номер провадження справи 17/123/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 Справа № 908/2124/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді - Корсун В.Л., при секретарі судового засідання - Шульгіній А.А., розглянувши матеріали справи № 908/2124/18

за позовною заявою: державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133

до відповідача: комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, 71503, Запорізька обл., м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1

про стягнення 966 371,44 грн.

У засіданні приймали участь:

від позивача: Погосян С.Г., довіреність від 17.08.18 № 2305;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. від 09.10.18 № 28-23/22477 звернулось державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС") до комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (КП "ПКВ" ЕМР) про стягнення 966 371,44 грн. заборгованості за договором на виробництво, транспортування та поставку теплової енергії від 23.04.13 № 12Т-13, з якої: 594 982,67 грн. - пеня, 110 067,14 грн. - 3 % річних та 261 321,63 грн. - інфляційних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ч. 1 ст. 530, ст. ст. 546, 549, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 198, 218, 230, 231 ГК України, а також порушенням відповідачем зобов'язань за договором від 23.04.13 № 12Т-13 в частині додержання строків оплати вартості наданих послуг по актам №№ 160/11, 161/11, 162/11, 163/11, 164/11, 165/11, 166/11, 167/11, 168/11 від 30.11.17, №№ 160/12, 161/12, 162/12, 163/12, 164/12, 165/12, 166/12, 167/12, 168/12 від 31.12.17. З огляду на допущене відповідачем порушення позивачем заявлено до стягнення з відповідача 594 982,67 грн. пені, 110 067,14 грн. 3 % річних та 261 321,63 грн. інфляційних витрат.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.18 наведену вище позовну заяву у справі № 908/2124/18 передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 22.10.18 судом прийнято позовну заяву за вих. від 09.10.18 № 28-23/22477 до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2124/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.11.18.

Ухвалою від 20.11.18 судом оголошено перерву у справі на 18.12.18.

У підготовчому судовому засіданні 18.12.18 судом прийнято до розгляду клопотання позивача, яке надійшло до суду 10.12.18 (в порядку ст. 169 ГПК України), в прохальній частині якого позивач просить суд, у зв'язку з допущеною у п. 2 розрахунку 3 % річних технічної помилки, вважати вірним початкову дату з якої нараховуються 3 % річних - з 31.01.18.

Ухвалою від 18.12.18 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 16.01.19.

Представник позивача у судовому засіданні 16.01.19 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Надав усні пояснення щодо спірних правовідносин та повідомив про те, що заявлена до стягнення сума позовних вимог відповідачем не погашена.

Представник відповідача у судове засідання 16.01.19 не з'явився, відзиву на позов до суду не надав.

Про дату, час і місце розгляду справи № 908/2124/18 відповідач повідомлений в установленому чинним ГПК України порядку шляхом направлення ухвал суду у цій справі за адресою місцезнаходження КП "ПКВ" ЕМР.

Наявні у матеріалах цієї справи повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить, що ухвали від 18.12.18, від 20.11.18 та від 22.10.18 у цій справі вручено представнику відповідача відповідним відділенням підприємства поштового зв'язку - 02.01.19, 29.11.18 та 26.10.18 відповідно.

Отже, відповідач обізнаний про розгляд справи № 908/2124/18 господарським судом Запорізької області та про дату, місце та час судових засідань у цій справі.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що неявка у судове засідання 16.01.19 представника відповідача, не є перешкодою для розгляду цієї справи за наявними в ній (справі) доказами.

У засіданні суду 16.01.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача повідомлено коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.13 між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Відокремлений підрозділ "Запорізька АЕС" (Теплопостачальна організація) та комунальним підприємством "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (Споживач) укладено договір на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії № 12Т-13, за умовами якого (п. 1.1 договору) Теплопостачальна організація зобов'язується надати послуги Споживачу, визначені у п. 1.2. договору в необхідних йому обсягах відповідно до умов цього договору та чинного законодавства, а споживач зобов'язується сплачувати за отримані послуги за встановленими тарифами у строки, які передбачені цим договором. Сторони керуються Законами України "Про теплопостачання" від 02.06.05 № 2633, "Правилами користування тепловою енергією" затв. постановою КМУ № 1198 від 03.10.07, "Правилами технічної експлуатації електричних станцій та мереж" ГКД 34.20.507-2003, "Правилами будови та безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води" НПАОП 0.00-1.11-98, "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж", затвердженими наказом МінПаливЕнерго № 71 від 14.02.07, Законом України "Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності" від 24.05.12 № 4851-VІ.

Згідно з п. 3.1. договору, розрахунки за отримані послуги здійснюються за наступними тарифами:

- тариф на виробництво теплової енергії (затвердж. постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕУ) № 47 від 24.01.13) в розмірі 34,88 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 41,86 грн. за 1 Гкал (з ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії (затверджений рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 277 від 15.09.10) в розмірі 11,56 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 13,87грн. за 1 Гкал (з ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії набуде чинності в установленому діючим законодавством порядку.

Пунктом 4.1. договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 24.06.14) визначено, що розрахунковим документом на оплату є 2-х сторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем за фактично спожитий обсяг теплової енергії на підставі оформлених 2-х сторонніх актів про надання послуг з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії відповідно до діючого в звітний період тарифу на теплову енергію, визначену як сума: тарифу на виробництво теплової енергії, тарифу на транспортування теплової енергії, тарифу на постачання теплової енергії, які затверджується уповноваженим до відповідного законодавства органом, переглядається та вступає в дію в установленому діючим законодавством порядку.

У абзаці 1 п. 4.3. договору сторони передбачили, що по закінченні звітного місяця, в якому надавалися послуги, Споживачем та Теплопостачальною організацією підписуються двосторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, двосторонній акт про надання послуг з транспортування, двосторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії за фактичний обсяг теплової енергії.

Відповідно до положень пп. 6.1.1. п. 6.1. договору, Споживач теплової енергії зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати спожиту теплову енергію, включаючи виробництво, транспортування та постачання теплової енергії за встановленими тарифами, в порядку та в строки, передбачені цим Договором, а також нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору.

Відповідно до п. 11.1. договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання Споживачем та Теплопостачальною організацією та діє до 31.12.13. Дія договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку його дії жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходив з того, що вказаний договір в установленому законом порядку не розірвано, його дія не припинена. Доказів зворотнього учасники справи суду не надали.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, на виконання умов договору від 23.04.13 № 12Т-13 позивачем у листопаді та грудні 2017 р. надано відповідачу послуги на загальну суму 8 136 429,32 грн., що підтверджується підписаними та засвідченими печатками з обох сторін актами: від 30.11.17 № 160/11 на суму 2 368539,26 грн., № 161/11 на суму 614 097,79 грн., № 162/11 на суму 10 819,20 грн., № 163/11 на суму 523 096,96 грн., № 164/11 на суму 129 931,42 грн., № 165/11 на суму 2 277,90 грн., № 166/11 на суму 261 514,03 грн., № 167/11 на суму 64 975,15 грн., № 168/11 на суму 1138,80 грн.; від 31.12.17 № 160/12 на суму 2 276 921,24 грн., № 161/12 на суму 590 343,73 грн., № 162/12 на суму 10 400,00 грн., № 163/12 на суму 716 545,69 грн., № 164/12 на суму 177 981,91 грн., № 165/12 на суму 3 120,30 грн., № 166/12 на суму 307 120,54 грн., № 167/12 на суму 76 285,30 грн., № 168/12 на суму 1 337,40 грн. (належним чином засвідчені копії яких наявні у матеріалах справи).

Відповідач здійснив розрахунок за наведеними вище актами у повному обсязі, що підтверджується випискою № 240 з регістру аналітичного обліку ВП "ЗАЕС" про стан розрахунків з КП "ПКВ" ЕМР за договором від 23.04.13 № 12Т-13 станом на 31.08.18, відповідно до якої: п/д № 6 від 18.05.18 оплачено акти від 30.11.17 на суму 3 976 372,51 грн., п/д № 50 від 13.08.18 оплачено акти від 31.12.17 на суму 4 160 056,81 грн.

У засіданні 16.01.19 представником позивача надано усні пояснення щодо вірної дати платіжного доручення № 50 (про яке йдеться у виписці № 240), а саме зазначено, що платіжне доручення датоване 09.08.18, а в графі проведено та отримано банком платіжного доручення зазначено 13.08.18.

Також представник позивача зазначив, що датою сплати відповідачем 4 160 056,81 грн. боргу по актам за грудень 2017 року (від 31.12.17 №№ 160/12, 161/12, 162/12, 163/12, 164/12, 165/12, 166/12, 167/12, 168/12) позивач вважає 09.08.18, про що зазначено у тексті позовної заяви.

З огляду на прострочення виконання грошового зобов'язання в частині оплати наданих послуг, позивачем нараховано відповідачу пеню, 3 % річних та індекс інфляції.

Відповідно до п. 4.4. договору, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за Договором, які не суперечать діючому законодавству.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 5 ст. 254 ЦК України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, з урахуванням наведених вище положень чинного законодавства та умов договору відповідач мав здійснити розрахунок за надані послуги за листопад 2017 р. (за актами від 30.11.17 №№ 160/11, 161/11, 162/11, 163/11, 164/11, 165/11, 166/11, 167/11, 168/11) у сумі 3 976 372,51 грн. по 01.01.18 включно, а за грудень 2017 р. (за актами від 31.12.17 №№ 160/12, 161/12, 162/12, 163/12, 164/12, 165/12, 166/12, 167/12, 168/12) у сумі 4 160 056,81 грн. по 30.01.18 включно.

Однак, як свідчать матеріали цієї справи, відповідач взяті на себе договірні зобов'язання належним чином не виконав, здійснив розрахунки за надані послуги за договором від 23.04.13 № 12Т-13 за період листопад - грудень 2017 р. з порушенням строку передбаченого п. 4.4. договору, а саме:

- 18.05.18 сплатив 3 976 372,51 грн.;

- 09.08.18 сплатив 4 160 056,81 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1 і 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що у випадку прострочення сплати наданих послуг в строк, зазначений за п. 4.4. цього договору, Споживач зобов'язаний сплатити Теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Позивачем заявлено до стягнення 594 982,67 грн. пені за загальний період з 31.12.17 по 31.07.18.

Перевіривши (за допомогою ІПС "Законодавство") заявлену до стягнення суму пені суд дійшов висновку про те, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача: 241 523,78 грн. пені за період з 02.01.18 по 17.05.18 на суму 3 976 372,51 грн. (за актами за листопад 2017 р.); 350 299,58 грн. пені за період з 31.01.18 по 31.07.18 на суму 4 160 056,81 грн.

Як наслідок, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 591 823,36 грн. пені. В іншій частині вимоги позивача про стягнення пені судом відхиляються.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 110 067,14 грн. 3 % річних за загальний період з 31.12.17 по 08.08.18 та 261 321,63 грн. індексу інфляції за загальний період з січня по серпень 2018 р.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Перевіривши розрахунок індексу інфляції (за допомогою ІПС «Законодавство») суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 261 321,63 грн. інфляційних нарахувань.

При цьому, судом враховано, що зазначення позивачем невірного періоду нарахування індексу інфляції за зобов'язаннями грудня 2017 р. не вплинуло на правильність здійснено позивачем розрахунку.

У зв'язку чим, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 261 321,63 грн. інфляційних нарахувань.

Щодо розрахунку 3 % річних, то за перерахунком суду (який здійснено за допомогою ІПС "Законодавство" з урахуванням клопотання позивача в порядку ст. 169 ГПК України (вх. № 08-08/22130/18 від 10.12.18) є обґрунтованою та підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача 109 413,49 грн. 3 % річних, з яких: 44 448,22 грн. 3 % річних за період з 02.01.18 по 17.05.18 на суму 3 976 372,51 грн. (за актами за листопад 2017 р.); 64 965,27 грн. . 3 % річних за період з 31.01.18 по 08.08.18 на суму 4 160 056,81 грн. (за актами за грудень 2017 р.).

В іншій частині вимоги позивача про стягнення 3 % річних судом відхиляються через безпідставність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 14 438,38 грн. (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог), судом покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 73, 74, 76-80, 86, 91, 202, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1, ) на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, , рахунок № 1241 в ПАТ АБ «Укргазбанк» (м. Енергодар, , МФО 320478) - 591 823 (п'ятсот дев'яносто одну тисячу вісімсот двадцять три) грн. 36 коп. пені, 109 413 (сто дев'ять тисяч чотириста тринадцять) грн. 49 коп. 3 % річних, 261 321 (двісті шістдесят одну тисячу триста двадцять одну) грн. 63 коп. - інфляційних витрат та 14 438 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 38 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Повне рішення складено 28.01.19.

Суддя В.Л. Корсун