ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про задоволення скарги на дії або бездіяльність

органу ДВС, приватного виконавця

"21" січня 2019 р. Cправа № 18/27/2012/5003

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр", м.Київ на дії головного державного виконавця Калинівського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області №01-09/18 від 10.09.2018 у справі

за позовом закритого акціонерного товариства "Медфарком-Центр", м.Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Вінниця

про стягнення 12078,31 грн боргу

учасники процесу в судове засідання не з'явилися.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Маслій І.В.) перебувала справа №18/27/2012/5003 за позовом закритого акціонерного товариства "Медфарком-Центр" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 12078,31 грн боргу за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.05.2012 постановлено позов задовольнити частково.

29.05.2012 на виконання рішення суду видано відповідний наказ, який надіслано на адресу стягувача.

13.09.2018 до суду надійшла скарга на дії державного виконавця №01-09/18 від 10.09.2018 (вх.канц.суду №02.1-39/38/18) за підписом представника ПАТ Медфарком-Центр" О.О.Гончарова, якою останній просить суд скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.08.2018 та зобов'язати державного виконавця здійснити належні дії щодо задоволення вимог стягувача за рахунок виявленого нерухомого майна. Скарга мотивована не вжиттям державним виконавцем в повному обсязі всіх належних дій щодо задоволення вимог стягувача за рахунок виявленого нерухомого майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана на розгляд судді Нешик О.С.

За вказаною скаргою ухвалою суду від 08.10.2018 відкрито провадження.

23.10.2018 від ПАТ "Медфарком-центр" надійшло пояснення №01-10/18 від 19.10.2018, в яких останній додатково обґрунтовує заявлені у скарзі вимоги, зокрема зазначаючи, що стягувач не був належним чином повідомлений про результати визначення вартості чи оцінки майна, що позбавило права на ознайомлення з такими результатами та їх оскарження. Окрім того, останній вказує, що від виконавця не надходило жодних пропозицій вирішення питання про залишення нереалізованого майна за стягувачем.

26.12.2018 від головного державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Заїки Б.В. надійшло пояснення №23859/00-25 від 21.12.2018, в якому останній зазначає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи свою позицію, державний виконавець повідомляє, що в ході виконання рішення суду по справі №18/27/2012/5003 було вжито всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів для задоволення вимог стягувача, зокрема: виявлено майно боржника; передано його на реалізацію; стягувачу направлено лист з пропозицією вирішити питання про залишення за собою права на нереалізоване майно. Окрім того, державним виконавцем заявлено клопотання про прийняття рішення щодо поданої скарги за його відсутності.

Ухвалою суду від 26.12.2018 розгляд скарги відкладено до 21.01.2019 та зобов'язано Калинівський РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області надати суду докази, на підставі яких останній обґрунтовує свої заперечення, зокрема докази направлення листів стягувачу: №5529/21-28 від 10.10.2016 щодо оціночної вартості земельних ділянок боржника та листа №8269/00-25 від 27.04.2018 з пропозицією вирішити питання про залишення за собою права на нереалізоване майно; пояснення з підтверджуючими доказами стосовно призначення та проведення повторних аукціонів щодо реалізації земельних ділянок боржника (якщо таке мало місце).

На визначену судом дату (21.01.2019) представники сторін та Калинівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з'явились. Окрім того, Калинівським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не виконано вимоги ухвали суду від 26.12.2018 в частині надання суду доказів, необхідних для розгляду скарги.

При цьому, суд зазначає, що сторони та Калинівський РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Враховуючи, що відповідно до приписів ч.2 ст.342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця не перешкоджає розгляду скарги на дії державного виконавця, суд розглядає її за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.05.2012 постановлено позов задовольнити частково; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства "Медфарком-Центр" 11404 грн 21 коп. - основного боргу, 265 грн 63 коп. - пені; 34 грн 21 коп. - інфляційних нарахувань, 342 грн 75 коп. - 20% річних та 1605 грн 30 коп. - судового збору; в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 01 грн 51 коп. - пені, 07 грн 19 коп. - 20% річних та 22 грн 81 коп. - інфляційних нарахувань відмовити.

Згідно частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи викладені положення Кодексу, 29.05.2012 на виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили видано відповідний наказ, який надіслано на адресу стягувача.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на час вчинення відповідних дій).

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами частини першої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до змісту частин першої-третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що полягають у здійсненні заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Таким чином, перевіряючи законність дій державного виконавця в ході виконавчого провадження, правомірність та обґрунтованість винесених ним документів, суд повинен перевірити їх відповідність законодавству, яке регулює саме порядок та підстави вчинення ним відповідних дій.

03.03.2015 постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції (далі по тексту також - ВДВС Калинівського РУЮ) Онищенком Віктором Миколайовичем, розглянувши заяву стягувача, відкрито виконавче провадження №46720379 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 29.05.2012 по справі № 18/27/2012/5003.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Заїки Богдана В'ячеславовича ВДВС Калинівського РУЮ від 11.03.2015 об'єднано виконавче провадження № 42124180 та виконавче провадження № 46720379 у зведене виконавче про стягнення боргів з ОСОБА_1

При цьому, судом встановлено, що виконавче провадження № 42124180 відкрито у зв'язку із виконанням наказу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2012 по справі № 6/58/2012/5003.

Таким чином, зведене виконавче провадження об'єднує виконання судових рішень, ухвалених судом однієї юрисдикції, у зв'язку із чим, суд розглядає подану скаргу на дії державного виконавця в порядку визначеному Розділом VI Господарського процесуального кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було здійснено наступні заходи.

З метою отримання відомостей щодо майна божника, зокрема земельних ділянок, державним виконавцем було направлено запит до відділу Держземагенства у Калинівському районі Вінницької області, у відповідь на який отримано лист № 6-28-0.2-1432/2-15 від 16.03.2015 з повідомленням про наявність у гр. ОСОБА_1 земельних ділянок: площею 0,2500 га, державний акт серія НОМЕР_1, зареєстрований 13.03.2009 року за № 16; площею 0,3934 га, державний акт серії НОМЕР_2, зареєстрований 13.03.2009 року за № 17 та площею 0,1107 га, державний акт серії НОМЕР_3, зареєстрований 13.03.2009 № 18.

Зазначені відомості щодо наявності земельних ділянок були отримані первинно, в листі від 15.04.2014 №01-05-08/1187, під час вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 42124180.

20.05.2014 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, яким описано вищезазначені земельні ділянки.

02.06.2014 відповідно до постанови головного державного виконавця ВДВС Калинівського РУЮ Заїки Б.В. призначено Григорчука Віталія Андрійовича - експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні та зобов'язано останнього надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначити вартість арештованого майна, а саме земельних ділянок 0,2500 га; 0,3934 га, 0,1107 га за адресою АДРЕСА_2.

23.09.2016 оцінювачем Григорчук В.А. надано висновок про експертну грошову оцінку вказаних земельних ділянок.

Відповідно до листів від 09.02.2017: № 1377/00-25, № 1377/00-26 , начальником Калинівського РВДВС направлено до Вінницької філії ДП "Сетам" Міністерства Юстиції України пакет документів та заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме земельних ділянок площею 0,3934 га та 0,1107 га, власником яких є ОСОБА_1

Вінницька філія державного підприємства "Сетам", у листі № 346/21-12-7 від 25.04.2017 повідомила начальника Калинівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, що 25.04.2017 не відбулися електронні торги по лотам (земельних ділянках), у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів, про що Системою сформовано відповідні протоколи від 25.04.2017.

В матеріалах справи міститься лист № 8269/00-25 від 27.04.2018 головного державного виконавця Калинівського РВ ДВС (а.с.106) адресований ПрАТ "Медфармком-центр" із пропозицією вирішити питання про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно. Вказана пропозиція обґрунтована тим, що призначені повторні торги по реалізації майна, що належить боржнику не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів.

Даючи оцінку змісту вказаного листа суд враховує визначений ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (в редакції закону, яка діяла на час здійснення виконавчої дії) порядок реалізації майна.

Так, відповідно до ч.6 ст.61 Закону № 1404-VIII, у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин викладених в листі, щодо призначення повторних електронних торгів, які не відбулися, у зв'язку із чим, у державного виконавця виникло право застосувати вказану норму Закону.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання даного листа стягувачем.

При цьому, суд враховує, що ПрАТ "Медфармком-центр" заперечує проти отримання зазначеної пропозиції, а державний виконавець, вимогу ухвали суду від 26.12.2018 в частині надання доказів її направлення не виконав та пояснень щодо неможливості їх надання суду не подав.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення Кодексу, суд вважає встановленою обставиною, що державним виконавцем не було дотримано норм, передбачених статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження». А саме, виконавцем не вжито заходів щодо призначення повторних торгів, а також не надано можливості стягувачу розглянути пропозицію про залишення за собою нереалізованого майна.

Враховуючи викладене, у державного виконавця не було підстав для застосування положень п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості поданої скарги суд враховує також наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість судового рішення.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вище встановлені обставини скарги та наведені норми законодавства, головний державний виконавець Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області приймаючи оскаржувану постанову дійшов передчасного висновку про повернення виконавчого документа, оскільки судом встановлено, що останнім не вжито всіх визначених Закону України "Про виконавче провадження" заходів направлених на виконання рішення суду.

Відтак, вимоги скарги ПАТ Медфарком-Центр" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, положення ст.343 ГПК України передбачають, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, суд зазначає, що резолютивна частина ухвали викладається судом у відповідності до положень ст.343 ГПК України, а також з урахуванням п.7 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №14 від 26.12.2003, якою роз'яснено, що суд не вправі зобов'язувати державних виконавців до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр", м.Київ на дії головного державного виконавця Калинівського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області №01-09/18 від 10.09.2018 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заїки Богдана В'ячеславовича у виконавчому провадженні № 46720379 щодо повернення наказу Господарського суду Вінницької області від 30.08.2018 у справі №18/27/2012/5003 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2018 у виконавчому провадженні №46720379.

4. Зобов'язати Калинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області усунути допущене порушення (поновити порушені права Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр" при примусовому виконанні наказу Господарського суду Вінницької області від 30.08.2018 у справі №18/27/2012/5003).

5. Примірник повного тексту ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

6. Ухвала суду від 21.01.2019 підписана суддею 28.01.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (03680, м.Київ, вул.Кржижановського, 4);

3 - відповідачу (АДРЕСА_1);

4 - Калинівському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (22400, Вінницька область, Калинівський район, м.Калинівка, вул.Дзержинського, 39)