ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.2019 м. Ужгород Справа № 907/679/18

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом фізичної особи-підприємця Браєр Йосипа Йосиповича, м. Хуст

до фізичної особи-підприємця Пудинець Павла Івановича, с. Ізки, Міжгірський р-н

про стягнення 11 242,26 грн., в т.ч. основний борг та пеня

представники сторін:

позивача - Грица Я. М., представник за довіреністю

відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу від 23.03. 18 в частині оплати вартості поставленого йому товару, в результаті чого виникла заборгованість відповідача перед позивачем на суму 10 504,10 грн., що становить предмет позовних вимог у даній справі в частині основного боргу. Наполягає також на стягненні нарахованої за прострочення грошових зобов'язань пені - на суму 738,16 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до позовної заяви документами.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи (повідомлення про вручення відповідачеві поштового відправлення суду від 17.12.18 міститься у матеріалах справи), письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив.

За наведених обставин вважається, що відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у судовому розгляді справи, подати суду пояснення власної позиції по суті спору, тому суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

26.03.18 сторони у справі уклали договір купівлі-продажу № 8790, за змістом якого (п. 1.1.) продавець - позивач у справі - зобов'язався продавати покупцю - відповідачу у справі, який, у свою чергу, зобов'язався приймати та оплачувати в порядку та в терміни, вказані в договорі, товари народного споживання в кількості, асортименті та за цінами зазначеними в товаросупровідних документах на товар (товаротранспортні накладні, податкові накладні), які є невід'ємними частинами цього договору.

За умовами договору (п.п. 4.1- 4.4) ціни на товар встановлюються продавцем та попередньо погоджуються з Покупцем; ціна товару при кожному його відвантаженні покупцю фіксується в товаросупровідних документах; покупець сплачує кошти за отриманий товар у момент відвантаження товару; засобом оплати є гривня; товар може бути відпущений з відстрочкою оплати до 7календарних днів, від дати поставки товару зазначеної в товаро-транспортних накладних.

За невиконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть встановлену законодавством України відповідальність. У випадку прострочення встановлених в цьому договорі термінів оплати покупець зобов'язується сплатити крім вартості відвантаженого товару та заподіяних збитків пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми переданого по накладній товару за кожен день прострочення (п.п. 5.1, 5.2).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 13504,49 грн., що підтверджено долученими до матеріалів справи накладними № 30-12109 від 04.04. 18 на суму 7871,00 грн., № 30-12110 від 04.04. 18 на суму 207,41 грн., № 30-12111 від 04.04.18 на суму 519,50 грн., № 30-12112 від 04.04. 18 на суму 1842,80 грн., № 30-12113 від 04.04.18 на суму 561,30 грн., № 30-16822 від 27.04.18 на суму 789,00 грн., № 30-16823 від 27.04.18 на суму 462,78 грн., № 30- 19329 від 02.05.18 на суму 74,40 грн., № 30-19335 від 02.05.18 на суму 565,80 грн., № 30- 9330 від 02.05.18 на суму 610,50 грн.

Відповідач на протязі травня-червня 2018р. частково оплатив вартість шляхом поповнення карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», що належить позивачу, тобто не оплатив повної вартості товарів у порядку та строки передбачені договором та у порядку досудового врегулювання (02.07.18р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію №114, за змістом якої просив здійснити оплату суми боргу, на яку відповідач відповіді не надав та не здійснив розрахунку за поставлені товари).

За таких обставин виникла заборгованість відповідача перед позивачем на суму 10504,10 грн. в частині основного боргу, яка підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем у ході судового розгляду справи.

Суд, вирішуючи дану справу, керується відповідними приписами цивільного та господарського права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб'єктного складу.

Так, приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання, якими є сторони у даній справі, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір купівлю-продаж.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Частиною першою ст. 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно приписів ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За таких фактичних обставин справи та з огляду на наведені норми цивільного та господарського законодавства, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар на суму 10504,10 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині пені нарахованої позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань за період з 14.05.2018р. по 27.07.2018р. на суму 738,16 грн. акож підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача за умовами договору та на підставі ст. 549 ЦК України.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 11242,26 грн.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати - судовий збір сплачений позивачем при поданні позову на суму 1762,00 грн. - належить відшкодувати останньому за рахунок відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 73, 74, 86, 129, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю .

1.1. Стягнути з фізичної особи-Пудинець Павла Івановича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця Браєр Йосипа Йосиповича (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) заборгованість на суму 11242,26 грн. (одинадцять тисяч двісті сорок дві грн. 26 коп.), включаючи основний борг і пеню, та у відшкодування судових витрат - суму 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 25.01.19

Суддя Ушак І.Г.