ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019м. ДніпроСправа № 904/4827/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ", м. Київ

до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Петропавлівка, Дніпропетровська область

про врегулювання розбіжностей та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0482 в редакції позивача

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 - адвокат за довіреністю № 2018/72 від 08.06.2018

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" звернулось до господарського суду з позовом до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просить врегулювати розбіжності та визнати укладеним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0482 в редакції Позивача.

Ухвалою від 05.11.2018 позовну заяву залишено без руху та зобов'язано Позивача протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

15.11.2018 Позивач надав заяву про уточнення змісту позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.12.2018.

30.11.2018 Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, та зазначив, що Відповідач при встановленні орендної плати за землю в запропонованому проекті договору оренди земельної ділянки, діяв в рамках чинного законодавства, вказавши розмір орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0482 в розмірі 12 відсотків нормативної грошової оцінки площі ріллі по області. Обґрунтування рішення щодо встановлення розміру орендної плати не є обов'язком Орендодавця, втім при визначенні розміру орендної плати Відповідача враховано той факт, що вищезазначена земельна ділянка відноситься до земель промисловості, нормативно грошова оцінка на теперішній час не проведена, у зв'язку з чим Відповідачем запропоновано максимальний розмір орендної плати з урахуванням нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, який не може бути переглянутим після проведення відповідної нормативно грошової оцінки землі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 підготовче засідання відкладено на 18.12.2018.

12.12.2018 Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що Відповідач намагається встановити умовами Договору обов'язок Позивача провести нормативно грошову оцінку земельної ділянки не передбачений положеннями чинного законодавства, що є не справедливим по відношенню до Позивача.

Позивач також зазначив, що вимога Відповідача про доплату суми різниці орендної плати за попередній період суперечить положенням чинного законодавства.

12.12.2018 від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій Позивач зазначає, що ТОВ "АТ КАРГІЛЛ" визнає право Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області встановити орендну плату в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та погоджується з встановленням орендної плати в розмір 12% від нормативно грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області, що становить 58 302,24 грн., за всю площу орендованої земельної ділянки за рік. З огляду на дані обставини Позивач вніс зміни до п. 5.1. в проект Договору оренди земельної ділянки.

Суд у судовому засіданні 18.12.2018 не прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 підготовче судове засідання відкладено на 15.01.2019.

Ухвалою від 15.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2019.

У судовому засіданні 16.01.2019 відкладено розгляд справи на 29.01.2019.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 29.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2018 головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації було прийнято розпорядження №р-96/0/3-18 «Про надання ТОВ "АТ КАРГІЛЛ" земельної ділянки площею 17,9425 га в оренду», згідно з яким:

1. Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ТОВ «АТ КАРГІЛЛ», за адресою: Петропавлівський район, Петропавлівська селищна рада, Дніпропетровська область.

2. Надано ТОВ «АТ КАРГІЛЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 20010397) земельну ділянку державної власності площею 17,9425 га (кадастровий номер :02:001:0482) із земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення за межами населеного пункту, на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, в оренду строком на 49 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

3. Доручено голові Петропавлівської райдержадміністрації від імені облдержадміністрації у встановленому чинним законодавством порядку укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" (ідентифікаційний код юридичної особи - 20010397) договір оренди земельної ділянки державної власності площею 17,9425 га (кадастровий номер - :02:001:0482), встановивши орендну плату у розмірі, передбаченому Податковим кодексом України.

13.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" (позивач) звернулось до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач) з клопотанням, в якому просило передати земельну ділянку в натурі (на місцевості) в оренду для Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" площею 17,9425 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості із земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення державної власності за межами населеного пункту, на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:001:0482.

Зазначене клопотання було отримано відповідачем 13.03.2018 за вх. №720/0/348-18.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у відповідь на клопотання позивача від 13.03.2018, відповідач надав на розгляд позивачу проект Договору оренди земельної ділянки (а.с.20-23).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, зазначений проект Договору оренди земельної ділянки не було підписано жодною стороною цього договору.

13.09.2018 позивач направив відповідачу зразок договору оренди земельної ділянки із запропонованими змінами, зокрема позивачем було внесено зміни до п.5.1 та п. 5.4 договору (а.с.28-30).

Зазначений зразок Договору оренди земельної ділянки також не було підписано жодною стороною цього договору.

27.09.2018 відповідач направив позивачу протокол розбіжностей до проекту договору оренди земельної ділянки (а.с.31-35). Зазначений протокол розбіжностей до проекту договору оренди земельної ділянки позивач отримав 04.10.2018. При цьому, на зазначеному протоколі розбіжностей до проекту договору оренди земельної ділянки відсутні підпис та печатка відповідача.

Позивач звертаючись до господарського суду із цим позовом, посилається на те, що сторонами не було узгоджено спірні умови договору, в тому числі сторони не узгодили розбіжності викладені у протоколі розбіжностей, наданому відповідачем, у звязку з чим позивач просить суд врегулювати розбіжності та визнати укладеним договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0482, в редакції позивача (а.с.24-25).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спеціальним Законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

В силу вимог частини четвертої статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів місцевого самоврядування.

Загальний порядок укладення договорів встановлений ст. 181 Господарського кодексу України та ст. 638 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частини 2 статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Тобто, якщо сторона, яка отримала оферту у виді проекту договору, не згодна з окремими його умовами, але має намір, врегулювавши розбіжності, укласти договір, вона поряд з підписанням договору складає протокол розбіжностей. Протокол виконується у двох екземплярах, які разом з договором направляються оференту. При цьому в тексті договору робиться застереження про підписання договору з протоколом розбіжностей.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог ст. 181 Господарського кодексу України, ані проекти договору оренди земельної ділянки, ані проект протоколу розбіжностей не було підписано жодною стороною. При цьому, в проекті позивача відсутні посилання на наявність протоколу розбіжностей, що є порушенням порядку встановленого ч. 4 ст.181 Господарського кодексу України.

Згідно до приписів ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарської угоди, така угода є такою, що не відбулась.

Таким чином, сторонами не досягнуто згоди, щодо істотних умов договору оренди землі, зазначені вище проекти договору та протокол розбіжностей не містять підписів сторін, тому суд приходить до висновку, що оскільки сторонами вимоги ст.180, ст.181 ГК України виконані не були, то й договір оренди землі між сторонами неможливо вважати таким, що є укладений.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про врегулювання розбіжностей та визнання укладеним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0482 в редакції Позивача.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.01.2019

Суддя ОСОБА_2