РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2019Справа № 910/2105/18

За позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до: публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про: стягнення 5 187 400 005,15 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - Литвин П.В., за дов.

від відповідача - Никеруй Т.М., за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про стягнення 5 187 400 005,15 грн.

За результатами проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2105/18 передано для розгляду судді Шкурдовій Л.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018р. відкрито провадження у справі №910/2105/18 за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2017 року №-ВТВ щодо оплати поставленого природного газу, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 2 048 403 667,77 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 687 657 003,83 грн., 3 % річних в розмірі 282 217 397,83 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 169 121 935,72 грн.

Позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 2 048 403 667,77 грн. - суму основного боргу, 1 687 657 003,83 грн. - пеню, 3 % річних в розмірі 332 389 257,03 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 362 616 215,26 грн.

Відповідно до ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Судом прийнято заяву про збільшення до розгляду, в зв'язку з дотриманням позивачем вимог ст.46 ГПК України та наявності доказів направлення даної заяви відповідачу.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що закупівля природного газу у позивача за Договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2017 року №-ВТВ здійснена для забезпечення надання позивачу послуг за договорами на транзит природного газу, позивач протягом строку дії договорів на транзит природного газу неналежним чином виконував свої зобов'язання з оплати послуг, що призвело до неотримання відповідачем прибутку та невчасно здійснено оплату за природний газ за Договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2017 року №-ВТВ. Відповідач щодо правильності нарахування 3 % річних, пені, інфляційних втрат заперечував. У відзиві на позов відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованої позивачем пені до 1 гривні, посилаючись на те, що відповідачем частково здійснено оплату поставленого природного газу, а також зазначає про наявність заборгованості контрагентів перед відповідачем, наявність кредитної заборгованості відповідача перед іноземними банками, наявність збитків у відповідача у 2017 році, в тому числі й від курсової різниці, що, за твердженням відповідача, є підставою для зменшення суми нарахованої пені.

У судовому засіданні 22.01.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2017 року між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (покупець) 31 січня 2017 року укладено договір про закупівлю природного газу №-ВТВ від 31.01.2017р. (далі - Договір).

Позивач зобов'язується передати відповідачу у власність у січні - квітні 2017 року газ природний, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору (п. 1.1 Договору).

Приймання передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу згідно п. 3.2 Договору оформлюється актом приймання передачі газу. Підписаний акт приймання - передачі договору газу підтверджує виконання позивачем своїх зобов'язань в частині поставки природного газу у відповідному місяці в обсязі, зазначеному в акті приймання - передачі газу.

Вартість газу визначена п. 4.1 Договору який встановлює, що ціна за 1000 куб. м газу становить 6 979,0 грн. без ПДВ, в подальшому ціна газу неодноразово змінювалась сторонами у додаткових угодах.

Судом встановлено, що позивачем передано у власність відповідача природний газ у загальному обсязі 1 517 900, 54 тис. куб. м. на суму 13 397 963 858, 06 грн., що підтверджується актом приймання передачі газу від 31.01.2017 року - обсяг газу 731 439,744 тис. куб. м., на суму 6 125 661 568,06 грн.; актом приймання передачі газу від 28.02.2017 року - обсяг газу 643 105,799 тис. куб. м., на суму 5 919 145 774,00 грн. та актом приймання передачі газу від 31.03.2017 року - обсяг газу 143 355,0 тис. куб. м., на суму 1 353 156 516,00 грн.

Оплата за газ здійснюється відповідачем, відповідно до пункту 5.1 Договору, шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок позивача на підставі акту приймання передачі газу до 25 числа наступного за звітним.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем не здійснено оплату вартості переданого природного газу в повному обсязі, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 2 048 403 667,77 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 74 ГПК України на сторони покладено обов'язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів оплати позивачу вартості поставленого газу в повному обсязі, в зв'язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача 2 048 403 667,77 грн. суму основного боргу.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 1 687 657 003,83 грн. - пеню, 3 % річних в розмірі 332 389 257,03 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 362 616 215,26 грн. за загальний період з лютого 2017р. по грудень 2018р.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 332 389 257,03 грн. та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково в частині стягнення з відповідача 1 314 969 615,40 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п.7.2. Договору за порушення строку розрахунку, визначеного в пункті 5.1.Договору, покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом перевірено розрахунок пені, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені частково в розмірі 1 687 656 996,76 коп.

Заперечення відповідача щодо задоволення позову, з огляду на невиконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем за договорами на транзит природного газу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за Договором про закупівлю природного газу №-ВТВ від 31.01.2017р., при чому, наявність чи відсутність заборгованості позивача перед відповідачем за договорами на транзит природного газу не є предметом розгляду даної справи, відповідач своїм правом на подання до суду зустрічного позову не скористався.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені до 1 грн суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 частини 3 статті 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В той же час, відповідно до норм статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Застосовуючи норми статті 233 Господарського кодексу України суд враховує, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов'язання боржником.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При цьому, визначальним фактором при зменшенні розміру належної до сплати неустойки є винятковість випадку.

Зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру даної санкції.

Як на підставу для зменшення розміру неустойки (пені) відповідач посилається на наявність заборгованості контрагентів перед відповідачем, наявність кредитної заборгованості відповідача перед іноземними банками, наявність збитків у відповідача у 2017 році, в тому числі й від курсової різниці.

Вирішуючи питання про зменшення штрафних санкцій суд не вправі звужувати обсяг прав однієї із сторін та не повинен своїм рішенням поставити сторони у нерівні умови. Суд звертає увагу на те, що господарські правовідносини здійснюються на засадах рівності усіх учасників таких правовідносин, позивач здійснює свою господарську діяльність в тому ж правовому полі та в тих же економічних умовах, що і відповідач, відтак задоволення заяви відповідача призведе до надання необґрунтованих переваг останньому. Позивач, як учасник господарських відносин, так само, як і відповідач, має зобов'язання перед власними контрагентами, несе ризики пов'язані з коливаннями валютних курсів, а також несе ризики настання негативних наслідків у зв'язку з порушенням зобов'язань відповідачем. Зменшення штрафних санкцій, нарахованих позивачем відповідачу, призведе до порушення принципу рівності учасників господарських правовідносин. Одночасно з цим посилання відповідача на наявність у нього збитків у 2017 році не свідчить про скрутний майновий стан відповідача станом на час прийняття рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м.Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/1, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, будинок 6, ) 2 048 403 667 (два мільярди сорок вісім мільйонів чотириста три тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 77 коп - суму основного боргу, 1 687 656 996 (один мільярд шістсот вісімдесят сім мільйонів шістсот п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 76 коп - пеню, 332 389 257 (триста тридцять два мільйона триста вісімдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 03 коп - 3 % річних, 1 314 969 615 (один мільярд триста чотирнадцять мільйонів дев'ятсот шістдесят дев'ять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 40 коп - інфляційні втрати та 611 286 (шістсот одинадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 71 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 29.01.19р.