ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 910/8900/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Зубець Л.П.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача : не з'явився;

від відповідача : Кріль В.О. ( довіреність №32 від 14.01.2019);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018

у справі № 910/8900/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс"

до Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Департамент фінансів Київської обласної державної адміністрації

про стягнення 1 382 990,71грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі №910/8900/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" 1 274 082грн. 19коп. заборгованості, 8063грн. 37коп. 3 % річних, 2 740грн. 82коп. інфляційних втрат, 10 000 грн. витрат на правничу допомогу та 19273грн.29коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем, як підрядником, було виконано роботи за договором на загальну суму 1 823 518,66грн. Від відповідача жодних заперечень щодо кількості, вартості, обсягів виконаних робіт, тощо не надійшло. Відповідач, перерахував позивачу лише 549 436,47грн. у якості авансу, фактично виконані роботи не оплатив, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 274 082,19 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2018 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- відповідно до умов договору поточні та остаточні розрахунки за виконані роботи замовник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, проте кошти на фінансування вказаних об'єктів департаментом фінансів Київської облдержадміністрації виділені не були. Таким чином заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача;

- відповідач вживав та вживає всіх залежних від нього заходів в межах повноважень для виконання договору, що виключає порушення зобов'язання через умисел чи необережність.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2018 справу № 910/8900/18 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду колегії суддів у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л. від 14.12.2018 у справі № 910/8900/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації. Розгляд справи призначено на 16.01.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №910/8900/18 призначено повторний автоматизований розподіл.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019 у справі № 910/8900/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Зубець Л.П., Буравльов С.І

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у складі Пашкіна С.А. (головуючий), судді Зубець Л.П., Буравльов С.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 910/8900/18.

В судове засідання апеляційного господарського суду 16.01.2019 не з'явились позивач та третя особа.

Судовою колегією встановлено, що позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації та призначення до розгляду справи на 16.01.2019).

Щодо третьої особи, то 14.01.2019 надійшло клопотання, в якому третя особа просить всі послідуючі засідання по даній справі проводити без участі представників департаменту фінансів Київської облдержадміністрації.

Судова колегія, з урахуванням думки відповідача щодо розгляду справи у відсутності позивача та третьої особи, враховуючи їх належне повідомлення про час та місце судового засідання, те, що явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності позивача та третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача судова колегія встановила.

29.08.2016 р. між Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс", як підрядником, укладено договір №127-16 будівельного підряду щодо об'єкту будівництва "Капітальний ремонт (утеплення фасадів з облаштуванням відмостки) Броварської спеціалізованої школи І-Ш ступенів №7 Броварської міської ради Київської області, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов'язується своїми силами і засобами та на свій ризик, в межах договірної ціни, що наведена в розділі III договору, виконати роботи з капітального ремонту (утеплення фасадів з облаштуванням відмостки) Броварської спеціалізованої школи І-ІІ1 ступенів №7 Броварської міської ради Київської області за завданням замовника та у встановлений строк здати виконання робіт замовнику, а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію. Прийняти від підрядника закінчені роботи (об'єкт будівництва) та оплатити їх.

Згідно з п.2.1 договору, строки виконання робіт - до 31.12.2017, якщо інше не встановлено календарним графіком виконання робіт (додаток № 2, який є невід'ємною частиною цього договору), в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх видів робіт, передбачених даним договором. Календарний графік виконання робіт складає підрядник та передає їх замовнику до початку виконання робіт.

За умовами п. п. 3.1.- 3.6. договору, ціна цього договору становить 4657167,91 грн. (чотири мільйони шістсот п'ятдесят сім тисяч сто шістдесят сім грн. 91 коп.) у тому числі ПДВ 776 194,65 грн. (сімсот сімдесят шість тисяч сто дев'яносто чотири грн. 65 коп.) (Додаток № 1 до цього Договору). Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Ціна цього договору є динамічною. Вартість будівництва визначається з урахуванням ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, проектно-кошторисної документації, документації з проведення конкурсних торгів, пропозиції учасника процедури закупівлі та вимог чинного законодавства. Підрядник не може вимагати уточнення ціни договору у зв'язку із зростанням цін на ресурси, що використовуються для виконання робіт. Уточнення договірної ціни відбувається відповідно до умов договору за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог ДСТУ Б Д.1Л-1:2013.

Розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником по факту виконаних робіт, при умові надходження коштів з джерел фінансування наданий об'єкт. Замовник відповідно до абзацу 2 п.19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1764, може перераховувати підряднику аванс в розмірі 30% вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються Замовнику (п. п. 4.1., 4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що поточні та остаточний розрахунки за виконані роботи замовник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, на підставі актів форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує підрядник і передає їх для підписання замовнику у строк не пізніше 25-го числа звітного місяця в паперовому вигляді та на електронному носії (в програмному комплексі їх складання - АВК тощо).

Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.837-864 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

За правилами ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

В силу положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом міста Києва встановлено, що позивачем виконано роботи за договором на загальну суму 1 823 518,66 грн. Від відповідача жодних заперечень щодо кількості, вартості, обсягів виконаних робіт тощо не надійшло.

Відповідач, в свою чергу, перерахував позивачу лише 549 436,47грн. у якості авансу, фактично виконані роботи не оплатив, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1274082,19грн.

Не можуть бути покладені в основу рішення доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що відповідно до умов договору поточні та остаточні розрахунки за виконані роботи замовник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, проте кошти на фінансування вказаних об'єктів департаментом фінансів Київської облдержадміністрації виділені не були, тому заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписам статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі ст. 229 цього ж Кодексу, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Таким чином, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. Аналогічні правові позиції викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору по оплаті виконаних робіт, позивач нарахував до стягнення з відповідача, та просить суд стягнути з відповідача 8 063,37 грн. 3% річних та 2 740,82 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши наданих позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, судовою колегією встановлено його правильність і арифметичну вірність, у зв'язку з чим судова колегія погоджується з місцевим господарським судом про наявність підстав для стягнення з відповідача 8 063,37 грн. 3% річних та 2 740,82 грн. інфляційних втрат.

Також, позивачем нараховано пеню за прострочення оплати виконаних робіт, яку просить стягнути у розмірі 98 104,33 грн., на підставі ст. 231 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 231 Господарського кодексу встановлено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов'язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов'язань, визначається відповідним суб'єктом господарювання - господарською організацією.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачено відповідальності відповідача, як замовника, у вигляді сплати пені, тому місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми нарахованої пені.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 11 100,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Кодексу, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна" (Адвокатське бюро) було укладено договір №2628 від 14.03.2017 р. про надання правової допомоги.

Додатковою угодою №1 від 14.03.2017 р. сторони домовились, що загальний розмір гонорару надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" у справі щодо стягнення з Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської області державної адміністрації заборгованості за Договором будівельного підряду № 127-16 щодо об'єкту будівництва "Капітальний ремонт (утеплення фасадів з облаштування відмостки) Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7 Броварської міської ради Київської області" складає 11100 (одинадцять тисяч сто) гривень 00 коп.

Платіжним дорученням №1172 від 08.02.2018 р. позивач перерахував Адвокатському бюро 11 100,00 грн.

Актом №1 приймання-передачі виконаних робіт від 01.10.2018 р. підтверджується, що адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв послуги загальною вартістю 11 100,00 грн.

З урахуванням викладеного, з матеріалів справи вбачається, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката в сумі 11 100,00 грн., однак, у зв'язку з задоволення позову частково, а також обставин даної справи, її складності, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу частково у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту регіонального розвитку та житлово- комунального господарства Київської обласної державної адміністрації залишено без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 910/8900/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8900/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 23.01.2019.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.П. Зубець

С.І. Буравльов