ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 Справа №914/2484/17

місто Львів

За позовом: приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м. Львів,
до відповідача:приватного підприємства "Місто Лев 2012", м. Львів,
предмет позову: стягнення 23'737,48 грн. вартості недоврахованої електричної енергії,
за зустрічним позовом про:скасування оперативно-господарської санкції у розмірі 23'737,48 грн.
Суддя ОСОБА_1
Секретар судового засідання ОСОБА_2
Представники:
позивача:ОСОБА_3 довіреність №119-4867/2 від 29.12.2018,
відповідача:ОСОБА_4 довіреність від 12.01.2018.
ПРОЦЕДУРИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" до приватного підприємства "Місто Лев 2012" про стягнення заборгованості. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.12.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.12.2017. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 26.12.2017, вирішено продовжувати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, що відображено в протоколі судового засідання (том 1, а.с. 98).

Ухвалою від 01.02.2018 (том 1, а.с. 129) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов про скасування оперативно-господарської санкції.

Ухвалою від 15.02.2018 (том 1, а.с. 199-204) було задоволено клопотання відповідача про призначення судової електротехнічної експертизи (том 1, а.с. 124, 186-187): призначено судову експертизу, зупинено провадження у справі, проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, витрати на проведення експертизи покладено на відповідача.

Ухвалою від 16.05.2018 (том 1, а.с. 237-239) судом було вирішено клопотання судового експерта: надано дозвіл на проведення експертизи у строк понад 90 днів, надано дозвіл на використання сертифікованого програмного забезпечення, отриманого від ТОВ "ОСОБА_5 Сервіс", та залучення, при необхідності, відповідних спеціалістів ТОВ "ОСОБА_5 Сервіс" для виконання вичитки необхідної інформації з пам'яті приладів обліку електричної енергії, які є об'єктом експретизи, провадження у справі зупинено, а матеріали справи скеровано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для продовження проведення судової експертизи.

Ухвалою від 14.08.2018 (том 1, а.с. 258-260) судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зменшення кількості питань судовому експерту, провадження у справі зупинено, а матеріали справи скеровано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для продовження проведення судової експертизи.

Листом від 06.12.2018 №6466/18-46 (вх. №1504 від 20.12.2018) Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повернув матеріали справи та електричні лічильники без проведеної експертизи з огляду на те, що відповідач не оплатив вартості судової експертизи. З огляду на це суд ухвалою від 27.12.2018 поновив провадження у справі, а судове засідання призначив на 09.01.2019.

Враховуючи виконання завдань підготовчого провадження, вирішення усіх клопотань, зазначення сторонами про усі відомі їм докази та обставини, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.01.2019.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що представниками ЛМЕМ ПАТ "Львівобленерго" встановлено факт порушення приватним підприємством "Місто Лев 2012" правил користування електричною енергією, про що складено:

- акт №028269 від 11.11.2016, яким зафіксовано: дії споживача, що призвели до змін показів приладу обліку, а саме встановлення на прилад обліку пристроїв зовнішнього впливу, зафіксованого в записах журналу подій багатофункціонального приладу обліку (том 1, а.с. 17-19);

- акт №028298 від 26.12.2016, яким зафіксовано: дії споживача, що призвели до змін показів приладу обліку, а саме встановлення на прилад обліку пристроїв зовнішнього впливу, зафіксованого в записах журналу подій багатофункціонального приладу обліку (том 1, а.с. 23-25).

Провівши розрахунок недоврахованої електричної енергії, позивач просить стягнути з відповідача 23'737,48 грн. вартості недорахованої електричної енергії.

Заперечення відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач повністю заперечив проти позову (том 1, а.с. 113) з таких підстав:

1) акти складено без присутності представника споживача, що є порушенням пунктів 4.4 та 6.41 ПКЕЕ, а тому такі акти не є належними доказами та не можуть бути взяті до уваги;

2) в актах про порушення відсутня інформація про виявлення приладів, які б могли впливати на роботу лічильника, позивачем не досліджувалися такі прилади, не встановлено що це були за прилади та яким чином відбувалася їх дія на роботу лічильника;

3) листи товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Сервіс" не можуть бути взяті до уваги, оскільки не містять достатніх мотивів виникнення описаних помилок лічильника;

4) позивачем неправильно проведено нарахування, оскільки безпідставно взято до уваги потужність струмоприймачів за максимальними показниками, безпідставно застосовано коефіціент використання електрообладнання на рівні 0,75, а не 0,5.

Вимоги за зустрічним позовом (том 1, а.с. 116-117) обґрунтовано такими ж підставами, а тому відповідач просить задовільнити зустрічний позов та скасувати обидва рішення, якими донараховано вартість електричної енергії.

Відповідь позивача на відзив.

У відповіді на відзив (том 1, а.с. 134-139) та запереченні на зустрічну позовну заяву (том 1, а.с. 142-148) позивач заперечив проти аргументів відповідача та зустрічного позову. Зокрема,

1) у разі відмови споживача підписати акт про порушення, в останньому робиться запис про таку відмову. В цьому випадку положення ПКЕЕ передбачають дійсність акту про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника;

2) вплив на роботу лічильників зафіксовано в записах журналу подій баготофункціонального приладу обліку. Дані порушення підтверджуються актами порушення, висновками заводу-виробника, журналами подій лічильників;

3) при розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії було використано дозволену потужність для даної точки обліку, яка зазначена в договорі у зв'язку з недопуском представників позивача.

Заперечення відповідача на відповідь.

Відповідач заперечив доводи позивача (том 1, а.с. 205-208) з аналогічних підстав, що й у відзиві на позов. Окрім того, зазначив, що відповідач не отримував повідомлення про час та місце засідання комісії позивача, у зв'язку з чим не мав можливості захистити свої інтереси.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між відкритим акціонерним товариством "Львівобленерго" та приватним підприємством "Місто Лев 2012" укладено договір про постачання електричної енергії №52201 від 29.11.2012 (надалі Договір) (том 1, а.с. 53-69). Згідно з пунктом 1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку №9 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Представниками позивача за участі представників відповідача здійснено пломбування лічильника електричної енергії №67382300, про що складено акт №542857 від 08.10.2016 (том 1, а.с. 33-34). Лічильник установлено та опломбовано на території кафе-бару "Хутірець" за адресою: вулиця Боднарська, 4, місто Львів.

Представниками ЛМЕМ ПАТ "Львівобленерго" під час перевірки електроустановок споживача, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Боднарська, 4 (кафе-бар "Хутірець") встановлено порушення приватним підприємством "Місто Лев 2012" ПКЕЕ, про що складено акт №028269 від 11.11.2016, яким зафіксовано: дії споживача, що призвели до змін показів приладу обліку, а саме встановлення на прилад обліку пристроїв зовнішнього впливу, зафіксованого в записах журналу подій багатофункціонального приладу обліку (том 1, а.с. 17-19). Цей акт складено в присутності керівника кафе-бару ОСОБА_6, проте вона відмовилася від підпису на акті та надання власних заперечень. Матеріали справи не містять доказів того, що ця особа є дійсно керівником кафе-бару.

Після цього, представниками позивача за участі представників відповідача здійснено пломбування лічильника електричної енергії №67638371, про що складено акт №549126 від 14.11.2016 (том 1, а.с. 35-36). Лічильник установлено та опломбовано на території кафе-бару "Хутірець" за адресою: вулиця Боднарська, 4, місто Львів.

Представниками ЛМЕМ ПАТ "Львівобленерго" під час перевірки електроустановок споживача, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Боднарська, 4 (кафе-бар "Хутірець") встановлено порушення приватним підприємством "Місто Лев 2012" ПКЕЕ, про що складено акт №028298 від 26.12.2016, яким зафіксовано: дії споживача, що призвели до змін показів приладу обліку, а саме встановлення на прилад обліку пристроїв зовнішнього впливу, зафіксованого в записах журналу подій багатофункціонального приладу обліку (том 1, а.с. 23-25). Цей акт складено в присутності керівника кафе-бару ОСОБА_6, проте вона відмовилася від підпису на акті та надання власних заперечень. Матеріали справи не містять доказів того, що ця особа є дійсно керівником кафе-бару.

На адресу приватного підприємства "Місто Лев 2012" скеровано лист №3001710 від 17.05.2017 (том 1, а.с. 29), яким відповідача повідомлено про розгляд зазначених вище актів про порушення ПКЕЕ 02.06.2017. Зазначене підтверджується копією поштової квитанції, долученої до матеріалів справи (том 1, а.с. 30). Як вбачається з інформації, розміщеної на веб-сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (ідентифікатор поштового відправлення 503) (том 2, а.с. 19), відповідач отримав зазначений лист 21.06.2017.

За результатами розгляду актів порушення ПКЕЕ було прийнято рішення про нарахування приватному підприємству "Місто Лев 2012" вартості недоврахованої електроенергії, які оформлені відповідними протоколами засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ:

- протоколом №028269-а від 02.06.2017 (том 1, а.с. 20), яким здійснено донарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕ за період з 08.10.2016 (дата встановлення приладу обліку) по 14.11.2016 (дата усунення порушення), на суму 9'145,85 грн.;

- протоколом №028298-а від 02.06.2017 (том 1, а.с. 26), яким здійснено донарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕ за період з 14.11.2016 до 28.12.2016 (дата вимкнення) на суму 14'591,63 грн.

Листом №30-02/06 від 14.06.2017 (том 1, а.с. 31) відповідачу надіслано зазначені вище протоколи та рахунки про сплату боргу: №32-028269-а від 02.06.2017, №32-028298-а від 02.06.2017. Про зазначене свідчать долучені до матеріалів справи копії поштових квитанцій (том 1, а.с. 32).

Відповідач жодним чином не відреагував на вказані протоколи і рахунки.

До суду представлено лист №60/1 від 05.04.2017 товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 глобал сервіс", яке є офіційним представником заводу виробника електричного лічильника "Iskraemeco" (том 1, а.с. 37-44). Цим листом повідомлено, що мав місце факт стороннього впливу (втручання) в роботу лічильника №67382300, який призвів до порушення роботи (невідповідності показів лічильника фактичним обсягам спожитої електричної енергії) лічильника та до збою RTC (годинника реального часу) лічильника. Лист №57 від 30.03.2017 аналогічного змісту надано суду і стосовно лічильника №67638371 (том 1, а.с. 45-52).

В ході судових засідань позивачем повідомлено, що прилади обліку знаходилися в технічних приміщеннях, до яких відсутній вільний доступ. На це суд звертав увагу і представників відповідача в ході підготовчого провадження. Проте відповідач так і не надав доказів на спростування цієї тези. Не зміг представник відповідача дати однозначну відповідь на це питання і в ході розгляду справи по суті. З урахуванням наведеного суд вважає встановленим факт знаходження вузлів обліку електричної енергії в приміщеннях, до яких відсутній вільний доступ відвідувачів кафе.

При ухваленні рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобовязання з постачання електричної енергії на підставі укладеного Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Відносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про електроенергетику" (в частині, чинній на час розгляду справи), Законом України "Про ринок електричної енергії", ПКЕЕ, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 (далі - Методика).

Відповідно до пунктів 1, 6 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Пунктом 2 статті 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Аналізуючи правильність застосування позивачем зазначеної оперативно-господарської санкції, суд зробив такі висновки.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. В частині 2 статті 236 Господарського кодексу України зазначено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно з частиною 1 статті 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором.

Як убачається з постанови Верховного суду України від 16.05.2011 року у справі №3-37гс11 рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 Господарського кодексу України. Згідно з частиною 2 статті 237 Господарського кодексу України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до пункту 4.2.3 Договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Згідно з пунктом 3.2 ПКЕЕ відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Відповідно до пунктів 6.40, 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Як убачається з матеріалів справи, акт №028269 від 11.11.2016 підписано трьома представниками позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а акт №028298 від 26.12.2016 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10.

Окрім того, в актах здійснено запис про відмову представника споживача підписувати відповідний акт. Також у справі наявні докази надіслання примірників актів відповідачу. В актах зазначено зміст виявленого порушення (дії споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку, а саме встановлення на прилад обліку пристроїв зовнішнього впливу, зафіксованого в записах журналу подій багатофункціонального приладу обліку) із посиланням на відповідні пункти ПКЕЕ (пункти 3.3, 3.34, 6.40, 10.2) та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. З огляду на зазначене позивачем виконано вимоги пунктів 6.40, 6.41, а тому представлені суду акти є не лише належними, а й допустимими доказами.

Що стосується заперечень відповідача в цій частині (про відсутність повноважної особи при перевірці), то такі суд відхиляє з таких причин.

По-перше, прилади обліку електричної енергії відповідача знаходились в технічних приміщеннях, до яких відсутній вільний доступ. За таких обставин твердження відповідача про відсутність представників відповідача під час здійснення позивачем перевірки приладів обліку, суперечать принципу розумності.

По-друге, позивачем було проведено демонтаж лічильника одразу після кожної перевірки. Оскільки прилади обліку обліковували електричну енергію в приміщенні кафе-бару, то беззаперечно можна стверджувати, що відповідачу було про це відомо або ж принаймні мало бути відомо.

По-третє, відповідачу було достеменно відомо про проведену перевірку тому, що уже через кілька днів позивачем установлено новий лічильник. До цієї процедури у відповідача не було зауважень.

По-четверте, як уже зазначено було судом, акти складено у відповідності з пунктами 6.40, 6.41 ПКЕЕ.

Щодо призначеної судової експертизи, яку так і не вдалось провести, то суд зазначає наступне. Ініціатором проведення судової експертизи виступив відповідач. Судом було задоволено клопотання відповідача та призначено судову експертизу. Жодних заперечень щодо покладення витрат на проведення експертизи на її ініціатора відповідача, суду не було подано. Отже, відповідач погодився оплатити вартість експертизи. Однак з моменту виставлення експертом рахунку №12735 від 23.04.2018 на оплату вартості експертизи у розмірі 11'440,00 грн., жодних платежів відповідач не здійснив.

Натомість відповідач подав до суду клопотання про зменшення кількості запитань, поставлених експерту з метою зменшення вартості експертизи. Зокрема, відповідач зазначив у відповідному клопотанні, що питання:

- чи відповідають роздруковані примірники журналу обліку подій інформації, зчитаній з лічильників №67382300, №67638371 під час проведення судової експертизи?

- при підтвердженні факту стороннього впливу (втручання) в роботу лічильників №67382300, №67638371 виходячи з аналізу даних журналу подій цих лічильників, чи могли такі дії призвести до порушення роботи (невідповідності показів лічильників фактичним обсягам спожитої електричної енергії)?

є неактуальними, адже вичитку необхідної інформації, за клопотанням експерта, буде здійснювати спеціаліст ТОВ "ОСОБА_5 Сервіс".

З огляду на необхідність усунення сумнівів щодо належності та достовірності електронних доказів, які ставились саме відповідачем під сумнів, суд відхилив клопотання відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 102 Господарського процесуального кодексу України у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з'ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Беручи до уваги всі докази, що знаходяться в матеріалах справи в сукупності, зокрема й зчитані ТОВ "ОСОБА_5 Сервіс" журнали подій, параметри та схеми (на які б покладався експерт при здійсненні експертного дослідження та які визнані відповідачем як належне джерело доказування у клопотанні про зменшення кількості поставлених на експертизу питань), суд робить висновок, що представлені роздруківки журналів подій та листи ТОВ "ОСОБА_5 Сервіс" є належними до допустимими доказами, які підтверджують факт втручання в роботу приладів обліку.

Щодо долученої відповідачем судової практики та аргументів щодо обов'язкового проведення судової експертизи для встановлення факту порушення споживачем ПКЕЕ, зокрема й факту втручання споживача в роботу приладів обліку, то суд звертає увагу відповідача, що для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ застосовується розділ 2 Методики, зокрема й пункт 2.1 Методики. Натомість, пункт 3.1 розділу 3 Методики, про який йдеться у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №911/3160/17 стосується визначення обсягу та вартості електричної, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН (Правил користування електричною енергією для населення).

Відповідно до пункту 1.1 ПКЕЕ дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). В свою чергу, пункт 1.1 ПКЕЕН вказує, що ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Оскільки відповідач є юридичною особою, до нього не можуть застосовуватись ПКЕЕН, а, відповідно, й розділ 3 Методики.

Відповідно до пункту 2.1 Методики у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Як уже зазначалося, судом вчинено дії з метою сприяння відповідачу та призначено судову експертизу у справі, проте відповідач такою можливістю не скористався.

Розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії здійснено на підставі положень Методики. Зі змісту пункту 1.1 Методики вбачається, що цей нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Методика поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики (пункт 1.2 Методики).

Згідно з пунктом 2.2 Методики обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури.

Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил та, серед іншого, в разі виявлення таких порушень Правил: … інші дії споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (підпункт 3 пункту 2.1 Методики).

Стосовно застосування коефіцієнтів.

Відповідно до пункту 2.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт/год) визначається за формулою Wдоб = P t доб · Kв. (формула 2.4), де P - потужність (кВт); t - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), Kв (K в.і ) - коефіцієнт використання струмоприймачів.

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K = 0,75.

Отже, коефіцієнт використання електрообладнання 0,5 застосовується за наявності згоди сторін. За відсутності згоди сторін та при недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складання переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K = 0,75.

У пунктах 5 актів зафіксовано, що відповідачем не надано доступу для обстеження усіх струмоприймачів. Представник відповідач відмовився від підписання актів.

Враховуючи викладене та недосягнення згоди сторін, при розрахунку недоврахованої електроенергії, комісією правомірно було застосовано коефіцієнт використання електрообладнання 0,75, чим спростовуються доводи відповідача щодо безпідставного застосування такого коефіцієнта.

Що стосується заперечення відповідача в частині того, що позивачем не виявлено та не описано приладу, який впливав на роботу приладів обліку, то в цій частині суд бере до уваги наступне. ПКЕЕ не передбачають обов'язку для чіткої фіксації приладу обліку, за допомогою якого вчиняється відповідний вплив. Зазначене зумовлено тим, що існує велика кількість різноманітних приладів, за допомогою яких можна вчиняти вплив на роботу приладів обліку, при чому такі прилади є мобільними, які легко фізично перемістити. З урахуванням наведеного позивач не зобов'язаний був виявляти такі прилади. Ключовим у цьому контексті є сам факт вчинення впливу на роботу приладів олліку.

Таким чином, оскільки встановлено факт втручання в дію приладу обліку, суд робить висновок про порушення відповідачем ПКЕЕ, що тягне за собою можливість застосування позивачем оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості недоврахованої електричної енергії. Відповідачем не спростовано позовних вимог, застосованої оперативно-господарської санкції не оскаржено. За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому до стягнення з відповідача підлягає 23'737,48 грн. вартості недоврахованої електричної енергії. У той же час спростовуються вимоги позивача за зустрічним позовом, а тому в задоволенні зустрічного позову потрібно відмовити.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 12, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "Місто Лев 2012" (юридична адреса: вулиця Пасічна, будинок 43, місто Львів, Львівська область, 79038; ідентифікаційний код 38244027) на користь приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" (адреса: вулиця Козельницька, будинок 3, місто Львів, Львівська область, 79026; ідентифікаційний код 00131587) 23'737,48 грн. вартості недоврахованої електричної енергії, 1'600,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Львівської області.

Повний текст рішення складено 04.02.2019.

Суддя Рим Т.Я.