ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року

м. Черкаси справа № 925/660/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю прокурора Головні І.Я. за посвідченням, представників: першого позивача ОСОБА_1 за довіреністю, другого позивача - не зявився, відповідача ОСОБА_2 адвокат за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_3 управління Держгеокадастру в Черкаській області та Моринської сільської ради до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" про стягнення 215528,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 215528,46 гривень неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування земельною ділянкою у звязку із її неповерненням.

В обґрунтування позову прокурор вказав на наступні обставини.

Корсунь-Шевченківська районна державна адміністрація та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» 01.11.2006 укладено договір оренди землі (далі - Договір). Даний договір зареєстрований 24.11.2006 у Корсунь-Шевченківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 00.

Відповідно до Договору та акту прийому передачі земельної ділянки, яка розташована в адмінмежах Виграївської сільської ради від 01.11.2006 в оренду передавалася земельна ділянка, загальною площею 95,9 га ріллі, з них: 71,3 га ріллі та 24,6 га землі резервного фонду .

Пункт 8 Договору передбачає, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З урахуванням укладених додаткових угод строк дії договору сторонами продовжено до 01.11.2016. Однак після закінчення строку дії договору відповідач земельну ділянку не повернув. Тому прокурор вимагає стягнути з відповідача на користь позивача, передбачену законом подвійну орендну плату.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказав наступне.

Після закінчення дії строку дії договору відповідач продовжив використовувати земельну ділянку, що відповідало умовам цього договору. При цьому відповідач сплачував орендну плату на умовах договору до повернення земельної ділянки.

Земельні ділянки, які є обєктом спору на даний час перебувають у комунальній власності власності обєднаної територіальної громади Моринської сільської ради, тому прокурор не вірно визначив позивачем ГУ Держгеокадастру у Черкаській обл.

У судовому засіданні:

Прокурор позов підтримав, із названих у позові підстав.

Представник першого позивача позов підтримала з підстав, названих прокурором.

Представник другого позивача у судове засідання не зявився, свою позицію щодо заявлених прокурором вимог суду не назвав.

Представник відповідача проти позову заперечив з названих у відзиві та додаткових поясненнях підстав.

Заслухавши представників прокурора та учасників справи, суд встановив наступне.

Корсунь-Шевченківська районна державна адміністрація та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» 01.11.2006 уклали договір оренди землі (далі - Договір). Даний договір зареєстрований 24.11.2006 у Корсунь-Шевченківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 00.

Відповідно до Договору та акту прийому передачі земельної ділянки, яка розташована в адмінмежах Виграївської сільської ради від 01.11.2006 в оренду передавалася земельна ділянка, загальною площею 95,9 га ріллі, з них: 71,3 га ріллі та 24,6 га землі резервного фонду .

Пункт 8 Договору передбачає, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Між Корсунь-Шевченківською районною адміністрацією та СТОВ Агрофірма "Корсунь" були підписані зміни до договору оренди, у відповідності до яких в оренду передається земельна ділянка площею 93,72 га, в тому числі: землі запасу - 71,3 га ( рілля), резервний фонд - 22,42 га (рілля), які зареєстровано у Корсунь-Шевченківському відділі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.07.2007 за № 6.

Договором про внесення змін до договору оренди землі від 24.06.2009 сторонами було погоджено строк дії договору - до 01.11.2016 з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Договір зареєстрований у Корсунь-Шевченківському районному відділ ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 24.06.2009 за №34.

СТОВ «Агрофірма «Корсунь» на адресу ОСОБА_3 управління Держгеокадастру в Черкаській області було направлено заяву № 215 від 05.10.2015 про використання ним переважного права на поновлення договору оренди укладеного між Корсунь-Шевченківською районною державною адміністрацією та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корсунь» від 01.11.2006 зареєстрованих за № 00 від 24.11.2006 зі змінами, відповідно до розпорядження голови Корсунь - Шевченківськівської райдержадміністрації № 225 від 25.06.2007, зареєстрованими за № 06 від 04,07.2007.

Листом від 10.11.201 № 15388/2-16 СТОВ «Агрофірма «Корсунь» було відмовлено в поновленні договору, оскільки, зокрема, площі земельних ділянок наданих в оренду змінились.

У 2017 році заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області, звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах держави в особі ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Черкаській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про зобов'язання повернути земельну ділянку.

За результатами розгляду вказаної позовної заяви господарським судом Черкаської області 09.11.2017 провадження у справі № 925/1201/17 припинено на підставі п. 1-І Ч.1 ст. 80 ГПК України. Судом встановлені наступні обставини.

Із поданих прокурором та відповідачем, СТОВ «Агрофірма «Корсунь» документів вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, надіслало відповідачу, СТОВ «Агрофірма «Корсунь», із листом від 15.08.2017 акт приймання - передачі земельної ділянки, який відповідач підписав та 28.08.2017 надіслав позивачу. Цей акт із супровідним листом відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру в Черкаській області отримало 30.08.2017.

Згідно даних податкової декларації за 2016 рік (звітна), поданої СТОВ «Агрофірма «Корсунь» до Корсунь-Шевченківської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області 03.02.2016 за вказану земельну ділянку нарахована річна сума орендної плати за землю 131113,15 грн., з розрахунку 10926, 10 грн. щомісячно. Розмір орендної плати - 4,5% річних.

Також судом встановлено, що до закінчення строку дії договору, у вересні 2016 року відповідачем зібрано урожай сої, після чого підготовлено земельні ділянки до посіву та у вересні-жовтні 2016 року посіяно озимі культури. Станом на дату закінчення строку дії договору оренди, земельні ділянки на території Виграївської сільської ради, що орієнтовно відповідають обєкту оренди, були засіяні.

У звязку з відмовою ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, СТОВ «Агрофірма Корсунь» зверталось до Господарського суду Черкаської області із вимогою про визнання переважного права та поновлення договору оренди землі (справа №925/1577/16).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.02.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Рішенням Київського апеляційного Господарського суду від 07.06.2017 апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Протягом розгляду судами спору, між СТОВ «Агрофірма Корсунь» та ГУ Держгеокадастру в Черкаській області відбувалось погодження умов повернення земельної ділянки. Так, ГУ Держземагентства направило для підписання акти приймання-передачі, які містили численні помилки щодо обєкту оренди та дати вчинення. Товариство листом від 11.07.2017 зверталось до управління з проханням надати коректні акти.

Відповідач зібрав урожай озимих культур посіяних до закінчення строку дії договору оренди вже в 2017р. а після набрання законної сили рішення господарського суду Черкаської області у справі №№925/1577/16 повернув орендовану земельну ділянку. Акт приймання-передачі земельної ділянки, який надійшов відповідачу 24.08.2017, був підписаний та направлений до ГУ Держземагентства в Черкаській області 28.08.2017.

Із податкових декларацій з плати за землю за 2016 рік вбачається, що СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплачувало орендну плату за договором оренди від 01.11.2006 протягом всього 2016 року. В тому числі, товариством внесено орендну плату за листопад та грудень 2016 року в розмірі 10 926, 10 грн. за кожний календарний місяць.

01.02.2017 між СТОВ «Агрофірма Корсунь» та Виграївською сільською радою укладено договір по сплаті за землю №2, предметом якого є плата за користування земельними ділянками, які були обєктом оренди за договором оренди від 01.11.2006. Згідно п.1.1. договору №2 від 01.02.2017, землекористувач зобовязується сплачувати кошти за використання земель розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області на рахунок Виграївської сільської ради, яка є Отримувачем бюджетних коштів визначена Бюджетним кодексом України.

Згідно п.2.2. договору №2 від 01.02.2017, розмір плати за користування встановлено в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки.

Із податкових декларацій з плати за землю за 2017 рік вбачається, що СТОВ «Агрофірма Корсунь» вносило плату за користування земельними ділянками на території Виграївської сільської ради протягом 2017 року.

При цьому, в рядку 1.1. розділу ІІ Декларації вказано розмір ділянки 119,1270 га. В зазначену площу увійшли всі земельні ділянки за які вносилась плата згідно договору №2 від 01.02.2017, в тому числі ті ділянки, що були обєктом оренди за договором від 01.11.2006. Як було зазначено вище, Додаток 1 до зазначеного договору містить перелік земельних ділянок за які вноситься плата із зазначенням площі, кадастрового номера, відсоткової ставки оренди, розміру нормативної грошової оцінки.

Із податкових декларацій за 2017 рік та договору №2 від 01.02.2017 вбачається, що відповідач протягом січня серпня 2017 року продовжував оплату користування земельними ділянками, які були обєктом оренди за договором оренди від 01.11.2006. При цьому, в 2017 році оплата проводилась за збільшеною ставкою 5%, а саме по 12 140, 10 грн. в місяць.

Отже, із комплексного аналізу податкових декларацій з плати за землю за 2016 та 2017 роки, а також з урахуванням положень договору по сплаті плати за землю №2 від 01.02.2017 вбачається, що СТОВ «Агрофірма Корсунь» оплатило користування спірними земельними ділянками за період листопад 2016 року серпень 2017 року, тобто за період 300 днів після закінчення строку дії договору оренди землі від 01.11.2006 на який прокурором нараховано неустойку.

Всього, за користування спірними земельними ділянками, протягом 300 днів після закінчення строку дії договору оренди землі від 01.11.2006, відповідачем сплачено 118 973, 00 грн.

Відповідно до вимог Ч.2 СТ.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно Інформаційного листа ВГС України від 27.10.2014 №01-06/1666/14, для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України, суду необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов'язку не виконав. Для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов'язання, відповідно до вимог ст.614 ЦК України.

Згідно постанови ВС України від 02.09.2014 у справі №927/1215/13, для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов'язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України.

Згідно ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Суд вважає, що наведені вищенаведені обставини свідчать про відсутність у діях відповідача наміру на безпідставне утримання земельної ділянки, тобто вини, що робить неможливим застосування ч.2 ст.785 ЦК України.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд враховує також наступне.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор обгрунтовував свою участь тим, що: порушено інтерес держави як власника землі, ГУ Держгеокадастру є уповноваженим державним органом в даних відносинах, ГУ Держгеокадастру не забезпечує захист інтересів держави.

Однак з матеріалів справи вбачається, що земельні ділянки, які є обєктом спору на даний час перебувають у комунальній власності власності обєднаної територіальної громади Моринської сільської ради.

Тобто, держава Україна не є власником відповідних земельних ділянок, а ГУ Держгеокадастру в Черкаській області не є розпорядником земель. Кошти за користування земельними ділянками у вигляді орендної плати не мають стосунку до Державного бюджету, оскільки згідно ст.10, 265 ПК України зараховуються безпосередньо до місцевого бюджету бюджету Моринської сільської ради.

У своїх рішеннях, Верховний Суд висловлює правову позицію про те, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо) (п.13 постанови від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, п.12 постанови від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17, п.16 постанови від 04.09.2018 у справі № 915/1279/17,п.16 постанови від 04.09.2018 у справі № 915/1284/17, п.15 постанови №915/1283/17).

При цьому, у разі порушення права на земельну ділянку його захист здійснюється власником земельної ділянки або її землекористувачем, а відповідно право на звернення із таким позовом належить власнику, землекористувачу цієї ділянки або особі, яка відповідно до законодавства уповноважена та має право в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача звертатись за захистом його порушеного права із одночасним обґрунтуванням в позовній заяві підстав для звернення уповноваженої особи із позовом в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача (п.15 постанови ВС від 23.10.2018 у справі №903/857/17).

Таким чином, у разі звернення до суду встановленню та доведенню підлягають, в тому числі факти порушення цивільних прав або інтересів особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом.

Виходячи з викладеного прокурор невірно визначив у даному позові позивача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

Таким чином суд приходить до висновку про позов прокурора є безпідставним та не обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 04.02.2019.

СУДДЯ К.І.Довгань