УХВАЛА

01 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3990/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018

за заявою Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про видачу дублікатів наказів та поновлення строку на їх пред'явлення

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до 1. Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

2. Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про стягнення 7 643 741,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2019 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 і прийняти нове рішення, яким задовольнити заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документа на виконання та про видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2018, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018, відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про видачу дублікатів наказів та поновлення строку на їх пред'явлення.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, крім того, має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (Рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Крім того, Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали суду першої інстанції про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку відповідно до пункту 22 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, не належать до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки), мають право подати касаційну скаргу.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Ураховуючи викладене Суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал судів першої інстанції та апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі №910/3990/15-г в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, оскільки в цій частині судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 частини першої розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів зокрема, ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини другої та третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до пункту 7 частини першої, пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Касаційна скарга заявника до суду касаційної інстанції подана 11.01.2019, а повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 складено 14.12.2018.

До касаційної скарги заявника додано копію постанови апеляційної інстанції з відміткою вхідної кореспонденції заявника, що свідчить про отримання судового рішення 22.12.2018 та додано копію поштового конверта як доказ отримання оскарженого рішення.

Отже, касаційна скарга заявника подана без дотримання норм частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, а саме без клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску такого строку, оскільки учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення у разі подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Для усунення недоліків касаційної скарги Акціонерному товариству "Укртрансгаз" необхідно подати до Касаційного господарського суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску такого строку.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі №910/3990/15-г в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі №910/3990/15-г в частині про видачу дублікатів наказів залишити без руху до 01.03.2019.

3. Встановити Акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. Акціонерному товариству "Укртрансгаз" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

5. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов