ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"28" січня 2019 р. Справа№ 910/4431/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Чорногуза М.Г.

Пашкіної С.А.

без виклику представників сторін

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 (повний текст рішення складено 12.03.2014)

у справі № 910/4431/13 (головуючий суддя Васильченко Т.В., судді: Івченко А.М., Любченко М.О.)

за позовом Організації орендарів орендної фірми "Екста"

до 1) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

2) Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна",

3) Фонду державного майна України,

4) Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_3,

за участю Київської місцевої прокуратури № 6 (Печерський район)

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 у справі №910/4431/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2013 року, провадження у справі за позовом Організації орендарів орендної фірми "Екста" в частині вимог до Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста" припинено; позовні вимоги до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено. Визнано за Організацією орендарів орендної фірми "Екста" право власності на нежитлову будівлю загальною площею 3333 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; у задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та Фонду державного майна України - відмовлено.

В лютому 2014 ОСОБА_3 звернулася до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 09.07.2013 за нововиявленими обставинами у справі №910/4431/13.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у цій справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2014, задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 у справі №910/4431/13 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено Організації орендарів орендної фірми "Екста" у задоволенні позову до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та Фонду державного майна України. Провадження у справі в частині позовних вимог до Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста" припинено. Стягнуто з Організації орендарів орендної фірми «Екста» судовий збір за подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у розмірі 36 540 грн.

16.01.2019 через канцелярію суду першої інстанції від ОСОБА_2 (надалі - скаржник) надійшла апеляційна скарга від 11.01.2019 (згідно поштового конверту подана 14.01.2019), в якій вона просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у справі №910/4431/13 повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 26.02.2014 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 за нововиявленими обставинами.

Господарський суд міста Києва також направив зареєстроване 18.01.2019 року клопотання третьої особи про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 цю апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Чорногуз М.Г., Пашкіна С.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником сплачено судового збору у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Так, до сплати, за подачу апеляційної скарги належить - 54 810, 00 грн (36 540, 00 * 150%), тоді як скаржник згідно квитанції №46 від 14.01.2019 сплатив лише 5161,50 грн.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником не подано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому розмірі.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва у даній справі ухвалено 07.03.2014 (повний текст складено 12.03.2014). Разом з тим, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 заявницею подано лише 14.01.2019, що підтверджується відтиском штемпеля поштового відділення зв'язку на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга.

Разом з тим, ч. 3 ст. 256 ГПК України передбачає, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження матеріали поданої скарги не містять.

Тоді як у тексті апеляційної скарги є посилання на ст.254, 261 ГПК, хоча ОСОБА_2 і не заявлено клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою. Позиція про відкриття апеляційного провадження обґрунтована тим, що її чоловік, за рахунок приватизаційних сертифікатів, а також власних коштів, разом з іншими 74 учасниками Організації, викупив у держави Україна будівлю по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Заявниця стала його спадкоємцем та прийняла спадщину. Єдиним доказом чого надає Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.06.2007 року. Водночас, спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається виключно на частину квартири.

Водночас, ОСОБА_2 посилається на те, що у 2008 році (як спадкоємець чоловіка) приймала участь у загальних зборах позивача, де обговорювалася ситуація щодо незаконного заволодіння вищенаведеною будівлею, яка є предметом спору по даній справі.

Також повідомила, що у 2010 році вийшла заміж за громадянина ФРН, отримала посвідку на проживання та постійно проживає в ФРН. Апелянт зазначає, що тільки 5 січня 2019 року дізналась про оскаржуване судове рішення від адвоката В.Петруненка.

ОСОБА_2, як спадкоємець учасника Організації орендарів орендної фірми «Екста» та співвласник у спільній сумісній власності будівлі по АДРЕСА_1, заявляє, що не була учасником справи та не брала участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 09.07.13 у даній справі, не отримувала рішення від 07.03.2014. Тоді як господарський суд м.Києва вирішив питання про її права та законні інтереси, як співвласника зазначеної нежитлової будівлі. Тому ОСОБА_2 просить відкрити апеляційне провадження за її апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Водночас, ч. 4 названої статті закріплю, що власність зобов'язує (тягар утримання, тощо (ст. 322 ЦК України)).

Оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва ухвалено в березні 2014 року, яким скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 та прийнято нове рішення, яким, зокрема, у задоволенні позову Організації орендарів орендної фірми "Екста" до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та Фонду державного майна України - відмовлено.

ОСОБА_2 стверджує, що про оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 дізналась тільки в січні 2019 року, тобто після спливу майже п'яти років після прийняття судом оскаржуваного судового рішення. При цьому, доказів на підтвердження вищенаведених обставин скаржником не надано, крім довідки (на іноземній мові, без перекладу), в якій зазначено дату - 10.08.2012.

Відповідно до ч. 1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Отже, враховуючи приписи ст. ст. 73, 78, 79 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 та не заявлено відповідне клопотання.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту надати докази доплати судового збору у розмірі 49 648,50 грн. (54 810, 00 грн (36 540, 00 * 150%) - 5 161,50 грн); клопотання про поновлення строку та докази на підтвердження факту поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, про що надати суду докази або зазначити інші обставини,- в десятиденний строк.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 260, 324 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у справі №910/4431/13 залишити без руху.

3. Роз'яснити ОСОБА_2, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази доплати судового збору у розмірі 49 648,50 грн.; клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази на підтвердження факту поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, шляхом подання відповідної заяви.

4. Попередити ОСОБА_2, що якщо вимоги даної ухвали суду не будуть виконані нею в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді М.Г. Чорногуз

С.А. Пашкіна