ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Справа № 924/726/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Гудак А.В.,

суддя Олексюк Г.Є.,

суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача: Черняк Р.І. адвокат

відповідача: Соломон А.В. керівник - головний лікар

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у справі №924/726/18 (суддя Гладюк Ю.В., м.Хмельницький, повний текст складено 12.11.2018)

за позовом Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича

до Ярмолинецької центральної районної лікарні

про усунення перешкод у користуванні орендним приміщенням площею 26,8 кв.м по вул. Шевченка, 41 в смт. Ярмолинці Хмельницької області та приведення його у первинний стан шляхом монтажу дверей та відновлення електропостачання та стягнення 134769,50 грн. середньомісячного розміру чистого недоотриманого прибутку за червень-липень 2018 року

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Янович Алім Володимирович звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом про усунення перешкоди у користуванні орендованим приміщенням (частина нежитлового приміщення в нежитловій будівлі Ярмолинецької ЦРЛ) загальною площею 26, 8 м. кв. по вул. Шевченка, 41 в смт. Ярмолинці приведенням його у первинний стан шляхом монтажу дверей та відновлення електропостачання; стягнути з відповідача 134769, 50 грн. середньомісячного розміру чистого недоотриманого прибутку за червень-липень 2018 року.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що 01.12.11 між сторонами укладено договір оренди частини нежитлового приміщення в нежитловій будівлі Ярмолинецької ЦРЛ загальною площею 26,8 м. кв. по вул. Шевченка, 41 в смт. Ярмолинці. В подальшому відносини оренди продовжилися, шляхом укладення нового договору. Згідно договору строк оренди до 01.01.19. Договором встановлено, що після закінчення терміну дії договору оренди, переважне право на укладення нового договору має орендар. Станом на момент звернення з даним позовом, будь - яких листів з боку відповідача відносно розірвання договору до позивача не направлено.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у позові Фізичній особі-підприємцю Яновичу Аліму Володимировичу, відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що враховуючи правомірність дій відповідача відносно проведення капітального ремонту в приміщенні, частина якого належить на праві оренди позивачу, демонтаж дверей та відключення електроенергії (що по часу співпадає з проведенням ремонту), що здійснені в при проведенні ремонту, також є правомірними. Тому, такі дії не можуть розцінюватись судом як перешкода в користуванні майном, оскільки погодивши п. 7.4. договору, позивач, тим самим, погодився на проведення ремонту в орендованому ним приміщенні з усіма можливими відповідними наслідками. Більше того, двері, демонтаж яких позивач вважає перешкодою в користування орендним приміщенням є вхідними дверима в приміщення першого поверху та не входять в конструктивну частину орендованого майна (що не заперечується позивачем). Отже, вимоги, в частині усунення перешкод в користуванні майном задоволенню не підлягають.

Разом з тим суд першої інстанції зазначив, що для встановлення наявності шкоди, потрібно встановити (документально підтвердити) її розмір. Тобто, заявлена до стягнення сума має буди обґрунтована, випливати з документально підтверджених обставин та виражати реальну величину шкоди. Натомість, позивач, обґрунтовуючи дану вимогу (шкода за червень - липень 2018 року) вказує середній розмір прибутку за попередні місяці, роблячи теоретичне припущення про можливий прибуток у заявленому періоді. Однак, таке твердження не приймається судом, оскільки теоретично визначена сума, без її об'єктивного підтвердження (наприклад надання договору на продаж конкретного виду товару в визначеній кількості з підтвердженням дати поставки, з вказівкою на нездійснення останньої через дії відповідача) не відображає реального розміру шкоди. Таким чином, судом першої інстанції не здобуто доказів наявності таких складових шкоди як протиправність поведінки, причинно - наслідкового зв'язку та виникнення збитків в конкретному розмірі. Отже, наявність шкоди не підтверджена.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Янович Алім Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 по справі №924/726/18 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що відповідач у зазначений в ухвалі господарського суду Хмельницької області від 20.08.2018 час, не скористався правом на подання відзиву до 11.09.2018. Проте, пізніше 26.09.2018 відповідачем було подано відзив, під час проведення підготовчого засідання. Про пропуск строків подання відзиву та необхідність відмовити відповідачу в долучені до матеріалів справи неодноразово заявлялось суду в рамках підготовчого засідання, а також безпосередньо під час судового розгляду. Звертає увагу на те, що суду першої інстанції наголошувалось, що долучення до матеріалів справи відзиву із додатками буде суперечити вимогам статей 118, 165 ГПК України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у справі №924/726/18 та розгляд апеляційної скарги призначено на 26 грудня 2018 р.

20.12.2018 на адресу суду засобами факсимільного зв`язку та в подальшому 22.12.2018 поштовим зв`язком від Ярмолинецької центральної районної лікарні надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити господарському суду Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 клопотання Ярмолинецької центральної районної лікарні про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/726/18, задоволено та доручено господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення судового засідання у справі №924/726/18.

20.12.2018 на адресу суду від Ярмолинецької центральної районної лікарні надійшов відзив в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 по справі №924/726/18 без змін.

В судове засідання 26.12.2018 яке відбулось в режимі відеоконференції, від скаржника з`явився - ОСОБА_4, однак документів на підтвердження повноважень представляти Фізичну особу-підприємця Яновича Аліма Володимировича у відповідності до вимог приписів статей 56, 58 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні суду не надав. Разом з тим, заявив суду, що у разі відкладення розгляду справи скаржник зобов`язується забезпечити в наступне судове засідання явку адвоката в якості представника Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича.

Колегією суддів, повідомлено про те, що під час дослідження матеріалів справи з`ясовано про неможливість прослуховування звукозаписів судових засідань, які відбулись в суді першої інстанції під час розгляду справи №924/726/18 (диск-CD LH3117VJ19095745-D-1), оскільки даний диск не містить звукозаписів, які можливо було б відтворити в належній якості.

В судове засідання 26.12.2018 яке відбулось в режимі відеоконференції, від відповідача з`явився керівник - головний лікар Соломон А.В.. Враховуючи вищевикладені обставини не заперечувала щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 розгляд апеляційної скарги відкладено на 23 січня 2019 р. об 12:20 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 6. Зобов`язано господарський суд Хмельницькій області надати - архівну копію звукозаписів по справі 924/726/18 (від 13.09.2018, 01.10.2018, 09.10.2018, 19.10.2018, 07.11.2018) належної якості, носій з відповідними записами надіслати на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду до 18.01.2019. Однак судом першої інстанції вимоги ухвали суду не виконано.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що приписами ч.9 ст.165 ГПК України, встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Адвокат позивача в судовому засіданні 23.01.2019, якій відбувся в режимі відеоконференції, підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та надав відповідні пояснення. Просив суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 по справі №924/726/18 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича задовольнити у повному обсязі.

Керівник відповідача в судовому засіданні 23.01.2019, якій відбувся в режимі відеоконференції, заперечила вимоги викладені в апеляційній скарзі та просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 по справі №924/726/18 без змін.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення адвоката позивача та керівника відповідача в судовому засіданні 23.01.2019, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у справі №924/726/18 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.16 між Ярмолинецькою ЦРЛ (орендодавець) та ФОП Яновичем А.В. (орендар) укладено договір оренди (найму) частини нежитлового приміщення спільної власності територіальних громад Ярмолинецького району(а.с. 12-17), яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду частину нежитлового приміщення спільної власності територіальних громад Ярмолинецького району Хмельницької області (приміщення головного корпусу Ярмолинецької центральної районної лікарні), що розташоване за адресою: 32100, смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41, загальною площею 26, 8 м. кв. для розміщення аптеки.

Об'єктом оренди є частина приміщення в нежитловій будівлі Ярмолинецької ЦРЛ площею 26,8 м. кв. (п. 2.1. договору). Починаючи з 01.01.17 орендна плата за один місяць оренди становить 1340 грн., яка сплачується орендарем у термін до 15 числа наступного за сплатою місяця в безготівковому порядку з урахуванням індексу інфляції згідно постанови КМУ від 04.10.95 № 786 відповідно до рахунків виставлених бухгалтерією орендодавця (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.11. договору про зміну поштових, розрахунково-платіжних та інших реквізитів орендар письмово повідомляє орендодавця в 10 денний термін. При недотриманні орендарем цієї вимоги всі повідомлення та розрахунки орендодавця на адресу орендаря вважаються надісланими належним чином.

Будівельні роботи на об'єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинними нормативними актами порядку та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку (п. 7.4. договору).

Договір набуває чинності з першого лютого дві тисячі шістнадцятого року і діє до першого січня дві тисячі дев'ятнадцятого року включно (п. 9.1. договору).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

01.02.16 сторони підписали та скріпили печатками акт прийому - передачі, яким підтверджується виконання орендодавцем (відповідач) обов'язку з передачі частини нежитлового приміщення орендарю (позивачу) за договором найму від 01.02.16, а саме: частини нежитлового приміщення спільної власності територіальних громад Ярмолинецького району Хмельницької області (приміщення головного корпусу центральної районної лікарні), що розташоване за адресою: 32100, смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41, загальна площа частини нежитлового приміщення - 26,8 кв.м.(а.с. 18).

30.05.18 позивач звернувся до ГУ Національної поліції в Хмельницькій області з заявою про кримінальне правопорушення, де просить внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення правопорушення, що має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 364 КК. В, обґрунтування даної заяви заявник посилається на те, що з боку керівництва лікарні на нього здійснюється тиск та всіляко здійснюються перешкоди в користуванні орендованим приміщенням. Доказами надіслання заяви є фіскальний чек від 30.05.18 та рекомендоване повідомлення від 30.05.18(а.с. 19-21).

На підтвердження середнього доходу від діяльності аптеки позивач подав звіти про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій за період з січня 2018 року по червень 2018 року. Також наявні витяги з касового апарату за періоди з січня по червень 2018 р.(а.с.22-33).

30.05.18 ФОП Яновичем А.В., ОСОБА_5, ОСОБА_6, складений акт про те, що 30.05.18 близько 10:00 год. невідомі особи, які сказали що діють за вказівкою головного лікаря Ярмолинецької ЦРЛ, та за участю голови Ярмолинецької райради ОСОБА_7, увійшовши до аптеки, яка перебуває у користуванні за договором оренди ФОП Яновича А.В. почали демонтаж вхідних дверей та близько 10:30 год. двері було демонтовано. Окрім того, ОСОБА_7 сказав працівникам аптеки припинити роботу аптеки(а.с. 34).

07.06.18 ФОП Яновичем А.В., ОСОБА_5, ОСОБА_6, складений акт про те, що 07.06.18 близько 17:00 год. електрик Ярмолинецької ЦРЛ, увійшовши до аптеки, сказавши що здійснюється капітальний ремонт головного корпусу лікарні, відімкнув електропостачання в належному ФОП Яновичу А.В., на підставі договору оренди, приміщенні аптеки(а.с. 36).

14.08.18 ФОП Яновичем А.В., ОСОБА_5, ОСОБА_6, складений акт про те, що починаючи з 07.06.18 по даний час, через відімкнене електропостачання, відсутність вхідних дверей в належному ФОП Яновичу А.В. на підставі договору оренди, приміщенні аптеки діяльність не здійснюється. Крім того, в приміщенні аптеки знаходиться будівельне сміття. Через вищезазначені обставини здійснення підприємницької діяльності є неможливим(а.с. 36).

18.06.18 ТОВ „Пожежне спостереження - Хмельницький" на адресу позивача, надіслано лист №35/06, в якому зазначено, що в зв'язку з несправністю електромережі, відсутня можливість здійснювати спостереження за станом пожежної сигналізації на об'єкті: приміщення аптеки за адресою: Хмельницька область, смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41(а.с.37).

Разом з тим, на адресу позивача надіслано наступні документи: акт державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Хмельницькій області № 24/21-ОР від 15.06.18, в якому зазначено, що на першому поверсі поліклінічного відділення Ярмолинецької ЦРЛ проводиться капітальний ремонт, у зв'язку з чим аптечний пункт № 1 аптеки № 1 не працює (сторінка 5 акту).(а.с. 38-53); - акт перевірки дотримання суб'єктом господарської діяльності вимог законодавства щодо забезпечення якості лікарських засобів Держлікслужби № 36 від 15.06.18 в якому зазначено, що перевіркою підтверджено повідомлення ФОП Яновича А.В., надіслані до Держлікслужби та Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Хмельницькій області, що на першому поверсі поліклінічного відділення Ярмолинецької ЦРЛ проводиться капітальний ремонт, у зв'язку з чим аптечний пункт № 1 аптеки № 1 не працює(а.с. 54-70); - розпорядження Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Хмельницькій області № 14/21-ОР від 19.06.18 про усунення порушень ліцензійних умов(а.с. 71-74).

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що наявні усі підстави для звернення до суду з вимогою щодо захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користування та розпорядженню своїм майном. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач завдає суттєві матеріальні збитки, які полягають в неотриманому доході від підприємницької діяльності з аптечного пункту, сума збитків згідно розрахунків позивача становить 134769,50 середньомісячного розміру чистого недоотриманого прибутку за червень-липень 2018 року. Отже, дані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом.

Поряд з цим, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач у зазначений в ухвалі господарського суду Хмельницької області від 20.08.2018 час, не скористався правом на подання відзиву. Проте, пізніше 26.09.2018 відповідачем було подано відзив, під час проведення підготовчого засідання. Про пропуск строків подання відзиву та необхідність відмовити відповідачу в долучені до матеріалів справи неодноразово заявлялось суду в рамках підготовчого засідання, а також безпосередньо під час судового розгляду. Звертає увагу на те, що суду першої інстанції наголошувалось, що доручення до матеріалів справи відзиву із додатками буде суперечити вимогам статей 118, 165 ГПК України.

Колегія суддів відзначає, що відповідно до частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.08.2018 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 11.09.2018(а.с. 1).

26.09.2018 на адресу господарського суду Хмельницької області відповідачем надано відзив (а.с. 91-93) до якого додані наступні документи, а саме: - лист Ярмолинецької ЦРЛ від 23.01.18 № 144, адресований позивачу, де відповідач доводить до відома позивача інформацію про те, що в лікарні заплановано проведення капітального ремонту (перший поверх поліклінічного відділення в цілому). Зазначено, що частина першого поверху в якому заплановано проводити відповідні ремонтні роботи знаходиться у строковому платному користуванні позивача. З огляду на довготривалі договірні орендні відносини, лікарня пропонує ФОП Яновичу А.В. виділення нового приміщення під аптечний пункт (а.с. 94); - акт про відмову отримати вхідну кореспонденцію від 23.02.18, де вказано про те, що працівники аптеки ФОП Яновича А.В., яка розташована за адресою: смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41 відмовилися отримати вхідну кореспонденцію, яка для них адресована за вх.. № 144 від 23.02.18(а.с. 95); - лист відповідача від 16.03.18 № 195, адресований позивачу, з текстом, аналогічним листі № 144 з додатковою інформацією - прохання звільнити приміщення до 31.03.18 (а.с. 96); - акт про відмову отримати вхідну кореспонденцію від 16.03.18, де вказано - працівники аптеки ФОП Яновича А.В., яка розташована за адресою: смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41 відмовилися отримати вхідну кореспонденцію, яка для них адресована за вх.. № 195(а.с. 97); - лист відповідача № 275 від 06.04.18, адресований позивачу з пропозицією виділення нового приміщення під аптечний пункт(а.с. 98); - акт про відмову отримати вхідну кореспонденцію від 06.04.18 де вказано - працівники аптеки ФОП Яновича А.В., яка розташована за адресою: смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41 відмовилися отримати вхідну кореспонденцію, яка для них адресована за вих. № 275(а.с. 99); - лист відповідача № 571 від 11.07.18, адресований позивачу де зазначено - у зв'язку з проведенням капітального ремонту електропостачання було тимчасово припинено та буде відновлено після закінчення всіх запланованих робіт(а.с. 100); - лист відповідача від 16.07.18 № 600, адресований позивачу з пропозицією достроково припинити договір оренди за згодою сторін. Доказ направлення листа - фіскальний чек № 6467(а.с.101); - повідомлення управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області від 16.05.18 по замовленню Ярмолинецької ЦРЛ про початок виконання будівельних робіт на об'єкті - вул. Шевченка, 41, смт. Ярмолинці(а.с. 102-103); - наказ Ярмолинецької ЦРЛ від 07.05.18 № 91, яким затверджено кошторис на капітальний ремонт 1 поверху поліклінічного відділення в сумі 1 089 000 грн.(а.с. 104); - експертний звіт № 10900 від 13.12.17 по проекту: капітальний ремонт 1 поверху поліклінічного відділення Ярмолинецької ЦРЛ 1ч. смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41(а.с. 105); - зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва - капітальний ремонт 1 поверху поліклінічного відділення Ярмолинецької ЦРЛ 1ч. смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41(а.с.106-107); - пояснювальна записка з капітального ремонту; зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва капітальний ремонт 1 поверху поліклінічного відділення Ярмолинецької ЦРЛ 1ч. смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41(а.с. 108-111); об'єктний кошторис №2-1(а.с. 112).

Таким чином, вищевказаний відзив подано відповідачем з пропуском встановленого судом строку на його подання. При цьому, відповідачем не наведено будь-яких поважних причин такого пропуску.

Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, поданий відповідачем відзив суду першої інстанції необхідно було залишити без розгляду. Однак, в порушення вищезгаданих положень ГПК України суд першої інстанції прийняв вищевказаний відзив з доданими до нього документами під час розгляду даної справи.

Щодо доданих відповідачем до відзиву доказів колегія суддів зазначає, що частинами 3, 8 статті 80 ГПК України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки відповідачем пропущено без поважних причин строк на подання відзиву, додані до нього докази слід вважати такими, що подані з порушенням встановленого строку. При цьому, відповідачем не наведено причин, які об'єктивно перешкоджали йому подати ці докази своєчасно.

За таких обставин, колегія суддів не приймає додані відповідачем до його відзиву вищезгадані докази.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що приписами ч.9 ст.165 ГПК України, встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), в силу ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно п.1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду частину нежитлового приміщення спільної власності територіальних громад Ярмолинецького району Хмельницької області (приміщення головного корпусу Ярмолинецького центральної районної лікарні), що розташоване за адресою: 32100, смт. Ярмолинці, вул.Шевченка, 41, загальна площа приміщення - 26,8 кв.м. для розміщення аптеки.

Об`єктом оренди є частина приміщення в нежитловій будівлі Ярмолинецької ЦРЛ площею 26,8 кв.м. Опис технічного стану об`єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначається в акті приймання передачі об`єкта оренди, що є невід`ємною частиною цього договору. Об'єкт оренди належить до спільної власності територіальних громад Ярмолинецького району і знаходиться на балансі орендодавця.

На виконання положень договору, об'єкт оренди був переданий орендареві по акту прийому - передачі від 01.02.2016 року.

За твердженням позивача, 30.05.18 близько 10:00 год. невідомі особи, які сказали що діють за вказівкою головного лікаря Ярмолинецької ЦРЛ, та за участю голови Ярмолинецької райради ОСОБА_7, увійшовши до аптеки, яка перебуває у користуванні за договором оренди ФОП Яновича А.В. почали демонтаж вхідних дверей та близько 10:30 год. двері було демонтовано. Окрім того, ОСОБА_7 сказав працівникам аптеки припинити роботу аптеки. 07.06.18 близько 17:00 год. електрик Ярмолинецької ЦРЛ, увійшовши до аптеки, сказавши що здійснюється капітальний ремонт головного корпусу лікарні, відімкнув електропостачання в належному ФОП Яновичу А.В., на підставі договору оренди, приміщенні аптеки. Починаючи з 07.06.18 по даний час, через відімкнене електропостачання, відсутність вхідних дверей в належному ФОП Яновичу А.В. на підставі договору оренди, приміщенні аптеки діяльність не здійснюється. Крім того, в приміщенні аптеки знаходиться будівельне сміття. Через вищезазначені обставини здійснення підприємницької діяльності є неможливим.

Оскільки на звернення позивача щодо усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням відповідач не реагував, а тому позивач не може користуватися орендованим приміщенням та просить судовим рішенням усунути перешкоди у користуванні орендованим приміщенням (частина нежитлового приміщення в нежитловій будівлі Ярмолинецької ЦРЛ) загальною площею 26,8 кв.м. по вул.Шевченка, 41 в смт.Ярмолинці приведенням його у первинний стан шляхом монтажу дверей та відновлення електропостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи із змісту вищенаведених норм законодавства, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права, інтересу; порушення, невизнання або оспорювання такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту. При цьому, відсутність або недоведеність будь-якої з зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

У відповідності до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Речовими правами на чуже майно є, зокрема, право користування, в даному випадку користування орендованим приміщенням, площею 26,8 кв.м. в приміщенні головного корпусу Ярмолинецького центральної районної лікарні, який розташовано за адресою: 32100, смт. Ярмолинці, вул.Шевченка, 41, за договором оренди(найму) частини нежитлового приміщення спільної власності територіальних громад Ярмолинецького району від 01.02.2016 укладеним між сторонами.

Вищенаведені норми Цивільного кодексу України регулюють захист права власності або права користування в разі його порушення шляхом вчинення перешкод у здійсненні власником (користувачем) його правомочностей з користування та (або) розпорядження майном. Позивачем такого позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом має довести неправомірність дій відповідача, пов'язаних з користуванням позивачем орендованим приміщенням та здійснення відповідачем перешкод в користуванні орендованим приміщенням, площею 26,8 кв.м. в приміщенні головного корпусу Ярмолинецького центральної районної лікарні, який розташовано за адресою: 32100, смт. Ярмолинці, вул.Шевченка, 41.

В той же час, для вирішення даного спору необхідним є встановлення яким чином відповідач перешкоджає (ускладнює) здійсненню позивачем повноважень користування орендованим приміщенням, чи є такі дії відповідача неправомірними, а також, які перешкоди повинен усунути відповідач, щоб позивач мав змогу здійснювати своє законне право користуватися приміщенням.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що будівельні роботи на об'єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинними нормативними актами порядку та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, актом Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Хмельницької області №24/21-ОР від 15.06.2018 та актом перевірки дотримання суб'єктом господарської діяльності вимог законодавства щодо забезпечення якості лікарських засобів Держлікслужби № 36 від 15.06.18, які додані позивачем до позовної заяви, встановлено, що перевіркою підтверджені повідомлення ФОП Яновича А.В., надіслані до Держлікслужби та Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Хмельницькій області, що на 1 поверсі поліклінічного відділення Ярмолинецької центральної районної лікарні проводиться капітальний ремонт, у зв'язку з чим аптечний пункт№1 аптеки №1 не працює. Лікарські засоби, медична продукція та супутні товари у приміщенні аптечного пункту №1 аптеки №1 на момент перевірки відсутні та передані за зворотною накладною в аптеку №1. Фармацевтичні працівники аптечного пункту №1 аптеки №1 тимчасово (на час ремонту) переведено до інших аптечних підрозділів ФОП Яновича А.В.

Тобто, вищезгадані акти підтверджують обізнаність позивача з тією обставиною, що в приміщенні Ярмолинецької ЦРЛ здійснюється капітальний ремонт та внаслідок даної обставини позивачем вжиті заходи щодо зберігання лікарських засобів, медичної продукції та супутних товарів шляхом переміщення за зворотною накладною до аптеки №1, а працівників аптечного пункту №1 переведено до інших аптечних підрозділів.

В розпорядженні Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Хмельницькій області № 14/21-ОР від 19.06.18 про усунення порушень ліцензійних умов(а.с. 71-74) також відзначено, що ФОП Яновичу А.В. необхідно забезпечити відповідність санітарного стану приміщень та устаткування аптечного пункту №1 аптеки №1 вимогам санітарно-протиепідемічного режиму аптечних закладів, встановленим ліцензійними умовами та інструкцією із санітарно-протиепідемічного режиму аптечних закладів, затвердженою наказом МОЗ України від 15 травня 2006 року №275, а саме: забезпечити проведення вологого прибирання приміщення та устаткування аптечного пункту №1 аптеки №1 згідно з письмовими інструкціями з прибирання та дезінфекції; привести стіни, стелю у стан, що проводити їх вологе прибирання (враховуючи проведення капітального ремонту на 1 поверсі поліклінічного відділення Ярмолинецької центральної районної лікарні).

Колегія суддів звертає увагу на те, що листом від 30.04.2003 №7/7-401 на адресу центральних та місцевих органів виконавчої влади Держбуд України роз'яснив, що капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкту. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поряд з цим, позивач в позовній заяві також відзначає, що 07.06.2018 особа, яка представилась як електрик Яромолинецької ЦРЛ, сказавши, що діє за вказівкою головного лікаря, відімкнув електропостачання у вищезазначеній аптеці, пояснивши лише тим, що в приміщенні лікарні проводиться капітальний ремонт.

Отже, враховуючи п. 7.4 договору колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав право на здійснення ремонтних робіт (капітального ремонту) на 1 поверсі поліклінічного відділення Ярмолинецької ЦРЛ за адресою: смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, 41, що передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин, а саме аптечного пункту №1 аптеки №1 позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо демонтажу дверей та відключення електроенергії при проведенні капітального ремонту, є правомірними. Тому, такі дії не можуть розцінюватись судом як перешкода в користуванні майном, оскільки погодивши п. 7.4. договору, позивач, тим самим, погодився на проведення ремонту в орендованому ним приміщенні з усіма можливими відповідними наслідками.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги, в частині усунення перешкод в користуванні майном задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 134769,50 грн. середньомісячного розміру чистого недоотриманого прибутку за червень-липень 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна як наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини, так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Відповідно, для прийняття рішення про повне відшкодування упущеної вигоди протиправні дії винної особи мають бути єдиною і достатньою причиною неотримання позивачем доходу, на одержання якого позивач мав реальні підстави розраховувати.

При цьому пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначеного приміщення. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Вказаної правової позиції дотримувався також Верховний Суд України в постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц.

Як встановлено судом дії відповідача по проведенню капітального ремонту не можуть вважатись протиправними, оскільки такий орендодавець має право здійснювати ремонт належного йому приміщення, як згідно умов договору так і чинного законодавства. Виходячи з вказаного, дії відповідача не можуть вважатися протиправними.

Поряд з цим, позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів отримання пропозиції купівлі лікарських засобів у аптечному кіоску №1 в орендованому приміщенні, площею 26,8 кв.м. в приміщенні головного корпусу Ярмолинецького центральної районної лікарні, який розташовано за адресою: 32100, смт. Ярмолинці, вул.Шевченка, 41, у розмірі, зазначеному позивачем у розрахунку суми збитків тощо.

За доводами позивача, збитків йому завдано через демонтаж дверей та відключення електроенергії відповідачем. Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, вимоги позивача про стягнення спірних збитків не доведені та не підтверджені, вони ґрунтуються на припущеннях про ймовірне отримання позивачем вказаних коштів, зокрема, й можливого прибутку за реалізацію лікарських засобів. Позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати вищезазначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості отримати прибуток станом на дату звернення з позовом до суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 134769,50 грн. середньомісячного розміру чистого недоотриманого прибутку за червень-липень 2018 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача 134769,50 грн. середньомісячного розміру чистого недоотриманого прибутку за червень-липень 2018 року задоволенню не підлягають.

Подану адвокатом позивача для долучення до матеріалів справи копію рахунку №11 на оплату орендної плати, судова колегія долучає до матеріалів справи, однак, не приймає його як доказ, оскільки даний рахунок не стосується предмету спору.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що право позивача на подачу позову та вчинення інших процесуальних дій в межах справи - є його правом, яким він наділений з метою доведення своїх вимог належними та допустимими доказами. Проте, під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що саме внаслідок дій відповідача всупереч вимогам договору оренди порушені права позивача на користування спірним приміщенням.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції порушив вимоги статей 7, 13 ГПК України щодо рівності учасників процесу, оскільки на порушення статей 118, 165 ГПК України прийняв відзив та додані документи відповідача з порушенням строку та порядку їх подання, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до частини другої статті 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.11.2018 у справі № 910/8963/17.

Частиною 3 ст.277 ГПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, як вбачається з матеріалів справи врахування судом першої інстанції відзиву відповідача з доданими до нього документами при розгляді даної справи по суті не є однією із обов'язкових підстав для скасування оскаржуваного рішення, а також враховуючи вищевикладені обставини досліджені судом апеляційної інстанції за наявними в матеріалах справи доказами без урахування відзиву з додатками, який поданий в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що дане порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у справі №924/726/18 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Вимога пункту 1 статті 6 названої Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Частинами першою та другою статті 257 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у справі №924/726/18 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яновича Аліма Володимировича залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.11.2018 у справі №924/726/18 без змін.

2. Справу №924/726/18 повернути господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений « 29» січня 2018 року

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Маціщук А.В.