі виходу з ладу техніки або її пошкодження з вини орендаря, орендодавець проводить ремонт техніки своїми силами або із залученням третіх осіб - повністю за рахунок орендаря.

Згідно виставленого Фізичною особо-підприємцем Кудря В.Б. рахунком на оплату № 2 від 08.10.2018 вартість АКП (автоматичної коробки передач) в зборі Toyota 7FG-10 становить 64 690, 49 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягають у не зупиненні роботи техніки та подальшої її експлуатації, майну позивача було завдано шкоду у розмірі вартості автоматичної коробки передач, що підлягає заміні.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

22.10.2018 позивачем на адресу відповідача направлялась вимога № 446/юр від 18.10.201, в якій позивач зазначив, що пошкодження АКП автонавантажувача Toyota, шасі № 12615 сталася з вини ТОВ "КДМ Дніпро", працівники якої не зупинили роботу техніки, що призвело до наявних наслідків, вартість автоматичної коробки передач, бувшої в експлуатації, яку знайшли в продажі на території України - становить 64 690, 00 грн. без ПДВ, у зв'язку з чим позивач вимагав від відповідача відшкодування заподіяної шкоди у сумі 64 690, 00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позивача ТОВ "Логістік Груп" на протязі трьох банківських днів, з моменту пред'явлення даної вимоги, або надати справну ідентичну АКП для її заміни, в зазначений термін, яка отримана відповідачем 30.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи норми ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач зобов'язаний був відшкодувати позивачу вартість пошкодження АКП автонавантажувача Toyota, у семиденний строк з моменту отримання вимоги, тобто до 06.11.2018 включно, тож починаючи з 07.11.2018 відбулося прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач не здійснив оплату нової АКП для її заміни, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору № АР-112 оренди навантажувальної техніки від 16.01.2018, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 64 690, 00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 531, 29 грн. - пені за період з 06.11.2018 по 29.11.2018 та 1 060, 92 грн.- 25 % річних за період з 06.11.2018 по 29.11.2018.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що у разі прострочення перерахування суми орендної плати або інших платежів що випливають з умов цього договору, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період нарахування пені) за кожен день прострочення виконання від суми простроченого платежу та 25 % річних від суми простроченого платежу. Нарахування пені здійснюється протягом усього терміну прострочення орендарем оплати; позовна давність за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) за обопільною згодою сторін договору, встановлюється строком у 3 (три) календарні роки.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року)

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків пені та 25% річних і встановлено, що в останніх допущено помилку у визначені періоду та відповідно розміру нарахування пені та 25% річних.

За розрахунком суду, обґрунтованою до стягнення є сума пені у розмірі 1 467, 49 грн., яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 07.11.2018 по 29.11.2018 нарахована на суму боргу 64 690, 00 грн. та сума 25 % річних у розмірі 1 019, 92 грн. яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 07.11.2018 по 29.11.2018 нарахована на суму боргу 64 690, 00 грн., а тому вимога в цій частині також підлягає задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ Дніпро" (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 16, ідентифікаційний код - 41485858) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп" (49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 36-а, ідентифікаційний код - 32838690) 64 690 (шістдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто) грн. 00 грн. - заборгованості, 1 467 (одну тисячу чотириста шістдесят сім) грн. 49 коп. - пені, 1 019 (одну тисячу дев'ятнадцять) грн. 92 коп.- 25 % річних та 1 759 (одну тисячу сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 25 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 29.01.2019.

Суддя Щербаков С.О.