ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/330/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НАБАТ м. Київ

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2018 р.

по справі № 915/330/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НАБАТ м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю -ОСОБА_2- Миколаївська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Нікоагро Трейд м. Миколаїв

про зобовязання повернути насіння соняшника сорт другий репродукція ДСТУ 7011:2009 загальною кількістю 62 тони 850 кг на суму 678 780,00 грн.

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3

час та місце ухвалення рішення: 20.09.2018 р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НАБАТ м. Київ на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2018 р. по справі № 915/330/18 та призначено її до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НАБАТ м. Київ по Одеській області розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В квітні 2018 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст про зобов'язання повернути насіння соняшника: сорт другий репродукція ДСТУ 7011:2009 загальною кількістю 62 тони 850 кілограмів на суму 678 780 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на укладений з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд" с. Кам'яний Міст в усній формі договір купівлі продажу насіння соняшника за ціною 10 800 грн. (в т. ч. ПДВ) за 1 тону. Товар за усною домовленістю належало доставити за адресою: Миколаївська область, Першотравневий район, с. Кам'яний Міст, вул. Космонавтів, 1а.

За період з 24.01.2017 р. по 30.01.2017 р. до прохідної елеватора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст трьома автомобілями було доставлено насіння соняшника загальною вагою 62 тони 880 кг.

Повноважений представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд" на елеватор не приїхав, насіння соняшника не прийняв.

Скориставшись відсутністю повноважних представників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст дало вказівку водіям відвантажити насіння на території елеватора.

На звернення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ з вимогою повернути насіння соняшника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст відповіло письмовою відмовою, посилаючись на відсутність договірних відносин з позивачем.

Позивач стверджує, що у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст не було правових підстав приймати у позивача насіння соняшника, а тому це насіння є таким, що набуте відповідачем без достатньої правової підстави, і підлягає поверненню власнику на підставі ст. 1212 ЦК України.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст проти позову заперечило, зазначивши, що правовідносини між ним та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд" врегульовано договором складського зберігання від 22.12.2016 р. № 56.

Враховуючи те, що у всіх трьох товарно транспортних накладних від 24.01.2017 р., на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вантажоодержувачем зазначено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд" відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято насіння соняшника від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ.

В подальшому, одержане від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ насіння соняшника було відвантажене на вимогу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд".

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2018 р. у справі № 915/330/18 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним було відвантажено на елеватор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст насіння соняшника з тими родовими ознаками (насіння соняшника сорт другий репродукція ДСТУ 7011:2009), яке він просить повернути.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2018 р. у справі № 915/330/18, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ оскаржило його Південно західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та на неповне дослідження обставин справи, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 ч. 2 цієї норми підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу приписів ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 626 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2017 р. на підставі трьох товарно транспортних накладних за № 1, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ відвантажило на елеватор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "- ОСОБА_2 ОСОБА_2 -" с. Кам'яний Міст для вантажоодержувача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд" соняшник насипом у кількості 62 тони 850 кг.

Факт прийняття цього соняшника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "- ОСОБА_2 ОСОБА_2 -" с. Кам'яний Міст не заперечується і додатково підтверджується наявними в матеріалах справи картками аналізу зерна та реєстрами на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку від 25.01.2017 р. № 612, від 27.01.2017 р. № 613, від 30.01.2017 р. № 614 (а. с. 69-71).

Листом - вимогою від 02.02.2017 р. № 11 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ повідомило ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2 ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст про необхідність повернути соняшник протягом семи календарних днів з дати отримання цієї вимоги.

Листом від 31.05.2017 р. № 246 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "- ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст повідомило позивача у справі про те, що між ними не було договірних відносин. Картка по зберіганню соняшника не відкривалась.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2 ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст попри відсутність укладених з позивачем у справі цивільно правових правочинів або договорів прийнято на зберігання соняшник у кількості 62 тони 850 кг.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, з огляду на приписи наведеної норми та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ є законними та обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач наполягав на тому, що прийняття та збереження одержаного ним від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ соняшника відбувалось відповідно до договору складського зберігання від 22.12.2016 р. № 56, укладеного з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд", а тому правові підстави для повернення цього майна відповідно до ст. 1212 ЦК України відсутні.

З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 та ст. 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

22.12.2016 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст (зерновий склад) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікоагро Трейд" м. Миколаїв (поклажодавець) укладено договір № 56 складського зберігання.

Відповідно до п.1.1 договору поклажодавець на умовах цього договру зобовязується передати, а зерновий склад зобовязується прийняти на зберігання за заліковою вагою зернові, зернобобові, крупяні, та олійні культури (надалі - зерно), а саме, 600 тон соняшника в термін з 16.01.2017 р. по 01.05.2017 р.

Надавати додаткові послуги, передбачені в додатку № 1 до цього договору, і в установлений термін повернути зерно поклажодавцю або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим договором та законодавством України.

Пунктами 1.2 1.8 договору встановлено, що назва зерна, що передається на зберігання, його фізична, залікова вага та його якісні показники зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом поклажодавцю.

Зерно передається поклажодавцем на зберігання і приймається зерновим складом за адресою: 55232, Україна, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с-ще Кам'яний Міст, вул. Космонавтів, 1а.

Приймання та відвантаження зерна проводиться згідно попередніх домовленостей між поклажодавцем та зерновим складом, з урахуванням пунктів 1.1, 3.4 та 3.5 даного договору.

Доставка зерна поклажодавцем на зерновий склад здійснюється автомобільним транспортом, відвантаження зерна - автомобільним або залізничним транспортом. Зерно поклажодавця, що зберігається за даним договором, є знеособленим.

Передане на зберігання зерно є власністю поклажодавця. Зерновий склад не має права продавати або будь-яким іншим чином розпоряджатися зерном поклажодавця, яке знаходиться у нього на зберіганні, до закінчення строку зберігання, визначеного в п. 7.1 договору, крім випадків, передбачених у п. 4.1.8 договору.

Надання послуг зерновим складом починається з дня, коли поклажодавець доставив зерно на зерновий склад.

Пунктами 2.1 2.2 договору передбачено, що зерновий склад приймає зерно у фізичній вазі та визначає його фактичну якість. Вага зерна визначається на вагах зернового складу повноважною особою останнього в присутності особи, що доставила зерно. При розбіжностях у вазі понад похибку ваг, зазначену у їх паспорті, складається акт розбіжностей з обов'язковою участю особи, відповідальної за перевезення зерна.

Згідно п. 2.8 договору, при надходженні зерна на зберіганні зерновий склад одержує від поклажодавця, зокрема товарно-транспортну накладну за формою № 1-СГ або іншою формою, підписану уповноваженими представниками сторін або акт, складений у відповідності до вимог "Інструкції про порядок ведення обліку і оформлення операцій із зерном і продуктами його перероблення на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах", затвердженої наказом Мінагрополітики України від 13.10.2008 р. № 661 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2008 за №1111/15802.

Відповідно до пунктів 3.1 3.4 договору, зерновий склад здійснює відпуск/переоформлення зерна за наявності наступних документів: письмової заяви (лист-клопотання) поклажодавця, підписаної керівником поклажодавця та скріпленої його печаткою; довіреності на отримання зерна; оригіналу складського документу; договору складського зберігання (у випадку його відсутності та в разі необхідності) з новим власником зерна (лише у випадку переоформлення зерна).

Поклажодавець, власник складського документу чи уповноважена особа поклажодавця чи володільці складського документу при отриманні/переоформленні зерна, що знаходиться на зберіганні, зобов'язані пред'явити зерновому складу документ, що посвідчує особу.

Відпуск/переоформлення зерна поклажодавцю проводиться у фізичній вазі з урахуванням фактичних показників якості по вологості та смітній домішці на час відпуску у відповідності з "Актом - розрахунком обсягів продукції, побічних продуктів і відходів". Кількість зерна, що повертається із зберігання, повинна відповідати кількості прийнятого на зберігання зерна враховуючи норми механічних та природних втрат. При відвантаженні зерна автомобільним транспортом поклажодавець зобовязаний письмово погодити з зерновим складом кожне окреме відвантаження за 5 (пять) робочих днів до дня початку відвантаження.

Пунктом 7.1 договору встановлено термін зберігання зерна: із дня прийняття зерновим складом зерна на зберігання до подання поклажедавцем вимоги про його повернення, але не довше, ніж до 01.05.2017.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 та ст. 511 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Як вбачається зі змісту договору складського зберігання від 22.12.2016 р. № 56, на який посилається ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст, як на правову підставу отримання і збереження спірного соняшнику, він не створює жодних прав та обов'язків для ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ.

Більш того, жодне з положень цього договору не свідчить про наявність у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст правомочності від імені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нікотрейд Агро" м. Миколаїв та за відсутності повноважних представників останнього отримувати на зберігання товар від третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним було відвантажено на елеватор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст насіння соняшника з тими родовими ознаками (насіння соняшника сорт другий репродукція ДСТУ 7011:2009), яке він просить повернути, оскільки цей висновок спростовується матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи наявні складені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст картки аналізу зерна: від 25.01.2017 р. № 612, від 27.01.2017 р. № 613 та від 30.01.2017 р. № 614, зі змісту яких вбачається, що відповідачем прийнято від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ соняшник стандарту 7011:2009, сорт ряд, некласний.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2018 р. по справі № 915/330/18 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2018 р. по справі № 915/330/18 скасувати.

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" с. Кам'яний Міст повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" м. Київ насіння соняшника: сорт другий репродукція ДСТУ 7011:2009 загальною кількістю 62 тони 850 кілограмів на суму 678 780 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" (55232, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кам'яний Міст, вул. Космонавтів, 1А, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" (02183, м. Київ, вул. Кібальчича, 13-А) судовий збір за розгляд справи № 915/330/18 Господарським судом Миколаївської області в сумі 10 181,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "-ОСОБА_2-" (55232, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кам'яний Міст, вул. Космонавтів, 1А, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Набат" (02183, м. Київ, вул. Кібальчича, 13-А) судовий збір за перегляд справи № 915/330/18 Південно-західним апеляційним господарським судом в сумі 15 272,56 грн.

Доручити місцевому господарському суд видати накази, оформленні відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та на умовах, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.01.2019 р.

Головуючий суддя: Л. В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

ОСОБА_4