ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

23.01.2019м. ДніпроСправа № 904/6720/17
За скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам'янське, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 18-Б; ідентифікаційний код 05393043)

на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича

У справі

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІК"

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ"

про стягнення 3101607,11грн

Суддя Петренко І.В.

За участю секретаря судового засідання Пономарьова Є.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (скаржника): не з'явився;

приватний виконавець: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

27.07.2018 до суду надійшла скарга від 25.07.2018 за вих.№017/МС-822 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" в якій просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, посвідчення №0002 від 30.05.2017, в частині непередачі до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого провадження №56787579 для приєднання його до зведеного виконавчого провадження;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, посвідчення №0002 від 30.05.2017, в частині накладення арешту на кошти, що належать ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", шляхом винесення постанови від 17.07.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП№56787579.

Короткий зміст вимог та узагальнення її доводів.

17.07.2018 ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" став відомим факт існування постанови про арешт коштів боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Юрієм Олександровичем від 17.07.2018 у виконавчому провадженні ВП №56787579. Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника у ВП №56787579, для забезпечення реального виконання рішення, в тому числі за наказом Господарського суду Дніпропетровської області №904/6720/17 від 08.09.2017, накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках в установах банків, згідно наведеного переліку та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти, які містяться на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 3754480,80грн.

Скаржник звертає увагу, що перше виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення коштів з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" відкрито постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.05.2017 ВП №53873574.

Згідно постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №53873574 від 28.07.201 виконавчі провадження №53832028 та №53873574 об'єднано у зведене виконавче провадження.

У подальшому всі виконавчі провадження, відкриті стосовно боржника - ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" і за якими підлягають до стягнення грошові кошти, на підставі постанов директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, витребувано з Заводського ВДВС міста Кам'янське Дніпропетровської області та передані до ВПВР з метою приєднання до зведеного виконавчого провадження, що підтверджується постановами про передачу виконавчих проваджень.

На думку ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", оскільки Лисенком Юрієм Олександровичем не здійснювалося відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника, то він зобов'язаний передати наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/6720/17 від 08.09.2017 на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження, а саме до ВПВР.

Ухвалою від 30.07.2018 скаргу прийнято до розгляду; засідання призначено на 07.08.2018.

06.08.2018 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича отримано заперечення на скаргу.

Короткий зміст заперечень приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича та узагальнення його доводів.

Приватним виконавцем відносно боржника відкрито декілька виконавчих проваджень, які, відповідно до вимог статті 30 Закону України "Про виконавче провадження", об'єднано у зведене виконавче провадження №56789049, що підтверджується постановою від 17.07.2018.

Приватний виконавець зазначає, що статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" та Розділом ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Міністерством юстиції України (далі - Інструкція) визначено особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника.

Однак, приватний виконавець звертає увагу суду, що дані норми визначають порядок виконання щодо одного боржника державними виконавцями та приватними виконавцями незалежно один від одного.

Тобто, приватний виконавець не зобов'язаний перевіряти наявність відкритих виконавчих проваджень щодо одного боржника державними виконавцями чи іншими приватними виконавцями.

Перевірка наявності відкритих виконавчих проваджень щодо одного боржника здійснюється лише серед тих виконавчих проваджень, що вже перебувають у конкретного приватного виконавця, з метою їх об'єднання у зведене виконавче провадження, порядок об'єднання і виконання якого і визначено статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" та Розділом ІІІ Інструкції.

Приватний виконавець стверджує, що обов'язок передавати матеріали виконавчого провадження від приватного виконавця до органу державної виконавчої служби для приєднання до зведеного виконавчого провадження або об'єднання відкритих приватним виконавцем та державною виконавчою службою виконавчих проваджень у зведене, ані Законом України "Про виконавче провадження", ані відповідними підзаконними нормативно-правовими актами не передбачений.

Посилаючись на положення статей 13 та 26 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем, на підставі заяви стягувача, винесено 17.07.2018 постанову про арешт коштів боржника, копії якої 17.07.2018 за вих.№01-29/1626 направлено сторонам виконавчого провадження та до відповідної банківської установи.

Крім того, приватний виконавець вказує, що постанова Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц не може бути взята до уваги судом, оскільки спір стосується виключно виконавчих проваджень, які знаходяться в органах ДВС.

Приватний виконавець повідомляє:

- в результаті вжитих примусових заходів, 19.07.2018 з боржника на користь стягувача частково стягнуто заборгованість у розмірі 346514,26грн.

- 20.07.2018 до приватного виконавця надійшла заява генерального директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІК" Рябова С.М. про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку пункту 1 частини 1 стаття 37 Закону України "Про виконавче провадження", а 23.07.2018 приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56787579. Арешт з рахунків боржника знято постановою про зняття арешту з коштів від 20.07.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 №536, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №904/6720/17 у зв'язку з тим, що суддя Юзіков С.Г., в провадженні якого перебувала ця справа, знаходиться у відпустці, за результатами якого для розгляду матеріалів №32826/18 по справі №904/7826/17 визначено суддю Воронька В.Д. (протокол автоматичної розподілу судової справи між суддями від 07.08.2018).

Ухвалою від 09.08.2018 скаргу прийнято до провадження та її розгляд призначено на 16.08.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2018 №568, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №904/6720/17 у зв'язку з тим, що суддя Воронько В.Д. знаходиться у відпустці, за результатами якого для розгляду матеріалів №32826/18 по справі №904/7826/17 визначено суддю Назаренко Н.Г. (протокол автоматичної розподілу судової справи між суддями від 16.08.2018).

Ухвалою від 16.08.2018 скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.08.2018.

Під час розгляду скарги від 25.07.2018 за вих.№017/МС-822 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" встановлено, що судом розглядалася скарга ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна" до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення 5129953,56грн. з аналогічними вимогами та обґрунтуваннями, як у скарзі, що наразі розглядається господарським судом. Станом на 25.07.2018 названа та аналогічна скарга переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, у зв'язку з чим ухвалою від 27.08.2018 зупинено провадження з розгляду скарги на бездіяльність та дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича у справі №904/6720/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №904/7326/17 за скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича.

18.12.2018 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича отримано лист від 18.12.2018 за вих.№01-29/3837 в якому просить суд поновити провадженні з розгляду скарги від 25.07.2018 за вих.№017/МС-822.

Ухвалою 19.12.2018 поновлено провадження з розгляду скарги на бездіяльність та дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича у справі №904/6720/17; скаргу призначено до розгляду в засіданні на 27.12.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 №908, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №904/6720/17 у зв'язку з тим, що суддя Назаренко Н.Г. знаходиться у відпустці, за результатами якого для розгляду матеріалів №32826/18 по справі №904/7826/17 визначено суддю Загинайко Т.В. (протокол автоматичної розподілу судової справи між суддями від 27.12.2018).

Ухвалою від 28.12.2018 скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 08.01.2019.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 №37, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №904/6720/17 у зв'язку з тим, що суддя Загинайко Т.В. знаходиться у відпустці, за результатами якого для розгляду матеріалів №32826/18 по справі №904/7826/17 визначено суддю Петренка І.В. (протокол автоматичної розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019).

Ухвалою від 14.01.2019 скаргу прийнято до розгляду; судове засідання призначено на 08.01.2019.

Судовий процес, враховуючи неявку представників учасників справи та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.01.2019 підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІК" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 2748242,69грн. основного боргу; 75259,89грн. 3% річних; 278104,53грн. індексу інфляції. Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2017 позов задоволено частково. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІК" 2748242,69грн. основного боргу; 275273,90грн. індексу інфляції; 75259,89грн. 3% річних; 46481,65грн. судового збору. У решті позову відмовлено.

08.09.2017 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2017, яке набрало законної сили 08.09.2017 видано наказ.

За результатами апеляційного оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2017 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2017 без змін.

16.07.2018 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІК" звернулося з заявою №0716/18 від 16.07.2018 про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця Лисенка Юрія Олександровича в якій зокрема просило винести постанову про відкриття виконавчого провадження та накласти арешт на кошти боржника.

17.07.2018 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56787579.

17.07.2018 прийнято постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №56787579.

17.07.2018 прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП №56787579.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ під час розгляду аналогічної скарги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, яка викладена у постанові від 05.12.2018 по справі №904/7326/17.

"Стосовно дотримання принципу диспозитивності виконавчого провадження

26. У силу статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом №1403-VIII.

27. Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3)

28. Пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 1403-VIIIта пункт 4 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов'язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

29. Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред'явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону). Тобто вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

30. Частина перша статті 27 Закону №1403-VIII і частина друга статті 24 Закону №1404-VIII також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом №1404-VIII. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

31. Залежно від вибору стягувача та після пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону №1404-VIII права й обов'язки, зокрема обов'язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

32. Застосування правила щодо обов'язкового передання виконавчого провадження від приватного виконавця до державного і навпаки призведе до порушення основоположного принципу диспозитивності, порушення права стягувача на вибір виконавця, передбаченого законом.

33. На підтвердження цього висновку Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне додатково зазначити таке. Системи державного та приватного виконання судових рішень не є рівноцінними та замінними. Так, для стягувача має значення звертатися до органу державної виконавчої служби чи до приватного виконавця, адже умови співпраці з державним та приватним виконавцем різняться. Звернення до приватного виконавця забезпечує стягувачу можливість користуватися такими гарантіями і можливостями:

- обов'язкове страхування цивільної відповідальності приватного виконавця;

- можливість фінансування виконавчих витрат на виконання за власний рахунок приватного виконавця (тоді як орган державної виконавчої служби у разі недостатності авансового внеску завжди вимагає покриття додаткових витрат стягувачем);

- можливість встановлення в договорі з приватним виконавцем іншого розміру додаткової винагороди чи авансового внеску, своєчасного покриття витрат, пов'язаних зі здійсненням виконавчих дій, тобто можливість передбаченим законом способом вплинути на ефективність примусового виконання важливого для нього рішення шляхом відповідної мотивації приватного виконавця. Наведена мотивація є неможливою у разі здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби.

34. Забезпечення рівноцінної конкуренції між державними та приватними виконавцями судових рішень (як однієї із необхідних умов підвищення ефективності виконавчого провадження) запроваджено Стратегією реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015 - 2020 роки, схваленою Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015.

35. Примусова передача виконавчого провадження від приватного виконавця до органів державної виконавчої служби позбавить стягувача вищенаведених прав та гарантій, установлених законодавством.

36. Необхідність передання виконавчого провадження іншому виконавцю, який перший відкрив провадження, може створити істотні ускладнення як для стягувача (наприклад, якщо виконавець, який першим відкрив виконавче провадження щодо боржника, знаходиться у віддаленій від стягувача місцевості), так і для приватного виконавця, який буде змушений виконувати виконавчі документи по всій території України, не маючи для цього відповідних можливостей і ресурсів. Це може спричинити суттєве підвищення витрат на виконання, які буде змушений нести стягувач і які можуть бути не покриті за рахунок коштів боржника.

37. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з доводами приватного виконавця ЛисенкаЮ.С. щодо права стягувача вільно обирати орган для здійснення примусового виконання рішення - державну виконавчу службу або приватного виконавця.

Стосовно дотримання порядку виконання декількох виконавчих документів щодо одного боржника (формування зведеного провадження)

38. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 30 Закону № 1404-VIII виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Абзацом другим частини першої цієї норми передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

39. За висновком суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, норми зазначеної вище статті слід розглядати нерозривно, і положення другого абзацу частини першої статті 30 Закону 1404-VIII, можливо застосувати лише при відкритті приватним виконавцем першого виконавчого провадження стосовно відповідного боржника.

40. ВеликаПалата Верховного Суду не погоджується із наведеним вище висновком суду, виходячи з таких міркувань.

41. Положення, викладені у двох абзацах частини першої статті 30 Закону №1404-VIII, по суті становлять два логічно завершених автономних аспекти регулювання, що відносяться до предмета цієї статті, яка визначає особливості виконання кількох рішень державним або приватним виконавцем залежно від того, до кого надійшли на виконання кілька виконавчих документів щодо одного боржника.

42. Разом з тим установлене абзацом першим частини першої статті 30 Закону №1404-VIII правило щодо виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження тим виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, стосується виключно державних, а не приватних виконавців, тоді як щодо останніх діє правило абзацу другого частини першої цієї ж статті про виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

43. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з аргументами скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема неправильне застосування статті 30 Закону №1404-VIII, предметом регулювання якої є лише порядок виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника у зведеному виконавчому провадженні державним або приватним виконавцем незалежно один від одного.

Щодо обов'язку приватного виконавця передавати матеріали виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби для приєднання до зведеного виконавчого провадження

44. Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, розробленою відповідно до законів №1403-VIII і №1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

45. Пункт 14 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентує дії державного виконавця у випадках, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, та встановлює обов'язок перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

46. У разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або ВДВС, виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

47. Згідно із пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

48. Виходячи із змісту наведених вище норм Інструкції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі зведеного виконавчого провадження приватний виконавець, на якого розповсюджується дія цієї Інструкції, повинен діяти відповідно до положень пункту 14 розділу ІІІ, тобто приєднати виконавче провадження до зведеного, зокрема до того, яке першим відкрите чи перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

49. ВеликаПалата Верховного Суду вважає такий висновок суду апеляційної інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

50. Згідно із пунктом 1 розділу І Інструкції вона розроблена відповідно до законів №1403-VIII та №1404-VIII, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

51. Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів, та такі, що не можуть їм суперечити, в тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

52. Так, положення Закону №1404-VIII не зобов'язують приватного виконавця передавати виконавче провадження, яке перебуває у нього на виконанні, державному виконавцю з тієї підстави, що державний виконавець відкрив перше виконавче провадження щодо одного боржника.

53. Натомість частина п'ята статті 5 цього Закону допускає передачу виконавчого документа від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої приватному виконавцю лише за заявою стягувача.

54. Системний аналіз норм законів №1403-VIII і №1404-VIII свідчить про те, що закодавством визначено неоднаковий порядок дій для державних та приватних виконавців у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника; допустив можливість одночасного виконання судових рішень щодо одного боржника різними виконавцями у випадку обрання стягувачем приватного виконавця для примусового виконання виконавчого документа, тоді як Інструкція не може визначати такого обов'язку.

55. Окрім того, за змістом положень законодавства, яким визначено порядок здійснення виконавчого провадження, будь-яка передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від одного виконавця до іншого здійснюється лише за згодою стягувача. Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з огляду на таке.

56. Закони №404-VIII, №1403-VIII та Інструкція фактично визначають три ключові процедури (механізми), пов'язані з рухом виконавчого документа та виконавчого провадження між приватними виконавцями та/або органами державної виконавчої служби, а саме "об'єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження", "передача виконавчого документа" та "передача виконавчого провадження".

57. Так, механізм об'єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження передбачений статтею 30 Закону №1404-VIII та після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом може здійснюватися:

- органом державної виконавчої служби згідно з абзацом першим частини першої статті 30 Закону №1404-VIII, пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції (державна виконавча служба має визначений законом та підзаконними нормативними актами порядок взаємодії своїх органів: державний виконавець може сам сформувати зведене провадження за наявності у нього декількох виконавчих документів або формування такого провадження може відбуватися у межах державної виконавчої служби шляхом передачі всіх виконавчих проваджень щодо одного боржника державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження);

- приватним виконавцем згідно з абзацом другим частини першої статті 30 Закону №1404-VIII, пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції (формування зведеного виконавчого провадження та приєднання до нього наступних проваджень у випадку звернення до цього ж приватного виконавця стягувача чи стягувачів з виконавчими документами щодо одного й того ж боржника).

При цьому в обох зазначених цих випадках згоди стягувача на формування зведеного виконавчого провадження чи приєднання до нього інших проваджень не потрібно, оскільки не йдеться про зміну виконавця.

58. Передача виконавчого документа визначається, зокрема, частиною п'ятою статті 5 Закону №1404-VIII та розділом V Інструкції та може здійснюватися:

- від органу державної виконавчої служби до приватного виконавця;

- від приватного виконавця до органу державної виконавчої служби;

- від одного приватного виконавця до іншого.

Причому в усіх наведених випадках передача виконавчого документа здійснюється лише за заявою стягувача (принцип диспозитивності).

59. Порядок передачі виконавчого провадження визначається статтями 42 і 44 Закону №1403-VIII. Така передача відбувається лише у прямо передбачених законом випадках, зокрема в разі зупинення діяльності сам приватний виконавець або Міністерство юстиції України (у випадку припинення діяльності на підставі наказу за наявності незакінчених проваджень) вирішує питання про заміщення такого приватного виконавця іншим приватним виконавцем. Така передача здійснюється за погодженням із стягувачем. У разі відсутності згоди стягувача приватний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу або відповідно до рішення останнього передає його відповідному органу державної виконавчої служби або іншому приватному виконавцю.

60. Принцип передачі виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, повною мірою не може бути реалізований щодо приватних виконавців, оскільки вони мають низку обмежень у своїй діяльності, зокрема:

- щодо змісту рішень (частина друга статті 5 Закону №1404-VIII містить перелік рішень, які можуть виконуватися лише державними виконавцями. За змістом цієї норми до таких рішень фактично відносяться рішення, де боржником чи стягувачем є держава, або здійснюється виконання рішень адміністративних судів, рішень Європейського суду з прав людини, рішень про виселення та вселення фізичних осіб, рішень про конфіскацію майна, рішень, де боржники - діти або недієздатні особи та інші);

- щодо кількості виконавчих документів (згідно з пунктом 1 частини третьої статті 5 Закону № 1404-VIII приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу, якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця);

- щодо суми стягнення (протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень, за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (абзац тринадцятий частини другої статті 5 Закону №1404-VIII).

61. Таким чином, поширення на приватних виконавців дії правила щодо передачі всіх виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження щодо боржника, призведе до створення для державних виконавців більш сприятливих умов діяльності, що є неприйнятним з огляду на мету реформи системи примусового виконання рішень - дотримання балансу повноважень приватних і державних виконавців.

62. Виходячи з наведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача. Розглядаючи скаргу боржника на дії та бездіяльність приватного виконавця, суди попередніх інстанцій припустилися неправильного застосування положень законів №1403-VIII і №1404-VIII, не врахували принципу диспозитивності виконавчого провадження, що призвело до помилкових висновків стосовно виникнення у приватного виконавця ЛисенкаЮ.О. обов'язку передати виконавче провадження до ВДВС, який відкрив перше виконавче провадження щодо ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", натомість такі дії вчиняються лише за заявою стягувача."

Відповідно до положень частин 5 та 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, при застосуванні норм права, якими врегульовано спірні правовідносини, господарський суд взяв до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.12.2018 по справі №904/7326/17 та визнав вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, господарський суд визнав слушною позицію приватного виконавця в частині того, що постанова Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц не може бути взята до уваги судом, оскільки спір стосується виключно виконавчих проваджень, які знаходяться в органах ДВС.

Керуючись статтями 232-236, 254-257, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам'янське, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 18-Б; ідентифікаційний код 05393043) на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича (АДРЕСА_1, приміщення 47) щодо визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця в частині непередачі до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого провадження №56787579 для приєднання його до зведеного виконавчого провадження та щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця в частині накладення арешту на кошти, що належать ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам'янське, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 18-Б; ідентифікаційний код 05393043), шляхом винесення постанови від 17.07.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП№56787579 у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІК" (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛ.ПІВНІЧНЕ ШОСЕ, будинок 69-А; ідентифікаційний код 30105738) до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам'янське, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 18-Б; ідентифікаційний код 05393043) про стягнення 3101607,11грн. відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 234 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена, що передбачено статями 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде складено протягом п'яти днів з дня підписання вступної та резолютивної частин ухвали.

Дата підписання та складення повного тексту ухвали - 28.01.2019.

Суддя І.В. Петренко