СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. Справа № 913/59/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Пушай В.І.

за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.

за участю представників сторін:

позивача - адвоката Мизиненко І.О. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №6723/10 від 14.06.2018; довіреність № 343 від 26.12.2018)

відповідача-1 - не з'явився

відповідача-2 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ (вх. № 393 Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 у справі № 913/59/17 (головуючий суддя Лісовицький Є.А., судді Зюбанова Н.М., Шеліхіна Р.М.; повний текст рішення складено та підписано 20.04.2018)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ

до: 1) Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», м. Білгород-Дністровський, Одеської області

2) Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод», м. Кадіївка Луганської області

про стягнення 558 163 773,41 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог б/н від 06.04.2017, просило суд стягнути заборгованість за договором про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 в загальному розмірі 558163773 грн. 41 коп., в тому числі:

1. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» та Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість з відсотків по договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 80000000 грн. 00 коп.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 478163773 грн. 41 коп., яка складається з:

- 425637949 грн. 00 коп. - суми заборгованості по основному боргу кредиту;

- 41065797 грн. 51 коп. - суми заборгованості по відсоткам;

- 60000 грн. 00 коп. - суми заборгованості по щомісячній комісії;

- 11400026 грн. 90 коп. - пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 у справі № 913/59/17 позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до відповідача-1 - Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», відповідача-2 - Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» про стягнення 558163773 грн. 41 коп. задоволено частково. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) та Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» (, юридична адреса: 94013, Луганська область, м. Кадіївка, проспект Леніна, буд. 67) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) заборгованість в розмірі 80000000 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 69285627 грн. 38 коп.; заборгованості з щомісячної комісії по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 60000 грн. 00 коп.; заборгованості по кредиту по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 10654372 грн. 62 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 417671633 грн. 61 коп., яка складається з заборгованості по кредиту 414983576 грн. 38 коп., пені 2688057 грн. 23 коп.; витрати на сплачений судовий збір в сумі 188097 грн. 00 коп. В решті позову відмовлено. Відстрочено виконання рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року включно.

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ звернулось до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Луганської області від 11.04.2018 по справі №913/59/17 про скасування рішення в частині відмови у задоволенні стягнення відсотків в сумі 51780170,13 грн. та пені в сумі 8711969,67 грн. за користування коштами відповідно до умов кредитного договору №1210м-01-07 від 19.11.2007 з прийняттям по справі нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Скаржник також просив скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі в частині відстрочення судового рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року.

Поряд із цим, на підставі Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 № 454/2017 ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпункту 8 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

У відповідності до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№ 185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно Указу Президента України «Про переведення суддів» від 28.09.2018 № 295/2018 суддів Донецького апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Частинами п'ятою та сьомою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» відділом документального забезпечення та контролю здійснено передачу судової справи № 913/59/17, що перебувала у провадженні Донецького апеляційного господарського суду, за відповідним актом до Східного апеляційного господарського суду.

Також, на розгляд Східного апеляційного господарського суду передано клопотання, в якому Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду просило приєднати до матеріалів справи № 913/59/17 розрахунок загальної суми заборгованості по Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, згідно загальна сума пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії складає 4364770,79 грн., у тому числі:

- пеня, нарахована за прострочення погашень основної заборгованості по кредиту - 1982767,65 грн.;

- пеня, нарахована за прострочення сплати щомісячної комісії за користування кредитом - 9049,18 грн.;

- пеня, нарахована за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 2372953,96 грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 для здійснення апеляційного розгляду справи № 913/59/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є., судді Пелипенко Н.М.

Ухвалою від 23.10.2018 справу № 913/59/17 прийнято до провадження Східного апеляційного господарського суду та призначено до апеляційного розгляду на 20.11.2018 о 12:00 год.

У судовому засіданні 20.11.2018 оголошено перерву до 21.12.2018 о 14:30 год.

У судовому засіданні 21.12.2018 оголошено перерву до 26.12.2018 о 10:00 год.

У зв`язку з відпусткою судді Пелипенко Н.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 26.12.2018, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пушай В.І., суддя Медуниця О.Є.

У судовому засіданні 26.12.2018 оголошено перерву до 22.01.2019 о 12:00 год.

21.01.2019 від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» надійшли письмові пояснення (вх. ел.пошта 122), в яких позивач повідомив суд апеляційної інстанції про те, що вимоги Банку щодо стягнення відсотків в сумі 51780170,13 грн. залишаються незмінними. Поряд із цим, Банк вважає, що сума заборгованості по пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії згідно умов Кредитного договору про мультивалютну кредитну лінію №121 Ом-01-07 від 19.11.2007 складає 4364770,79 грн., з яких: 1982767,65 грн. - пені, нарахованої за прострочення погашень основної заборгованості по кредиту; 9049,18 грн. - пені, нарахованої за прострочення сплати щомісячної комісії за користування кредитом; 2372 953,96 грн. - пені, нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом. Поряд із цим, позивач зазначив про те, що так як рішенням Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 по справі №913/59/17 вирішено стягнути на користь позивача пені в розмірі 2688057,23 грн., тому Банк вважає, що суд апеляційної інстанції має стягнути 4364770,79 грн. - 2688057,23 грн. = 1676713,56 грн. У відповідності до наданих до суду пояснень та доказів позивач просить рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 по справі №913/59/17 скасувати в частині відмови у задоволенні стягнення відсотків в сумі 51 780 170,13 грн. та пені в сумі 1 676 713,56 грн. за користування коштами відповідно до умов Кредитного договору №1210м-01-07 від 19.11.2007, та в цій частині прийняти нове рішення, за яким позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовільнити в повному обсязі; скасувати відстрочення судового рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 21.01.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи №913/59/17, у зв'язку з перебуванням судді Медуниці О.Є. на лікарняному.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 для розгляду справи №913/59/17 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Пушай В.І.

У судовому засіданні 22.01.2019 оголошено перерву до 28.01.2019 о 15:00 год.

Представники відповідачів в судове засідання 28.01.2019 не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку. Заяв про відкладення розгляду справи відповідачі суду не надавали, будь-яких заяв по суті апеляційної скарги не представили.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції в межах даної справи встановлено, що 19 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариство «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та Відкритим акціонерним товариством «З виробництва медичних виробів із полімерних матеріалів «Гемопласт», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (далі - Позичальник) укладено Договір про невідновлювальну кредитну лінію №1210-01-07 (далі - Кредитний договір) (том 1 аркуші справи 20-26).

Згідно пункту 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 106 380 000,00 (сто шість мільйонів триста вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов'язується повернути отриманні в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно Графіку погашення кредитної лінії (Додаток №1 до цього Договору) з кінцевим строком погашення до 19 листопада 2012 року і оплатити за користування кредитними коштами проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.1. цього Договору.

На підставі Додаткової угоди від 06.08.2008 змінено назву Договору про не відновлювальну кредитну лінію №1210-01-07 на Договір про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 та викладено договір в новій редакції (том 1 аркуші справи 48-52).

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору, (в редакції Додаткової угоди від 06.08.2008), Банк надає Позичальникові грошові кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності та цільового використання, далі по тексту «Кредитні кошти».

За умовами пункту 1.1.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 06.08.2008), надання кредитних коштів здійснюватиметься окремими частинами «траншами» на умовах визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості в сумі 113 383 000 грн. 00 коп., з врахуванням його зменшення згідно Графіку зниження ліміту вказаного в п.2.5 цього Договору, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів в розмірі указаному в п. 3.1. цього Договору.

Згідно з пунктом 1.1.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 20.03.2014; том 1 аркуші справи 111-112), надання кредитних коштів здійснюватиметься окремими частинами «траншами» на умовах визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості в сумі 426100000 грн. 00 коп. з врахуванням Графіку зниження ліміту кредитної лінії зазначеним в п. 2.5 цього Договору та сплатою за користування кредитними коштами процентів відповідно до п. 3.4 цього Договору.

Відповідно до умов пункту 1.2 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 27.10.2014; том 1 аркуші справи 126-127) для обліку Кредитних коштів, що видаються в рахунок кредитної лінії, Банк відкриває позичкові рахунки в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» м. Київ, код банку 300131:

- в Національній валюті України - гривні - №6301; №6302; №6305; №3001; №6302; №3003; №3004; №3.008;

- в доларах США - №6303;

- в євро - №3005.

Згідно з пунктом 2.1.3 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 19.12.2013; том 1 аркуші справи 93-100), валютою траншів у рамках цього Договору є гривня, долар США (далі «валюти цього Договору»).

Відповідно до пункту 2.5 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 24.04.2014; том 1 аркуш справи 116), Позичальник зобов'язується повернути всі кредитні кошти у валютах заборгованості по кожному траншу до 19 грудня 2016 року, згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії (Додаток №24 до цього Договору) шляхом переказу грошових коштів на відповідні позичкові рахунки. Погашення заборгованості за кожним траншем здійснюється у тій самій валюті, у якій були надані кредитні кошти.

З 01 квітня 2014 року встановлений новий ліміт кредитування, який становить 425800000 грн. 00 коп., згідно Додатку №24 від 24.04.2014.

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 27.10.2014; том 1 аркуші справи 126-127), Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

а) за користування кредитними коштами, які обліковуються на рахунках:

Код валюти 980 980 980 980 980 980 980 980 978 840№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту 60176305 /601761763176317631763176317630176303 /6309№ рахунку обліку відсотків 60176308 /601761763176317631763176317630176304 /6315Відсоткова ставка (%) 23,00 8,35 8,35 8,35 8,35 10,25 9,25 29,00 12,00 13,00Період дії процентної ставки 01.05.2014 - 19.12.2016 22.11.2012 - 19.12.2016 - 01.12.2011 - 19.12.2016 30.01.2014 - 19.12.2016 30.01.2014 - 19.12.2016 30.01.2014 - 19.12.2016 06.02.2014 - 19.12.2016 27.10.2014 - 19.12.2016 18.02.2014 - 19.12.2016 20.02.2014 - 19.12.2016

b) - за кредитом в національній валюті України - 58,00% процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що зазначений в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в доларах США - 26,00% процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що зазначений в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в євро - 24,00% процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що зазначений в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом.

c) У разі порушення Позичальником строків погашення кредиту згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії зазначеним в п.2.5 цього Договору:

- за кредитом в національній валюті України - 58,00% процентів річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання за кредитом згідно з вищевказаним графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом;

-за кредитом в доларах США - 26,00% процентів річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання за кредитом згідно з вищевказаним графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом.

-за кредитом в євро - 24,00% процентів річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання за кредитом згідно з вищевказаним графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом.

Відповідно до пункту 3.4. Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 20.03.2014), нарахування процентів за користування кредитним коштами здійснюється щомісячно. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється щоквартально. Позичальник сплачує проценти в строк з 01 до 10 числа першого місяця кожного кварталу (січень, квітень, липень, жовтень). У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з першого по останній календарний день попереднього кварталу.

Також, судом першої інстанції на підставі наявних у справі матеріалів становлено, що Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кошти в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним договором.

В свою чергу, Позичальник скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання за Кредитними договорами в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав.

Відповідно до пункту 6.1. Кредитного договору Банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та сплату процентів за увесь період користування кредитом до настання терміну, що вказаний в п. 1.1 Кредитного договору, а Позичальник зобов'язаний повернути отримані кредитні кошти та сплатити усі проценти протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання вимоги банку, у випадках, коли позичальник не сплатив процентів за користування кредитними коштами; мав місце факт прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами, комісійної винагороди або основної суми боргу; не виконав або виконав неналежним чином умови п. 5.7 цього Договору; припускався інших порушень умов цього Договору.

Згідно з пунктом 7.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у разі порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п.п. 2.4, 2.5, 3.4, 3.6, 4.5, 6.1, 8.3 цього Договору, а також будь-яких інших термінів платежів, що передбачені цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитним коштами.

Відповідно до пункту 8.1 Кредитного договору, у випадку, якщо сплачені Позичальником Банку грошові кошти недостатні для погашення загальної суми заборгованості, що виникла до цього моменту, то погашення заборгованості здійснюється в наступній черговості: в першу чергу погашаються проценти за користування кредитними коштами, а також комісійна винагорода; в другу чергу погашаються основний борг за кредитом; в третю чергу погашається неустойка (штраф, пеня).

Поряд із цим, 25 березня 2015 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між АТ Банк «Фінанси та Кредит» (далі- Кредитор), ПАТ «Гемопласт» (далі Боржник) та ПАТ «Стахановський вагонобудівний завод» (далі - Поручитель) укладений договір поруки №337 (далі - Договір поруки).

Згідно умов пункту 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за своєчасне і повне виконання Боржником зобов'язань в розмірі 80000000,00 грн. за Договором про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, укладеним між Кредитором та Боржником, про надання Боржнику кредиту в розмірі 425 800 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитним коштами, виходячи з процентних ставок, вказаних в п. 3.1. Кредитного договору.

Згідно з пунктом 3.4. Договору поруки №334 від 25.03.2015, якщо перерахованої Поручителем суми коштів недостатньо для повного покриття боргу станом на день надходження коштів, то погашення заборгованості проводиться в такій черговості: у першу чергу погашаються проценти за користування кредитними коштами та комісійна винагорода відповідно до умов Кредитного договору, в другу чергу погашається основний борг по кредиту, а в третю чергу погашається неустойка (штраф, пеня) і збитки.

Відповідно до пункту 8.1. Кредитного договору (в початковій редакції) у випадку, якщо сплачені Позичальником Банку грошові кошти недостатні для погашення загальної суми заборгованості, що виникла до цього моменту, то погашення заборгованості здійснюється в наступній черговості: в першу чергу погашаються проценти за користування кредитними коштами, а також комісійна винагорода, в другу чергу погашається основний борг за кредитом, а в третю чергу погашається неустойка (штраф, пеня).

За умовами Договору поруки відповідальність відповідача є обмеженою сумою, узгодженою сторонами в пункті 1.1. договору поруки, а саме сумою 80000000,00 грн., тому в дану суму входять тільки прострочені відсотки за кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, послався на неналежне виконання Публічним акціонерним товариством «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» своїх зобов'язань за Кредитним договором, зазначивши те, що станом на 25.12.2016 заборгованість становить суму в розмірі 558163773,41 грн., яка складається із:

- суми заборгованості по основному боргу кредиту в розмірі 425 637 949,00 грн.;

- суми заборгованості по відсоткам в розмірі 121065797,51 грн.;

- суми заборгованості по щомісячній комісії в розмірі 60000,00 грн.;

- пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії 11400026,90 грн.

Таким чином, позивачем на розгляд суду передано спір, предметом якого є вимога про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 - 80000000,00 грн., а з відповідача-1 - 478163773,41 грн.

Оцінивши матеріали справи суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши за першою позовною вимогою солідарно з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» та Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 80000000 грн., яка складається з:

1) 69285627,38 грн. - заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м- 01-07 від 19.11.2007;

2) 60000,00 грн. - заборгованості з щомісячної комісії по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007;

3) 10654372,62 грн. - основної заборгованості по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01- 07 від 19.11.2007.

За другою позовною вимогою суд стягнув з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 417671633,61 грн., яка складається з:

1) 414983576,38 грн. - сума заборгованості по основному боргу кредиту;

2) 2688057,23 грн. - пеня за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії.

Висновки суду першої інстанції в цій частині сторонами у справі не оспорюються.

Поряд із цим, розглядаючи дану справу, суд першої інстанції визнав необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають вимоги позивача щодо стягнення відсотків в сумі 51780170,13 грн. (нараховані з грудня 2015 року) за користування коштами відповідно умов Кредитного договору №1210м-01-07 від 19.11.2007.

Відмовляючи в позові в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що:

- з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації (17.12.2015), ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, в зв'язку з чим, втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам;

- відкликання банківської ліцензії (початок процедур ліквідації банку) означає і припинення позивачем як банком нарахування відсотків за Кредитним договором, зважаючи на неможливість здійснення будь-яких банківських операцій, а тому нарахування відсотків до погашення з грудня 2015 року є необґрунтованим і неправомірним;

- положення абз. 2 п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», на які посилається позивач, не можуть слугувати підставою для нарахування відсотків, оскільки цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства. Тобто, сфера регулювання зазначеного Декрету обмежена лише одним із видів банківської діяльності, а саме - здійснення валютних операцій та жодним чином не регулює можливість здійснення банківської діяльності у вигляді нарахування відсотків за кредитними договорами;

- жодним нормативним актом не надано право ані комерційному банку, що ліквідується, ані Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснювати банківську діяльність у вигляді нарахування відсотків за кредитними договорами без отримання відповідної ліцензії.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, зокрема, в частині відмови у позові про стягнення відсотків в сумі 51780170,13 грн., позивач у своїй апеляційній скарзі стверджує, що Банк має право після відкликання банківської ліцензії нараховувати відсотки та штрафні санкції, а боржник зобов'язаний їх сплатити.

Натомість відповідач-1 зазначає про безпідставність нарахування позивачем процентів за користування коштами після відкликання у позивача банківської ліцензії.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає аргументи апеляційної скарги в цій частині обґрунтованими, а доводи відповідача-1 безпідставними, з огляду на наступне.

На момент укладення Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «Гемопласт», Банк здійснював свою діяльність на підставі Банківської ліцензії та Дозволу на здійснення банківської діяльності.

Постановою Правління Національного банку України № 898 від 17.12.2015 прийнято рішення - відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до вказаної постанови Правління Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура ліквідації банківської установи регулюється нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З введенням тимчасової адміністрації, а в подальшому ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було запроваджено особливий режим діяльності банківської установи.

Статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено наслідки початку процедури ліквідації банку з дня початку процедури ліквідації банку.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

При цьому, банківською діяльністю є залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Під закінченням технологічного циклу конкретних операцій з вищенаведених норм Закону слід розуміти залучення нових грошових коштів у вклади та їх розміщення від свого імені, у тому числі шляхом укладення нових кредитних договорів.

Таким чином, з дня початку процедури ліквідації Банк не може укладати нові кредитні договори, а нарахування відсотків за вже укладеними слід розуміти як вжиття Фондом заходів до повернення дебіторської заборгованості або заборгованості позичальників перед банком.

Отже, кредитні операції, які розпочато до початку ліквідаційної процедури банку, тривають на даний час та можуть бути завершені тільки після повного виконання Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, тобто після повного погашення кредитних зобов'язань.

Відповідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону чи договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4-1 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що припинення нарахування відсотків за кредитами банків, в яких розпочато процедуру ліквідації, не узгоджується із вимогами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем-1, зобов'язання ПАТ «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» перед Банком у повному обсязі не виконані.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що Банк вправі нараховувати відсотки до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, що сприятиме збереженню та збільшенню ліквідаційної маси.

Поряд із цим колегія суддів відзначає, що чинним законодавством не передбачено припинення кредитних зобов'язань боржників перед банком у випадку прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора.

Кредитний договір про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 є дійсним, в зв'язку з чим Банком відповідно до умов цього Договору здійснено нарахування відсотків та штрафних санкцій, вимоги про стягнення яких є предметом даного судового розгляду.

11.07.2014 набрали чинності зміни до абзацу другого пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про системи валютного регулювання і валютного контролю», згідно з якими неплатоспроможні комерційні банки, ліквідацію яких здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мають право здійснювати валютні операції без ліцензії Національного банку України з дотриманням законодавства України про систему валютного регулювання і валютного контролю з метою здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Отже доводи апеляційної скарги про те, що Банк має право після відкликання банківської ліцензії нараховувати відсотки та штрафні санкції, а Боржник зобов'язаний їх сплатити, є обґрунтованими.

Частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При виборі і застосуванні норм права до спірних відносин та при вирішенні питання відносно нарахування відсотків за кредитом АТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому розпочато процедуру ліквідації, колегія суддів апеляційної інстанції відповідно до вимог вказаної процесуальної норми враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 5015/4826/12, у пункті 44 якої зазначено, що «з огляду на наведені умови Кредитного договору Суд також вважає безпідставним посилання Відповідача-1 на положення пункту 4-1 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо втрати Позивачем права на нарахування процентів за Кредитним договором після відкликання у нього банківської ліцензії. При цьому Суд звертає увагу, що наведена правова норма не містить імперативного припису щодо припинення нарахування банком відсотків. Водночас Відповідач-1 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не довів, що припинення нарахування відсотків за Кредитним договором сприяло б збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, як це передбачено наведеною правовою нормою».

Поряд із цим колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що між сторонами Кредитного договору не було досягнуто домовленості щодо припинення нарахування відсотків за користування кредитом у зв'язку з введенням процедури ліквідації Банка.

Частина 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює, що у випадку відкликання банківської ліцензії банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, однак зазначене не вказує на припинення існуючих та чинних зобов'язань контрагентів перед банком, зокрема, обов'язку зі сплати процентів за користування кредитними коштами.

За змістом частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Проте, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази домовленості між позивачем та відповідачем-1 щодо припинення нарахування відсотків за користування кредитом, у зв'язку з введенням процедури ліквідації позивача.

Тому, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо можливості в даному випадку нарахування відсотків за користування кредитом після введення процедури ліквідації.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє аргументи відповідача-1, зокрема, щодо втрати позивачем права на нарахування відсотків за користування кредитом після відкликання у нього банківської ліцензії.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції в частині підстав для відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків в сумі 51780170,13 грн., які нараховані з грудня 2015 року за користування коштами відповідно умов Кредитного договору №1210м-01-07 від 19.11.2007, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, а також неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням наведеного вище, позов Банку в означеній частині вимог підлягає задоволенню, а стягненню з відповідача-1 на користь позивача підлягає сума заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 в розмірі 51780170,13 грн., що нарахована з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації (з грудня 2015 року).

Крім того, при вирішенні даної справи судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 8711969,67 грн. пені, з чим позивач не погодився, пояснивши суду апеляційної інстанції, що сума заборгованості по пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії згідно умов Кредитного договору про мультивалютну кредитну лінію №121 Ом-01-07 від 19.11.2007 складає 4364770,79 грн., з якої 2688057,23 грн. вже стягнуто судом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів при вирішенні спору за вимогами позивача в цій частині виходить з наступного.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання.

Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 543/96-ВР від 22.11.1996 визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу, пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Як свідчать матеріали справи, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції визнав необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 8711969,67 грн. за невиконання умов Кредитного договору, оскільки встановив, що ця сума розрахована позивачем з 26.06.2016 по 25.12.2016. Судом з'ясовано, що кінцевий строк виконання зобов'язання за Кредитним договором - 19.12.2016, в зв'язку з чим з урахуванням умов пункту 7.1. Кредитного договору та вимог статті 232 Господарського кодексу України право на нарахування пені у позивача виникло лише з 20.12.2016. Проте, згідно наданого розрахунку, позивачем неправомірно нараховано пеню з 26.06.2016. Вказане мало наслідком відмову в позові в означеній частині вимог.

Водночас суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення 2688057,23 грн. пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії.

Однак колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення не вказав, на підставі якого розрахунку ним зроблено такий висновок та встановлено, що саме цей розрахунок пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії є арифметично правильним.

Під час перебування даної справи на розгляді в апеляційному господарському суді, представник позивача повідомив суд та підтвердив, що наданий ним разом з позовною заявою та клопотанням №3-243000/6446 від 19.09.2018 по справі №913/59/17 розрахунок пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії є невірним, оскільки наявні в матеріалах справи розрахунки заявленої у позові пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії та надані до клопотання розрахунки пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії містять помилки, а розмір пені, нарахованої за прострочення заборгованості по відсоткам, який оскаржується в апеляційному порядку є суттєво меншим, ніж було заявлено у позові до стягнення.

Суд апеляційної інстанції надав позивачу можливість представити вірний розрахунок розміру пені, у тому числі й нарахованої за прострочення заборгованості по відсоткам.

На вимогу суду апеляційної інстанції позивач надав детальний розрахунок пені, що нарахована Банком за неналежне виконання відповідачем-1 Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, а також пояснення відносно нарахування пені за прострочення відповідачем-1 сплати відсотків за користування кредитом згідно умов цього Договору (том 7 аркуші справи 102-108).

Так, за наданим позивачем розрахунком загальна сума пені за прострочення відповідачем-1 заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії складає 4364770,79 грн., у тому числі:

- пеня, нарахована за прострочення погашень основної заборгованості по кредиту - 1 982 767,65 грн. (період прострочення з 20.12.2016 по 25.12.2016);

- пеня, нарахована за прострочення сплати щомісячної комісії за користування кредитом - 9049,18 грн.;

- пеня, нарахована за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 2372953,96 грн.

При цьому, позивач здійснював нарахування пені за прострочення заборгованості по відсоткам (з урахуванням умов пункту 3.4. Договору), наступним чином.

1. По рахунку № 2063.4.001763.003.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 994734,56 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 327934,47 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 338865,62 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 327934,47 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 136572,16 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1005665,71 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 338865,62 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 338865,62 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 327934,47 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 59405,71 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 874491,92 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 338865,62 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 327934,47 грн., з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 207691,83 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 4014,06 грн.

Загальна сума пені, нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.4.001763.003 складає: 199991,93 грн.

2. По рахунку № 2063.3.001763.004.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 362088,27 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 119369,76 грн., з 01.05.2016 І по 31.05.2016 сума 123348,75 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 119369,76 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 49712,93 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 366067,26 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 123348,75 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 123348,75 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 119369,76 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 21623,98 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 318319,36 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 123348,75 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 119369,76 грн., з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 75600,85 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 1461,14 грн.

Загальна сума пені, нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.3.001763.004 складає: 72798,05 грн.

3.Рахунок № 2063.9.001763.008.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 2953935,08 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 973824,75 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 1006285,58 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 973824,75 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 405560,76 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 2986395,91 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 1006285,58 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 1006285,58 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 973824,75 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 176409,50 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 2596866,01 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 1006285,58 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 973824,75 грн., з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 616755,68 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 11920,04 грн.

Загальна сума пені нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.9.001763.008 складає: 593890,30 грн.

4. Рахунок № 2063.3.00.01763.02.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1956635,56 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 645044,69 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 666546,18 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 645044,69 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 268636,43 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1978137,05 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 666546,18 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 666546,18 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 645044,69 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 116850,60 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1720119,17 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 666546,18 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 645044,69 грн., з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 408528,30 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 7895,63 грн.

Загальна сума пені нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.3.00.01763.02 складає: 393382,66 грн.

5. Рахунок № 2063.4.00.01763.01.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 989252,33 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 311297,38 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 321673,96 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 310166,24 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 135819,48 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1 008 902,14 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 319 725,88 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 319725,88 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 308280,99 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 59596,89 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 883459,68 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 317 777,79 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 307 5 26,89 грн, з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 194767,03 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 4055,22 грн.

Загальна сума пені нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.4.00.01763.01 складає: 199471,59 грн.

6. Рахунок № 2063.0.00.01763.05.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 38 110,83 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 12 564,01 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 12 982,81 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 12 564,01 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 5 232,42 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 38529,63 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 12 982,81 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 12982,81 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 12564,01 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 2275,99 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 33504,03 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 12982,81 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 12564,01 грн., з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 7957,21 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 153,79 грн.

Загальна сума пені нарахованої за прострочення сплати відсотків за ф користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.0.00.01763.05 складає: 7662,20 грн.

7. Рахунок № 2063.6.001763.001.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1 598 591,54 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 527 008,20 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 544 575,14 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 527 008,20 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 219 478,76 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1 616 158,48 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 544 575,14 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 544 575,14 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 527 008,20 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 95468,16 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 1 405 355,20 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 544 575,14 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 527008,20 грн., з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 333771,86 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 6450,81 грн.

Загальна сума пені нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.6.001763.001 складає: 321397,73 грн.

8. Рахунок № 2063.5.001763.002.

11.07.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 2 906 530,05 грн. (з 01.04.2016 по 30.04.2016 сума 958 196,72 грн., з 01.05.2016 по 31.05.2016 сума 990 136,61 грн., з 01.06.2016 по 30.06.2016 сума 958 196,72 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.07.2016 по 25.12.2016 були нараховані 399 052,28 грн.

11.10.2016 виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 2 938 469,94 грн. (з 01.07.2016 по 31.07.2016 сума 990 136,61 грн., з 01.08.2016 по 31.08.2016 сума 990 136,61 грн., з 01.09.2016 по 30.09.2016 сума 958 196,72 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 11.10.2016 по 25.12.2016 були нараховані 173 578,47 грн.

20.12.2016 (закінчення терміну кредитного договору) виникло прострочення платежу по сплаті процентів на загальну суму 2 555 191,25 грн. (з 01.10.2016 по 31.10.2016 сума 990 136,61 грн., з 01.11.2016 по 30.11.2016 сума 958 196,72 грн, з 01.12.2016 по 19.12.2016 сума 606 857,92 грн.), Банк відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахував штрафні санкції (пеню) за шість місяців на прострочений платіж, а саме з 20.12.2016 по 25.12.2016 були нараховані 11728,75 грн.

Загальна сума пені нарахованої за прострочення сплати відсотків за (користування кредитом згідно умов Кредитному договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007, що виникла по рахунку № 2063.5.001763.002 складає: 584359,50 грн.

Відповідач-1 наданий позивачем у суді апеляційної інстанції розрахунок пені не спростував. Відповідного контррозрахунку до справи не представив.

Відповідно до пункту 3.4. Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1210м-01-07 від 19.11.2007 нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється, щомісячно. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється щоквартально. Позичальник сплачує проценти в строк з 01 до 10 числа першого місяця кожного кварталу (січень, квітень, липень, жовтень). У зазначений строк сплачують проценти, нараховані за користування кредитними коштами з першого по останній календарний день попереднього кварталу.

Враховуючи докази, що містяться в матеріалах справи, беручи до уваги надані позивачем пояснення та те, що попередні розрахунки пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії були здійснені позивачем неправильно, колегія суддів апеляційної інстанції, користуючись наданим правом, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого має місце невиконання відповідачем-1 такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру пені, з урахуванням обставин даної справи та визначених сторонами умов Кредитного договору, дійшла висновку, що загальна сума пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії складає 4364770,79 грн.

У зв'язку із невірним визначенням місцевим господарським судом суми пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії, яка підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача, оскаржуване рішення підлягає зміні у відповідній частині, а з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 4364770,79 грн.

Що стосується клопотання відповідача-1 про відстрочення виконання рішення у справі на строк один рік колегія суддів, зазначає наступне.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, шо підтверджують зазначені обставини.

Як свідчать матеріали справи, необхідність відстрочення виконання рішення на відповідний строк відповідач-1 обґрунтував тим, що:

- Постановою Кабінету Міністрів України «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» від 16.12.2015 №1035 було заборонено на період тимчасової окупації поставки товарів (робіт, послуг) під всіма митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію;

- фактично з 2014 року і до сьогоднішнього дня ПАТ «Гемопласт» не має можливості поставляти продукцію власного виробництва на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей, а також до Автономної Республіки Крим;

- ПАТ «Гемопласт» було спричинено значні збитки, пов'язані із неможливістю стягнення заборгованості із суб'єктів господарювання, які знаходяться у зоні антитерористичної операції, а також неможливістю розпоряджатися складськими залишками готової продукції;

- проведення антитерористичної операції припало на кінцеві терміни повернення кредитних коштів, що практично унеможливило їх належне повернення внаслідок зупинення нормальної роботи підприємства, в зв'язку з цим, протягом 2013-2016 років реалізація продукції ПАТ «Гемопласт» впала на 42,4%, та згідно звітів по результати фінансової діяльності за 2013- 2016 років, внаслідок зазначених обставин, ПАТ «Гемопласт» щороку потерпає від збитків;

- ПАТ «Гемопласт» є бюджетоутворюючим підприємством міста Білгород-Дністровський Одеської області (доходи місцевого бюджету більше 50% наповнюються за рахунок надходжень від ПАТ «Гемопласт»), на якому працюють близько однієї тисячі осіб;

- негайне повне задоволення обґрунтованих вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призведе до повної зупинки підприємства та, як наслідок - рішення суду взагалі не буде виконане.

Перевіривши матеріали справи та надані в підтвердження цього клопотання докази колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про часткове задоволення цього клопотання та відстрочення виконання рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року включно.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що зазначені відповідачем-1 обставини мають загальний характер, є комерційними ризиками сторін та у повній мірі стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, не спростовують висновків суду першої інстанції, які ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають нормам процесуального права.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що господарським судом першої інстанції при вирішення питання відносно відстрочення виконання рішення не було взято до уваги матеріальні інтереси позивача (перебування АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на стадії ліквідації; існування зобов'язання перед вкладниками та іншими кредиторами в установлені законодавством України терміни погасити заборгованість банку перед ними; значний період відстрочення унеможливить вчасне погашення заборгованості клієнтам та кредиторам банку), не знайшли свого підтвердження, оскільки оскаржуване рішення прийняте судом з дотриманням справедливого балансу інтересів обох сторін у спорі, а не тільки позивача чи тільки відповідача-1.

Зважаючи на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною першою статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина друга статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки у відповідній частині ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, тому рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 у справі № 913/59/17 підлягає зміні.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України Судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.п. 1, 4 ч. 1, ч.ч. 2, 4 ст. 277, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 у справі № 913/59/17 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

« 1. Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до 1- відповідача - Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», 2-відповідача Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» про стягнення 558163773 (п'ятсот п'ятдесят вісім мільйонів сто шістдесят три тисячі сімсот сімдесят три) грн. 41 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) та Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» (, юридична адреса: 94013, Луганська область, м. Кадіївка, проспект Леніна, буд. 67) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) заборгованість в розмірі 80000000 (вісімдесят мільйонів) грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 69285627 (шістдесят дев'ять мільйонів двісті вісімдесят п'ять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 38 коп.; заборгованості з щомісячної комісії по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп.; заборгованості по кредиту по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 10654372 (десять мільйонів шістсот п'ятдесят чотири тисячі триста сімдесят дві) грн. 62 коп. Наказ видати позивачу.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) заборгованість по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 471128517 (чотириста сімдесят один мільйон сто двадцять вісім тисяч п'ятсот сімнадцять) грн. 30 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 414983576 (чотириста чотирнадцять мільйонів дев'ятсот вісімдесят три тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 38 коп., заборгованості з відсотків в розмірі 51780170,13 (п'ятдесят один мільйон сімсот вісімдесят тисяч сто сімдесят) грн., пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії в сумі 4364770 (чотири мільйони триста шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 79 коп.; витрати на сплачений судовий збір в сумі 206700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. Наказ видати позивачу.

4. В решті позову відмовити.

5. Відстрочити виконання рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року включно».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) 360000 (триста шістдесят тисяч) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04.02.2019

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай