ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 Справа №914/2222/18

За позовом: Приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Аркада Сервіс, м. Київ

про стягнення 10 486, 14 грн заборгованості

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник;

від відповідача: не зявився.

Розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства Львівобленерго до Приватного підприємства «Аркада Сервіс» про стягнення 10 486, 14 грн заборгованості

Ухвалою суду від 04.12.2018 було відкрито провадження у справі № 914/2222/18 за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 26.12.2018.

Представник позивача у судове засідання 26.12.2018 зявився. Представник відповідача 26.12.2018 не зявився, на адресу суду повернувся конверт, у якому відповідачу направлялась ухвала суду про відкриття провадження у справі, з відміткою «не розміщено». Ухвалою суду від 26.12.2018 відкладено розгляд справи на 21.01.2019.

Представник позивача в судове засідання 21.01.2019 зявився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.2019 не зявився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, долученого позивачем до матеріалів справи, Приватне підприємство Аркада Сервіс зареєстроване за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 21, куди і скеровувались ухвали господарського суду рекомендованими листами з повідомленням про вручення, котрі були повернені відділенням поштового звязку із відміткою «не розміщено».

Згідно приписів п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для зясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 21.01.2019 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства Аркада Сервіс про стягнення 10 486, 14 грн заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.09.2012 між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії № 52096 (надалі - договір), за умовами якого постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У додатку № 1 до договору «Обсяги споживання електричної енергії», відповідачу встановлено величину споживання електричної енергії, зокрема на березень 2018 року у розмірі 3 000 кВт./год.

Відповідно до даних зазначених у актах про використану електричну енергію, встановлено фактичний обсяг споживання електричної енергії за березень у розмірі 7 880 кВт./год., що свідчить про перевищення договірної величини споживання електричної енергії на 4 880 кВт./год.

Згідно п. 4.2.2. договору, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Як передбачено п. 7 додатка № 2 до договору «Порядок розрахунків», рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Листом від 16.03.2018 № 31-00249 позивач повідомив відповідача про перевищення договірної величини споживання електричної енергії та виставив рахунок № 303503/1405831-5 на суму 34 962, 42 грн, з яких 10 486, 14 грн сума коштів нарахована позивачем за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за березень.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору коштів за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у встановлені договором строки не оплатив, у звязку із чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 10 486, 14 грн заборгованості.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи заперечень на позов до суду не подав, доказів сплати заборгованості не представив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи із таких мотивів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору, який може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (ч. 7 ст. 276 ГК України).

Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносини зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ).

Згідно із п. 1.3. ПКЕЕ, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Як передбачено пунктами 5.1, 5.5 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей, зокрема, договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно).

Відповідно до п. 4.3 ПКЕЕ граничні величини споживання електричної потужності для споживача визначаються постачальником електричної енергії за регульованим тарифом у порядку, передбаченому законодавством України та зазначеному у договорі про постачання електричної енергії між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Судом встановлено, що 13.09.2012 між ПАТ «Львівобленерго», яке в подальшому перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго» (постачальник) та Приватним підприємством Аркада Сервіс (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 52096, за умовами п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.3.3 договору передбачено, що споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 "Порядок розрахунків" та № 9 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Згідно додатку № 1 до договору «Обсяги споживання електричної енергії», відповідачу було встановлено величину споживання електричної енергії, зокрема, на лютий та березень 2018 року у розмірі 3 000 кВт./год.

Актами про використану електричну енергію від 15.03.2018, підписаними представниками сторін, було визначено фактичний обсяг споживання електричної енергії відповідачем за березень у розмірі 7 880 кВт./год., що свідчить про перевищення договірної величини споживання електричної енергії на 4 880 кВт./год.

За умовами п. 5.1. договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 Обсяги споживання електричної енергії ).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 19.02.2018 звертався до позивача із заявою про збільшення (скоригування) договірної величини споживання електричної енергії до 10 000 кВт./год. У відповідь на заяву позивач направив повідомлення у якому зазначив, що за результатами розгляду заяви відповідача у збільшенні договірної величини споживання електричної енергії на січень та лютий 2018 року ПП «Аркада Сервіс» відмовлено, у зв'язку із закінченням терміну коригувань, а також на березень 2018 року - відмовлено у зв'язку із відсутністю оплати за додатково заявлені обсяги споживання електричної енергії. Також у повідомленні зазначено, що договірна величина споживання електричної енергії на 2018 рік погоджена починаючи з квітня 2018 року.

Відповідно до п. 4.2.2 договору, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 даного договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Як зазначено в п. 5 додатку № 2 до договору «Порядок розрахунків», якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим, ніж заявлене (очікуване), на різницю між сумою платежу попередньої оплати та вартістю фактично спожитої електроенергії постачальник електричної енергії видає рахунок який має бути сплачений в термін, зазначений договором.

За умовами п. 7 додатка № 2 до договору «Порядок розрахунків», рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Позивач, листом від 16.03.2018 № 31-00249, повідомив відповідача про перевищення договірної величини споживання електричної енергії та надіслав йому рахунок за березень 2018 року № 303503/1405831-5 на суму 34 962, 42 грн, з яких 10 486, 14 грн сума коштів нарахована позивачем за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за березень, а 24 476, 28 грн залишок боргу станом на 01.03.2018 (докази надіслання листа та рахунка містяться в матеріалах справи).

Відповідач своїх зобовязань за договором не виконав, виставлений позивачем рахунок у встановлені строки не оплатив, що стало підставою для звернення ПрАТ «Львівобленерго» з позовом до суду.

Позивач, звертаючись до Господарського суду Львівської області з позовом до ПП «Аркада Сервіс», яке зареєстроване у місті Києві, керувався нормами статті 29 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 ГПК України).

Пунктом 2.2. Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, затвердженими постановою НКРЕ від 13.06.1996 № 15, передбачено, що ліцензіат має право здійснювати ліцензовану діяльність лише на території здійснення ліцензованої діяльності.

Постановою НКРЕ від 10.08.2005 № 639 визначено, що територією здійснення ліцензованої діяльності позивача є Львівська область в межах розташування місцевих (локальних) електричних мереж, що перебувають у його власності. Разом з тим, позивач у позовній заяві зазначив, що у ПрАТ «Львівобленерго» відсутні електричні мережі поза межами адміністративної території Львівської області.

Суд зауважує, що згідно з умовами договору, постачання електричної енергії здійснювалося до належних відповідачу обєктів, розміщених за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 29.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся із даним позовом до Господарського суду Львівської області, обравши територіальну підсудність даного спору за місцем виконання договору.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак представник відповідача в судові засідання не зявився, доводів позовної заяви не спростував, доказів сплати заборгованості не представив.

Враховуючи наведене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про правомірність та обгрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії на суму 10 486, 14 грн.

Відшкодування витрат, повязаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Аркада Сервіс (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 21; ) на користь Приватного акціонерного товариства Львівобленерго (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 3; ) - 10 486, 14 грн заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та 1 762, 00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 23.01.2019.

Суддя Манюк П.Т.