ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3416/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка", смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива", с.Яковлевка Харківського району Харківської області,
про стягнення 50235,82 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 14.01.2019);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка", смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, 12.12.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива", с.Яковлевка Харківського району Харківської області, про стягнення заборгованості по грошовому зобов'язанню в розмірі 50235,82 грн., у тому числі: 48068,13 грн. основного боргу, 1397,28 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 770,41 грн. - 3% річних від простроченої суми. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було прийнято але не оплачено виконані позивачем роботи зі встановлення двигуна та заправки кондиціонера колісного трактора "Versatile 280", що є порушенням ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2018 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3416/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 15.01.2018, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що 14.12.2018 відповідачем було здійснено оплату за послуги, надані позивачем, в повному обсязі, на підтвердження чого відповідачем було надано платіжне доручення № 2677від 14.12.2018. Також відповідач заперечував проти позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, у звязку з тим, що строк виконання зобовязання не настав, вимоги від позивача про сплату заборгованості до відповідача не надходило.

28.01.2018 до канцелярії господарського суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у звязку зі сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 48068,13 грн. та заява позивача про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи, що заяву про зменшення розміру позовних вимог було подано позивачем до суду з порушенням строку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, дану заяву було залишено судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

У відповіді на відзив, який також надійшов до суду 28.01.2018, позивач повідомив, що ним подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, та зазначив, що 16.05.2018 на електронну адресу відповідача було направлено Акт взаємних розрахунків, в якому була відмічена існуюча заборгованість. Також позивач зазначив, що на підтвердження направлення позивачем надано суду Prin Screen (скріншот) з поштової програми Microsoft Outlook.

У судове засідання, яке відбулося 30.01.2019, представник позивача не зявився.

Присутня у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка представника позивача у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у звязку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива" (відповідач) було досягнуто згоди щодо надання позивачем відповідачу послуг з ремонту трактора колісного "Versatile 280" з використанням власних запасних частин.

Згідно вказаної згоди, на виконання господарських зобовязань у період з квітня по травень 2018 року позивачем було надано відповідачу відповідні послуги.

Відповідач зобов'язався прийняти виконану роботу та оплатити надані послуги і запасні частини.

Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 238 від 17.04.2018, позивачем здійснені, а відповідачем прийняті роботи з діагностування двигуна трактора колісного "Versatile 280" на загальну суму 866,64 грн.

Відповідно до Видаткової накладної № 371 від 16.05.2018, позивач поставив, а відповідач прийняв запасні частини на суму 1259,76 грн.

Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 365 від 16.05.2018, позивачем здійснені, а відповідачем прийняті роботи зі зняття двигуна колісного трактора "Versatile 280" на загальну суму 4520,64 грн.

Відповідно до Видаткової накладної № 366 від 16.05.2018, позивач поставив, а відповідач прийняв запасні частини на суму 716,50 грн.

Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 367 від 16.05.2018, позивачем здійснені, а відповідачем прийняті роботи з розборки двигуна колісного трактора "Versatile 280" на загальну суму 6720,00 грн.

Відповідно до Видаткової накладної № 369 від 16.05.2018, позивач поставив, а відповідач прийняв запасні частини на суму 4963,19 грн.

Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 368 від 16.05.2018, позивачем здійснені, а відповідачем прийняті роботи зі зборки двигуна колісного трактора "Versatile 280" на загальну суму 20287,20 грн.

Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 370 від 16.05.2018, позивачем здійснені, а відповідачем прийняті роботи зі встановлення двигуна та заправки кондиціонера колісного трактора "Versatile 280" на загальну суму 8734,20 грн.

Загальний розмір виконаних позивачем і прийнятих відповідачем робіт з використанням запасних частин складає 48068,13 грн.

Як зазначає позивач, відповідачеві для оплати виставлялись рахунки, сформовані в програмі "1С:Підприємство".

Проте, зобовязання з оплати наданих послуг станом на день подання позову до суду відповідачем виконано не було.

16.05.2018 позивачем на електронну адресу відповідача було направлено Акт взаємних розрахунків, в якому була відмічена існуюча заборгованість.

На підтвердження направлення Акту, позивачем надано до суду Prin Screen (скріншот) з поштової програми Microsoft Outlook.

Таким чином, як зазначає позивач, період прострочення виконання зобовязання відповідачем станом на 27.11.2018 становив 190 днів.

У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України здійснено нарахування на суму заборгованості трьох процентів річних в розмірі 770,41 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1397,28 грн.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд, приймаючи рішення у даній справі, виходить з наступного.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязкит. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Зазначене вище свідчить про укладання між позивачем і відповідачем договору у спрощеній формі, згідно ст. 207 ЦК України, тобто шляхом складання накладних та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) з визначенням у них, зокрема, найменування товару (послуг) та їх ціни, що не суперечить вимогам закону.

Видаткові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) були підписані обома сторонами, що свідчить про погодження сторонами предмету договору та його ціни.

При цьому, у вказаних документах відсутня інформація щодо строку виконання робіт позивачем та строку її оплати відповідачем.

Тобто, строк оплати за виконані послуги сторонами визначено не було.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконаня боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору він звернувся до відповідача з претензією № 425 від 25.10.2018, відповідь на яку не отримав.

Відповідач проти отримання даної претензії заперечував, доказів отримання відповідачем претензії позивачем суду не надано.

Таким чином, суд не приймає дану претензію у якості належного доказу предявлення вимоги про сплату заборгованості.

Суд також не вважає доказом предявлення вимоги про сплату заборгованості одностороннє підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за період листопад 2017 - грудень 2018, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 48068,13 грн. та на який посилається позивач, не можна вважати належним доказом предявлення вимоги у розумінні ст. 530 ЦК України.

До того ж, на підтвердження направлення відповідачеві ОСОБА_2 звірки за період листопад 2017 - грудень 2018 позивачем надано Prin Screen (скріншот) з поштової програми Microsoft Outlook, з якого вбачається, що до даного електронного поштового відправлення було прикріплено електронний документ "Жнива АФ сверка" датований 16.05.18, що свідчить про неналежність даного доказу.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження предявлення відповідачеві вимоги про сплату заборгованості, суд дійшов висновку, що строк виконаня боржником обов"язку станом на день подання позову до суду не настав.

Отже, суд вважає безпідставним нарахування позивачем інфляційних втрат та процентів річних на суму, що підлягає сплаті за надані послуги, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суму основного боргу в розмірі 48068,13 грн. було сплачено відповідачем 14.12.2018 - у день відкриття провадження у справі, до отримання відповідачем копії позовної заяви, яку було направлено на його адресу 12.12.2018 одночасно з направленням позовної заяви до господарського суду, вбачається, що до початку судового засідання з розгляду справи по суті предмет спору за даним позовом в частині суми основного боргу був відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 48068,13 грн.

Відповідно до ст. 123, ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача, оскільки спір виник внаслідок його неправомірних дій.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка" (62370, Харківська область, Дергачівський район, смт.Солоницівка, вул.Заводська, 49; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива" (62470, Харківська область, Харківський район, с.Яковлівка, вул.Зоріна, 49; ) в частині стягнення 48068,13 грн. основного боргу - закрити.

В частині стягнення 1397,28 грн. інфляційного збільшення суми боргу та 770,41 грн. - 3% річних від простроченої суми у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснаб-Агротехніка" (62370, Харківська область, Дергачівський район, смт.Солоницівка, вул.Заводська, 49; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива" (62470, Харківська область, Харківський район, с.Яковлівка, вул.Зоріна, 49; ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_3