УХВАЛА

м. Київ

04.02.2019Справа № 910/6968/16

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1

до: Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про: стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрат частини доходів (інфляційних втрат) та середнього заробітку за час затримки розрахунку

в межах справи № 910/6968/16

За заявою Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6)

до Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" у зв'язку з неможливістю останнього в порядку встановленому чинним законодавством погасити існуючу заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2016 № 910/6968/16 заяву Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 16.05.2016, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Талана Л.Г. зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326). Визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Державного підприємства "Укрветсанзавод" в розмірі 4 478 872,95грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) за номером 32720 від 19.06.2016р. Призначено розпорядником майна Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича (свідоцтво №26 від 08.02.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 08.08.2016 р.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 16.04.2018 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) та повноваження розпорядника майна Усачова О.М. Введено процедуру санації боржника - Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) строком на шість місяців. Керуючим санацією Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) призначено його керівника Заглоцького Сергія Павловича. Розпорядником майна Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) призначено арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича (свідоцтво № 362 від 27.02.2013 р.). Задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" про заміну кредитора. Замінено кредитора у справі №910/6968/16 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на суму 7 869 734,26грн. Визнано кредиторами по відношенню до боржника Державного підприємства "Укрветсанзавод":- Головне управління ДФС у тернопільській області з грошовими вимогами на суму 545 564,28грн., з яких 3200, 00грн.-вимоги першої черги, 542 364,28грн.-вимоги шостої черги задоволення, яка погашатиметься у ліквідаційній процедурі, зважаючи на пропуск строку для заявлення кредиторських вимог;- Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України з грошовими вимогами на суму 366 382,43грн.- вимоги шостої черги задоволення, яка погашатиметься у ліквідаційній процедурі, зважаючи на пропуск строку для заявлення кредиторських вимог;- ОСОБА_5 з грошовими вимогами на суму 115 414,30грн.-вимоги першої черги.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрат частини доходів (інфляційних втрат) та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрат частини доходів (інфляційних втрат) та середнього заробітку за час затримки розрахунку в межах справи №910/6968/16, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

16.10.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши вказане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки до позовної заяви долучено опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» про направлення позовної заяви з додатками на юридичну адресу відповідача (010001, м. Київ, вул. Бориса Грінченко, 1), крім того 16.10.2018 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення опису вкладення в цінний лист та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» про направлення копії позовної заяви з додатками ще й на фактичну адресу ДП «Укрветсанзавод» (02140, м. Київ, вул. Б. Гмирі, 9-В), а тому відсутні підстави вважати, що позивачем не дотримано вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, відповідач е скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін по справі до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.06.2013 почав працювати Коломийській філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» на посаді майстра дільниці виробництва технічної продукції по переводу з державного підприємства "Коломийський Ветсанзавод", що підтверджується копією трудової книжки.

Незважаючи на те, що позивачем виконувались покладені на нього трудові обов'язки, належна йому сума по заробітній платі станом не виплачена, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Згідно довідки Коломийської філії ДП «Укрветсанзавод» №25 від 01.10.2014 року заборгованість по невиплаченій заробітній платі перед позивачем станом на 01.10.2014 становить 13 248,63 грн.

Це свідчить про те, що відповідачем визнається факт наявності заборгованості по заробітній платі, доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне отримання винагороди за працею захищається законом.

Статтею 1, 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконувану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні та строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів.

Дане положення також закріплене ч 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» згідно з яким, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

В порушення вимог ст. 115 КЗпП України відповідач не виплатив позивачу нараховану заробітну плату стоном на 01.10.2014 на загальну суму 13 248,63 грн. та не спростував вказану заборгованість.

Вимоги позивача про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком.

За таких обставин, сума заборгованості відповідача перед позивачем по невиплаченій заробітній платі становить 13 248,63 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в розмірі 13 898,48 грн. за період з 16.09.2014 по 05.09.2018.

Виплата індексації працівникам, що становить втрату працівників частини їх заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, передбачено також ст.34 Закону України "Про оплату праці".

А в силу п.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України за №159 від 21.02.2001 року, компенсації підлягає, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Розрахунок проіндексованої втрати частини заробітної плати здійснюється у відповідності з вимогами, викладеними у ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", згідно якої сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за яким виплачується доход, до уваги не береться).

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу ОСОБА_1 про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в розмірі 13 898,48 грн.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд відзначає щодо роботи наступне.

ОСОБА_1 був звільнений з посади майстра дільниці технічної продукції 15.09.2014 за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки №86-/18-254 від 08.06.2018р. виданої ДП «Укрветсанзавод», вбачається, що відомості ОСОБА_1 з жовтня 2014 по травень 2015 на Коломийській філії ДП «Укрветсанзавод» відсутні, а тому суд приходить до висновку, що 15.09.2014 ОСОБА_1. був звільнений з роботи, зазначене відповідачем не спростовано, доказів протилежного не надано.

Як вже встановлено судом, з моменту фактичного звільнення до моменту подачі позовної заяви відповідачем не виконано свої зобов'язання по розрахунку з позивачем зі сплати заробітної плати з жовтеня 2014 року по вересень 2018 року.

А відтак, позивач вважає, що з відповідача також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у період з 16.09.2014 по 05.09.2018 в розмірі 132 947,84 грн.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. № 100 зі змінами, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки, суд приходить до наступного висновку.

Середньоденна заробітна плата = 134,02 грн., що не спростовується відповідачем.

Середній заробіток = середня заробітна плата * на кількість робочих днів (992 днів) = 132 947,84 грн.

Згідно п. 3 Порядку, всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України узгоджуються з вимогами Податкового кодексу України.

Тому, враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача 134,02 грн. вирахувана без виключення сум податків та інших обов'язкових платежів, то з утриманням з 132 947,84 грн. (середній заробіток), передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 107 687,75 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково та стягнення з боржника заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі у розмірі 13 248,63 грн., інфляційні втрати за період з 01.10.2014 по 15.07.2018 у розмірі 13 898,48 та середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку у розмірі 107 687,75 грн. за період затримки розрахунку за період з 16.09.2014 по 05.09.2018.

На підставі викладеного, керуючись КЗпП України, ст.10, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 129, 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1; ідентифікаційний код 38519326) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 13 248 (тринадцять тисяч двісті сорок вісім) грн. 63 коп., інфляційні втрати у розмірі 13 898 (тринадцять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) та середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку у розмірі 107 687 (сто сім тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 75 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя А.В. Яковенко