ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2019 м. ДніпроСправа № 904/9402/17

за позовом Обласного комунального підприємства "Електромережі-Південне", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про стягнення заборгованості 8 708 607,78 грн.

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Обласного комунального підприємства "Електромережі-Південне", м. Дніпро

про визнання договору про спільне використання технологічних електричних мереж №100-св/09(новий 99С) від 12.04.2010 недійсним

Суддя Красота О.І.

СУТЬ СПОРУ:

Обласне комунальне підприємство "Електромережі-Південне" звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" заборгованості за договором про спільне використання технологічних електричних мереж в розмірі 8 708 607,78 грн.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулося з зустрічним позовом про визнання недійсним договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Ухвалами суду від 06.11.2017 та 27.11.2017 дані позови прийняті господарським судом до розгляду.

15.05.2018 від позивача надійшло клопотання, в якому він просив суд призначити у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському Науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта позивач пропонував поставити вісім питань, а саме про визначення відповідності нарахованої суми заборгованості за договором № 99 від 12.04.2010 за періоди з 01.01.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2016 по 31.12.2016 та визначення відповідності нарахованих сум пені, 3% та інфляційних втрат на вищевказані суми бору.

Ухвалою суду від 18.06.2018 призначено судову експертизу. На вирішення експерту винесено наступне питання: яка вартість послуг власника з утримання власних технічних електричних мереж, що підлягає сплаті АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (колишня назва ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго") на користь ОКП "Електромережі-Південне" з відшкодування витрат на утримання відповідно до умов договору № 100-СВ/09 від 12.04.2010 про спільне використання технологічних електричних мереж за періоди з розшифровкою сум за кожен місяць окремо: з 01.01.2014 по 31.12.2014 та з 01.01.2016 по 31.01.2016.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 зазначена ухвала місцевого господарського суду скасована та справа №904/9402/17 направлена до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду справи.

Розпорядження керівника апарату суду № 693 від 18.09.2018 у зв'язку із закінченням терміну повноважень у судді Ніколенко М.О. та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу призначено повторний автоматизований розподіл справи по вх.№4-9442/17 справи № 904/9402/17.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2018 справу № 904/9402/17 (Вх. № 4-9442/17) передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 прийнято справу №904/9402/17 провадження, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018р. позовну заяву Обласного комунального підприємства "Електромережі-Південне", м. Дніпро до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро про стягнення заборгованості 8 708 607,78 грн. залишено без розгляду.

Зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро до Обласного комунального підприємства "Електромережі-Південне", м. Дніпро про визнання договору про спільне використання технологічних електричних мереж №100-св/09(новий 99С) від 12.04.2010 недійсним залишено без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2019р. апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства "Електромережі-Південне" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018р. у справі № 904/9402/17 - задоволено.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018р. у справі № 904/9402/17 - скасовано.

Справу № 904/9402/17 передано для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно Витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019 справу № 904/9402/17 передано на розгляд судді Красота О.І.

В порушення приписів п.2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява не містить документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до частини 2 пункту 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, а саме: стягнення з Відповідача 5 643 524,04 грн. - боргу, 1 259 988,28 грн. - інфляційних витрат, 1 506 142,99 грн. - пені, 298 952,47 грн. - процентів.

Таким чином, позовна заява подана позивачем без додержання вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України та статті 6 Закону України "Про судовий збір".

Разом з тим, до позовної заяви позивачем додано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що Позивач опинився у скрутному матеріальному становищі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

У розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Позивача про звільнення від сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що позовна заява має відповідати вимогам щодо форми і змісту, що визначені ст. 162 Господарського процесуальним кодексом України та вимогам ст. 164 Господарського процесуальним кодексом України, яка визначає вимоги щодо документів, які додаються до позовної заяви. Невідповідність позовної заяви таким вимогам є підставою для настання процесуальних наслідків, що встановлені Господарського процесуальним кодексом України у випадку подання позовної заяви без додержання вимог, встановлених законом.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Прийняти справу № 904/9402/17 до свого провадження.

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота