ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 Справа № 917/1616/18

за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, адреса для листування: Виробничий підрозділ "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця, який розташований за адресою: вул. Жовтнева, 10, м. Знам'янка, Кіровоградська область, 27400

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд", вул. Макаренка, 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 12 205,00 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.11.18

від відповідача: не з'явився

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд" про стягнення 12 205,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем перевезення вантажу щодо зазначення кількості вантажу для перевезення залізницею.

Ухвалою від 26.12.18р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, судове засідання у справі призначити на 22.01.2019; визначити відповідачу строк до 21.01.2019 р. для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, оформлений згідно з вимогами ч. 3 ст. 165 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, представника не направив, в строк до 21.01.2019 р. заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надіслав, відзив на позовну заяву не надав.

При цьому, за висновками суду, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом, виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 39600, Полтавська обл., місто Кременчук, вул. Макаренка, будинок 5.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі було повернуто до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини.

За залізничною накладною № 44701589 зі станції Кременчуг Південної залізниці відповідач відправив на адресу ПАТ «ОГХК» станція призначення Вольногірськ Придніпровської залізниці, два вагони з вантажем - щебінь, зазначивши в накладній масу вантажу 124 500 кг, зокрема у вагоні № 67183442 - 62 300 кг, тара - 22 300 кг.

В процесі перевезення вантажу 29.10.2018 року на станції Знамянка Одеської залізниці було на підставі статті 24 Статуту залізниць України (надалі - Статут) залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено різницю в масі вантажу у зазначених вагонах та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах.

Відповідно до Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, за результатами контрольного зважування 29.10.2018 року складено комерційний акт № 410006/250.

Відповідно до комерційного акту, при прибутті поїзда та зважуванні вищевказаного вагону виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній: В вагоні № 67183442 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 62 300кг. У комерційному акті: брутто 74 500 кг., нетто 52 200 кг., тара 22 300 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 10 100 кг.

Зазначеним актом встановлено, що згідно акта загальної форми станції Знамянка № 86933 від 29.10.18 р. в вагоні вантаження навалом трьома пагорбами нижче бортів 600-800 мм. Вагон з глухими стірцевими стінками, люки щільно закриті. Слідів втрати та крадіжки немає.

При прибутті вищезазначених вагонів на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі "Є" комерційного акту, відповідно до якого під час перевірки різниці проти цього акта не виявлено.

Отже, комерційним актом підтверджено факт неправильного зазначення маси вантажу у накладній.

На підставі статей 118, 122 Статуту, відповідачеві нарахований штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в загальній сумі 12 205,00 грн. (Вартість перевезення 2 441.00 х 5).

Вирішуючи спір господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом. На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема графи "Маса вантажу", якщо вона визначена відправником, та "Спосіб визначення маси".

Згідно з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній.

У накладній № 44701589 зазначено, що вантаж завантажено вантажовідправником, яким є відповідач. Маса визначена на вагонних вагах (нетто - 62 300кг.).

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За накладною №44701589 відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчукмонолітбуд», яке є відповідальною особою за правильність відомостей, вказаних у накладній.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами. Аналогічну норму містить стаття 129 Статуту, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Комерційним актом №410006/250 від 29.10.2018, що складений Одеською залізницею, засвідчено факт неправильного зазначення у залізничній накладній №44701589 від 15.09.2017 маси вантажу у вагоні № 67183442.

Вказаний комерційний акт в розумінні статті 129 Статуту залізниць України та статті 34 Господарського процесуального кодексу України є належним та допустимим доказом наявності обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, під час залізничного перевезення.

Комерційний акт №410006/250 від 29.10.2018 ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем не оспорювався. Доказів зворотного матеріали справи не містять і на такі обставини сторони не посилаються.

Виявлена невідповідність маси вантажу сталася внаслідок неправильного зазначення відправником відомостей у залізничній накладній.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно накладної № 44701589 вартість перевезення складає- 2 441,00 грн.

Отже, сума штрафу складає 2 441.00 грн х 5 = 12 205,00 грн.

Надані позивачем докази є повними та достатніми для підтвердження неправомірних дій відповідача, за які передбачена відповідальність згідно статті 122 Статуту.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 12 205,00 грн підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються повністю на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд", вул. Макаренка, 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 () на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; Місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, адреса для листування: Виробничий підрозділ "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця, який розташований за адресою: вул. Жовтнева, 10, м. Знам'янка, Кіровоградська область, 27400) 12 205,00 грн. штрафу, 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.01.2019.

Суддя Киричук О.А.