СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. Справа №905/2332/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. , суддя Склярук О.І.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників учасників справи:

прокурора - Хряк О.О., посвідчення №028256 від 15.08.2014,

позивача - Чернишова Ю.В., посв. адв. №4904 від 04.10.2017, ордер №002065 від 11.01.2019, Гладун В.Р., посв. адв. №4905 від 04.10.2017, ордер №002017 від 14.01.2019, Ралітний О.М. - голова особисто.

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька обл. (вх№565Д/1 від 25.10.2018) на рішення Господарського суду Донецької області від 22.02.2018 (повний текст рішення складено 05.03.2018, м. Харків, суддя Ніколаєва Л.В.) у справі №905/2332/17,

за позовом Фермерського господарства «Кредо», с. Озерне, Лиманський р-н, Донецька обл.,

до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька обл.,

про визнання договору оренди землі поновленим, зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17 позов Фермерського господарства «Кредо» задоволено частково.

Визнано поновленим договір оренди землі від 15.02.2012 (зареєстрований Управлінням Держкомзему у місті Красний Лиман у Державному реєстрі земель 15.03.2012 за №1965) між Криволуцькою сільською радою та Фермерським господарством «Кредо» на той самий строк і на тих самих умовах.

Визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 15.02.2012 (зареєстрований Управлінням Держкомзему у місті Красний Лиман у Державному реєстрі земель 15.03.2012 за №1965) між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області та Фермерським господарством «Кредо» в редакції, визначеній в резолютивній частині рішення.

В решті позовних вимог відмовлено

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь Фермерського господарства «Кредо» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3200,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Заступник прокурора Донецької області (який не був учасником процесу при розгляді спору в суді першої інстанції) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області. Просить поновити пропущений з поважних причин строк апеляційного оскарження рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17 та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17 за позовом Фермерського господарства «Кредо» до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в частині визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 15.02.2012 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Кредо» в частині зобов'язання укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 15.02.2012.

Зокрема, апелянт зазначає, що у позовній заяві позивачем запропоновано змінити умови договору оренди землі щодо строку дії договору, а не укласти угоду за наслідками поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах; згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Проте, суд, визнавши укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, на власний розсуд вирішив питання розпорядження майном без згоди власника. Також, апелянтом обґрунтовано звернення до суду, з огляду на те, що ГУ Держгеокадастр у Донецькій області не вжито заходів щодо реалізації владних повноважень, що створює загрозу порушення інтересів держави щодо поновлення права користування у спосіб, який суперечить вимогам закону.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.05.2018 апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17 - залишено без руху. Зобов'язано Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:

- надіслати копію доданих до апеляційної скарги документів Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області та Фермерському господарству «Кредо» відповідно до вимог ст. 259 Господарського процесуального кодексу України, та надати до Донецького апеляційного господарського суду докази надсилання листом з описом вкладення;

- надати письмові обґрунтування, в чому саме полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а також щодо наявності визначених законом підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в суді.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17.

Від ФГ «Кредо» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області надало письмові пояснення на апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, в яких підтримало вимоги апеляційної скарги, просило задовольнити її в повному обсязі; скасувати рішення Господарського суду Донецької області віл 22.02.2018; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2018 зупинено апеляційне провадження у справі №905/2332/17 за апеляційною скаргою Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17 до закінчення перегляду у касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №920/739/17.

Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018 з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи №905/2332/17.

Згідно з п.п.8 п.1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 №295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та суддів Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№185 (6940) від 03.10.2018) було розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів», у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом, доручено відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 для розгляду справи №905/2332/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 прийнято справу №905/2332/17 до провадження Східного апеляційного господарського суду. Зобов'язано учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду судового рішення у справі №920/739/17.

Від ФГ «Кредо» надійшла заява, в якій повідомлено про те, що постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 касаційну скаргу ПП «Карла Маркса-2» - задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 у справі №920/739/17 скасовано, а рішення Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 залишено в силі. Вказана постанова Верховного Суду у справі №920/739/17 роздрукована з Єдиного реєстру судових рішень та долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 поновлено провадження у справі; розгляд справи призначено на 14.01.2019 о 10:00 год.; ухвалено учасникам справи надати апеляційному суду письмові пояснення із викладенням своєї правової позиції по справі з урахуванням висновків Верховного Суду.

Від Прокуратури Донецької області надійшли пояснення (вх.№187 від 09.01.2019), в яких зазначено, що Заступник прокурора Донецької області погоджується із задоволеними вимогами позивача щодо визнання поновленим договору оренди землі від 15.02.2012 між Криволуцькою сільською радою та ФГ «Кредо» на той самий строк і на тих самих умовах. Проте, у позовній заяві позивачем також запропоновано змінити умови договору оренди землі щодо строку дії договору, а не укласти угоду за наслідками поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах. Отже, суд, визнавши укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, на власний розсуд вирішив питання розпорядження майном без згоди власника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 оголошено перерву у розгляді справи №905/2332/17 до 28.01.2019 12:30 год.

В судове засідання Східного апеляційного господарського суду 28.01.2019 представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області отримало ухвалу суду про призначення слухання справи на 28.01.2019 - 18.01.2019.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи шляхом надіслання копій ухвал про призначення справи до розгляду на юридичні адреси учасників справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 28.01.2019 прокурор вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник позивача вимоги проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації від 18.06.2008 №290 «Про деякі земельні питання у Краснолиманському районі» (із змінами та доповненнями, внесеними розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації від 24.01.2011 №24) доручено Краснолиманській міській раді на термін повноваження ради VI скликання здійснювати вилучення (викуп), надання в постійне користування, продаж, передачу у власність (оренду) громадянам та юридичним особам земельних ділянок за межами населених пунктів на території Краснолиманського району у порядку, встановленому Земельним кодексом України, для цілей, зокрема, сільськогосподарського використання (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі з метою організації фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, підсобного сільського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби).

15.02.2012 між Криволуцькою сільською радою (орендодавець) та ФГ «Кредо» (орендар, позивач) укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 05.01.2012 №6/12-1028, яка знаходиться на території Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів. (п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер :05:000:0285, загальною площею 109,6497 га сільськогосподарських земель у т.ч. сільськогосподарські угіддя - рілля - 109,6497 га. (п. 2 договору).

Грошова оцінка земельної ділянки становить: 2120783,87 грн. (п. 5 договору).

Договір укладено на 5 років починаючи з дати його реєстрації. Якщо не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору орендодавець, або орендар, письмово не повідомили про намір його розірвання, то договір автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний в цьому пункті. Строк дії договору може поновлюватися неодноразово, без явки орендаря до орендодавця. (п. 8 договору).

Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі (згідно рішення Криволуцької сільської ради від 20.04.2011 №6/7-76) у розмірі 16447,46 грн. згідно розрахунку (додаток №2 до постанови КМУ від 13.12.2006 №1724). (п. 9 договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження цього дії (п. 10 договору).

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем (звітного податкового місяця). (п. 11. Договору).

Розмір орендної плати змінюється на підставі дії постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 №783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель» при застосуванні коефіцієнту індексації. Розрахунок розміру орендної плати проводиться щорічно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 №1724. Орендна плата вноситься орендарем на рахунок орендодавця без укладення додаткових угод. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни ставок орендної плати; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 12 договору).

Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського (резервного фонду) Криволуцької сільської ради. Умови збереження стану об'єкту оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням (п.п. 14,15,16 договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється упродовж 7 діб після реєстрації цього договору за актом приймання - передачі. (п. 19 договору).

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. (п. 20 договору).

Права орендодавця: контролювати використання земельної ділянки за цільовим призначенням, вилучення земельної ділянки за умов порушення земельного законодавства (за умови попереднього повідомлення). Обов'язки орендодавця: не перешкоджати використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, не втручатись в господарську діяльність орендаря, своєчасно сповіщати орендаря про зміни в чинному законодавстві України, попереджати орендаря про порушення земельного законодавства (якщо такі порушення мають місце) та встановлювати реальний термін для його припинення, передати земельну ділянку у строк, визначений в п. 19 цього договору. (п. п.27, 28 договору).

Права орендаря: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, самостійно господарювати на земельній ділянці, передавати земельну ділянку в суборенду на умовах ст. 8 Закону України «Про оренду землі», перехід права на оренду земельної ділянки відбувається на підставі ст. 7 Закону України «Про оренду землі» та чинного законодавства. Обов'язки орендаря: в 5-ти денний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки надати копію договору відповідному органу ДПІ; виконувати обов'язки землекористувача згідно ст. 96 Земельного кодексу України. (п.п. 29, 30 договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку. (п. 33 договору).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; в інших випадках, передбачених законом. (п. 34 договору).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 38 договору).

Договір зареєстрований управлінням Держкомзему у місті Красний Лиман, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.03.2012 №01965.

Додатками до договору є «План (схема) меж земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0285», «Розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена ФГ «Кредо» для ведення товарного сільськогосподарського господарства за межами населених пунктів на території Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області».

15.02.2012 Криволуцька сільська рада передала, а позивач прийняв земельну ділянку загальною площею 109,6497 га строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів.

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 09.11.2017 земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :05:000:0285, яка знаходиться у користуванні ФГ «Кредо», відноситься до державної форми власності.

Відповідно до рішення Краснолиманської міської ради від 17.11.2015 №7/1-8 «Про припинення діяльності сільських та селищних рад» (зі змінами, внесеними рішенням Краснолиманської міської рад від 27.11.2015 №7/1-13) припинено шляхом реорганізації (приєднання до Краснолиманської міської ради Донецької області) в т.ч. Криволуцьку сільську раду, визначено Краснолиманську міську раду правонаступником активів та пасивів всіх майнових прав та обов'язків сільських рад, що об'єдналися.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-УІ (набрав чинності 01.01.2013), Постанови КМУ «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10.09.2014 №442, Постанови КМУ «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» від 14.01.2015 № 5, пп. 13 п. 4 Положення про ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством України, на території Донецької області здійснюється ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (відповідач).

13.03.2017 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив продовжити термін дії договору оренди землі від 15.03.2012 за №01965 згідно п. 8 договору з огляду на відсутність повідомлення сторін про його розірвання. Вказаний лист одержаний відповідачем тією ж датою, про що свідчить відповідна відмітка відповідача на листі.

У відповідь на вказаний лист позивача відповідач надав позивачу лист від 23.03.2017 №28-5-0.63-2650/2-17 «Щодо поновлення договорів оренди земельної ділянки», в якому заперечив проти поновлення договору оренди землі з посиланням на те, що звернення позивача з листом від 13.03.2017 відбулось з порушенням вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі» та на закінчення терміну договору. Також у листі зазначено про необхідність повернення земельної ділянки за актом приймання - передачі не пізніше семи днів з моменту втрати чинності цього договору оренди згідно п. 2.4 договору, та про можливість реалізації права користування даної земельною ділянкою в порядку ст. 134 Земельного кодексу України.

У відповідь на вказаний лист відповідача позивач надав відповідачу лист від 26.06.2017 №27, в якому посилається на незаконність висновків відповідача щодо закінчення терміну договору з огляду на те, що згідно з умовами п. 8 договору передбачено його автоматичне продовження у разі відсутності намірів сторін щодо його розірвання та на те, що жодних повідомлень відповідача про розірвання договору на адресу позивача не надходило. Вказаний лист одержаний відповідачем тією ж датою, про що свідчить відповідна відмітка відповідача на листі.

Також, позивач надав відповідачу лист від 26.06.2017 №28, в якому просив змінити строк дії договору оренди землі з 5 років на 7 років із врахуванням вимог ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі». Вказаний лист одержаний відповідачем тією ж датою, про що свідчить відповідна відмітка відповідача на листі.

У відповідь на вказані листи позивача відповідач надав позивачу лист від 11.07.2017 №17-5-0.63-6383/2-17 про відмову у поновленні договору оренди землі, з огляду на звернення позивача з порушенням умов п. 8 договору, згідно з яким після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у такому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, та вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі». Також у листі зазначено про необхідність повернення земельної ділянки за актом приймання - передачі не пізніше семи днів з моменту втрати чинності цього договору оренди згідно п. 22 договору, та про можливість реалізації права користування даної земельною ділянкою в порядку ст. 134 Земельного кодексу України.

31.07.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №34 про непогодження з висновками відповідача, викладеними у листі від 11.07.2017 №17-5-0.63-6383/2-17, з огляду на те, що, по - перше, зміст п.п. 8 та 22 договору, на які посилається відповідач, мають інший зміст; по - друге, згідно умов п. 8 договору передбачено автоматичне продовження його строку, а тому не вбачається доцільним використання переважного права. Також у листі позивач зазначив про необхідність приведення договору оренди землі у відповідність до чинного законодавства щодо терміну договору та орендної плати. Вказаний лист одержаний відповідачем тією ж датою, про що свідчить відповідна відмітка відповідача на листі.

05.09.2017 позивач звернувся до відповідача з повідомленням №42 щодо поновлення (продовження) договору оренди земельної ділянки відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у зв'язку з продовженням користування земельною ділянкою. Разом з повідомленням для погодження відповідачу надано проект додаткової угоди на 2 арк. Вказане повідомлення разом з додатковою угодою одержані відповідачем тією ж датою, про що свідчить відповідна відмітка відповідача на листі.

У відповідь на вказане повідомлення позивача відповідач надав позивачу лист від 13.09.2017 №27-5-0.63-8107/2-17 про відмову у поновленні договору оренди землі, з огляду на звернення позивача з порушенням умов п. 8 договору, згідно з яким після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у такому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, та вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі». Також у листі зазначено про те, що чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення договору оренди землі, а реалізація визначеного законом переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування та потребує додержання порядку, передбаченого законодавством для укладення договорів оренди землі. Крім того, відповідач зазначив про необхідність повернення земельної ділянки за актом приймання - передачі не пізніше семи днів з моменту втрати чинності цього договору оренди згідно п. 20 договору.

Згідно з довідкою ГУ ДФС у Донецькій області від 15.09.2017 №189/10/05-17-08 заборгованість з оплати оренди земельних ділянок станом на 15.09.2017 у ФГ «Кредо» відсутня.

Також в матеріалах справи наявні платіжні доручення про сплату позивачем орендної плати за період січень - грудень 2017 року, а саме: платіжні доручення №51 від 21.02.2017, №75 від 22.03.2017, №108 від 07.04.2017, №279 від 07.09.2017, №309 від 06.10.2017, №349 від 06.11.2017, №373 від 22.11.2017, №417 від 07.12.2017.

Посилаючись на наявність підстав для поновлення договору оренди землі на строк 10 років на тих самих умовах, які були передбачені договором, а також для укладення відповідної додаткової угоди до нього в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» з огляду на те, що після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою та належно виконував свої зобов'язання за договором, позивач звернувся до Господарського суду Донецької області із позовом, в якому (із врахуванням заяви ФГ «Кредо» за вх. № 2996/18 від 08.02.2018) просить суд:

- визнати поновленим договір оренди землі від 15.02.2012, укладений між Криволуцькою сільською радою та ФГ «Кредо» (кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0285, загальна площа земельної ділянки 109,6497 га), до 15.03.2027р. на тих самих умовах, які передбачені умовами цього договору;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, без прийняття попереднього рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з ФГ «Кредо» додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 15.02.2012, запис про державну реєстрацію договору вчинений в Державному реєстрі земель 15.03.2012 за № 01965, строком до 15.03.2027 на тих самих умовах, які передбачені умовами цього договору оренди, а саме:

« 1.Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 15.03.2012 № 01965).

2.Внести зміни до договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація від 15.03.2012 № 01965.

2.1. Розділ вісім «Строк дії договору» змінити та викласти в наступній редакції: «Строк дії договору оренди продовжити на 10 років. Після закінчення строку договору «Орендар», у разі належного виконання обов'язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк. «Орендар» зобов'язаний повідомити «Орендодавця» про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяці (але не пізніше, ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа - повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення Договору здійснюється на підставі ухваленого «Орендодавцем» відповідного рішення».

2.2. Перший абзац розділу «Орендна плата» викласти у наступній редакції: «Річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі за 2017 в розмірі 95358,92 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії. Орендна плата не може бути меншою 3% від нормативної грошової оцінки.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.

Річна орендна плата за користування земельною ділянкою за період з дати закінчення договору оренди земельної ділянки до укладання цієї додатковї угоди проводиться «Орендарем» відповідно до Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями).

Строки не є сталими і можуть змінюватися до вимог чинного законодавства України».

3.Копія цієї додаткової угоди у 5-денний термін від дня державної реєстрації надається «Орендарем» до відповідної державної податкової інспекції міста.

4.Всі інші умови вищезазначеного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними».

Суд першої інстанції, розглянувши справу, дійшов висновку про те, що на підставі п. 8 договору та в силу вимог ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі від 15.02.2012 (зареєстрований 15.03.2012 за №01965) є поновленим на той самий строк, і на тих самих умовах. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання поновленим договору оренди землі від 15.02.2012 (зареєстрований Управлінням Держкомзему у місті Красний Лиман у Державному реєстрі земель 15.03.2012 за №1965) між Криволуцькою сільською радою та ФГ «Кредо» на той самий строк і на тих самих умовах, а додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 15.02.2012 (зареєстрований Управлінням Держкомзему у місті Красний Лиман у Державному реєстрі земель 15.03.2012 за 1965) між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області та ФГ «Кредо» визнав укладеною у редакції, зазначеній в резолютивній частині рішення.

Досліджуючи обставини справи та норми законодавства, які підлягають застосуванню у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» визначає істотними умовами договору оренди землі, зокрема, строк дії договору оренди.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.ч. 1 - 5 вказаної статті).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч.ч. 6 - 10 вказаної статті).

Отже, стаття 33 вказаного закону фактично об'єднує два випадки поновлення договору оренди землі: 1) на підставі частин 1 - 5; 2) та на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У першому випадку орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами укласти договір оренди землі після його припинення. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У другому випадку поновлення договору відбувається за наявності таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Таким чином, норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди.

Як вище встановлено судом, та що не заперечується відповідачем, після закінчення договору оренди землі позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, що знаходиться на території Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів, площею 109,6497 га. Також позивач сплачує за користування цією земельною ділянкою орендну плату, що підтверджується платіжними дорученнями та довідкою ГУ ДФС у Донецькій області. Згідно з листом громади Криволуцького старостинського округу Лиманської міської ради Донецької області від 18.05.2017 №148/02-18 позивач є відповідальним землекористувачем, своєчасно сплачує орендну плату за землю, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримується екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів.

Поряд з цим, господарським судом встановлено, що у листі від 23.03.2017 №28-5-0.63-2650/2-17 відповідач заперечив проти поновлення договору оренди землі. Вказаний лист одержаний позивачем, що вбачається зі змісту листа позивача №27 від 26.06.2017. Однак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що ні зі змісту листа позивача №27 від 26.06.2017, ні з матеріалів справи не вбачається за можливе встановити дату відправлення відповідачем листа від 23.03.2017 №28-5-0.63-2650/2-17 та дату одержання його позивачем. При цьому, надані відповідачем витяги з Автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ СТЕП 2.0» свідчать лише про реєстрацію листа від 23.03.2017 № 28-5-0.63-2650/2-17, але жодним чином не підтверджують відправлення цього листа позивачу, а отже і повідомлення останнього (доведення до його відома) протягом місяця після закінчення строку договору про наявність заперечень проти його поновлення. Інші листи відповідача надіслані позивачу понад 3 місяця після закінчення строку договору оренди.

Крім того, умовами п. 8 договору передбачено автоматичне продовження договору за умови відсутності письмових повідомлень сторін про намір розірвання договору, заявлених не пізніше 30 днів до закінчення його строку. Такі письмові повідомлення сторін у матеріалах справи відсутні.

Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутнє заперечення орендодавця на продовження дії договору оренди землі.

За викладених обставин, договір оренди земельної ділянки від 15.02.2012 (зареєстрований Управлінням Держкомзему у місті Красний Лиман у Державному реєстрі земель 15.03.2012р. за № 1965) є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, зазначеній в резолютивній частині рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Що стосується питання належності/неналежності обраного позивачем способу захисту свого права/інтересу та посилань апелянта на вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог, слід виходити з такого.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Отже, суд зобов'язаний з'ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Саме по собі формулювання позовної вимоги, без з'ясування судом зазначених обставин, не є підставою для припинення провадження у справі або для беззаперечної відмови у задоволенні позову.

При цьому, відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його «ефективність» з точки зору ст. 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015).

Отже, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з урахуванням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції.

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії «ефективності» таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Враховуючи викладене, а також з огляду на приписи ст. 5 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У зв'язку з наведеним, відхиляється довід скаржника про те, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого права, а суд першої інстанції здійснив вихід за межі позовних вимог.

Відповідна правова позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в постанові 07.02.2018 у справі № 923/970/16.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних вимог, оскільки доводи, викладені апелянтом не спростовують вищенаведених висновків.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 22.02.2018 у справі №905/2332/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.02.2019.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук