ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа№ 911/299/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс»

на рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018

у справі № 911/299/18 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео систем»

про стягнення 50 200, 00 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (надалі - ПАТ «Українська залізниця», позивач) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» (надалі - ТзДВ «СК «Смарт Іншуранс», відповідач) про стягнення 50 200,00 грн страхової суми, належної до сплати у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором страхування фінансового ризику невиконання або неналежного виконання страхувальником вимог тендерної документації №110/Г-1814 від 17.08.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.05.2018 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 50 200, 00 грн страхової суми та 1 762, 00 грн судового збору.

Задовольняючи позов, керуючись приписами ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі», суд виходив з доведеності позивачем настання страхового випадку (ризику), визначеного договором добровільного страхування, а саме, непідписання учасником, який став переможцем торгів договору про закупівлю. Оскільки позивач вчинив необхідні дії, передбачені договором страхування та страховою гарантією для отримання страхової суми, а відповідач необґрунтовано ухилився від її виплати, порушив тим самим взяті на себе зобов'язання, у позивача виникло право вимагати виконання такого обов'язку у відповідності до ст. 511 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на постановлення судового акта з порушенням норм процесуального права через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. У скарзі також наголошується на тому, що інформація, яка відображена в судовому рішенні про отримання відповідачем процесуальних документів по справі, а саме, ухвали суду від 06.03.2018 про порушення провадження у справі, ухвали від 10.04.2018 про задоволення клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін, ухвали від 18.04.2018 про призначення дати слухання справи на 04.05.2018, не відповідає дійсності, оскільки дані обставини об'єктивно підтверджуються листом Центру поштового зв'язку «Укрпошта» від 01.11.2018 №02-04. Наведеним, на переконання скаржника, суд порушив принцип змагальності сторін, передбачений статтею 13 ГПК України. Крім того, суд не направив йому копії судового рішення у строк, який забезпечує реалізацію стороною права на апеляційне оскарження.

Водночас, як стверджує апелянт, суд не перевірив наявності умов для настання відповідальності за страховою гарантією, неправомірно визнав «непідписання договору» учасником страховим випадком з огляду на те, що вимоги позивача обґрунтовані «неукладенням договору», що не входить до переліку страхових ризиків, забезпечених Страховою гарантією від 17.08.2017 № 110/Г-1814; суд не дослідив наявні в матеріалах справи письмові вимоги позивача до страховика, протоколи позивача про відхилення тендерної пропозиції; невірно застосував положення чинного законодавства, яким регулюється інститут гарантії.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване необізнаністю останнього про існування спору, зважаючи на те, що суд першої інстанції жодним чином не повідомляв його про розгляд справи та не направляв йому, як стороні у справі, яка не приймала участь у розгляді справи, копії рішення до відома.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 поновлено відповідачеві пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у справі № 911/299/18, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, позивачеві та третій особі надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у справі № 911/299/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 розгляд апеляційної скарги ТзДВ «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» на рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у справі № 911/299/18 призначено на 14.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 колегією суддів у складі: головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів Разіної Т.І., Скрипки І.М. задоволено клопотання ТзДВ «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» про повернення судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, за якою було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

28.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів до Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. У відзиві позивач зазначає, що посилання скаржника на порушення принципу рівності учасників процесу є необґрунтованими, оскільки відповідачеві було відомо про наявність такого спору, про що свідчить поданий ним відзив на позов, а тому останній мав можливість реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами справи, участі в судовому розгляді у відповідності до ст.42 ГПК України, проте не скористався своїми правами.

Третя особа правом, наданим ст. 263 ГПК України не скористалась, відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У судовому засіданні 14.01.2019 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував з підстав її необґрунтованості та безпідставності.

Апелянт та третя особа, не скористались своїм процесуальним правом та не направили своїх повноважних представників в судове засідання, про поважність причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду учасники справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників апелянта та третьої особи, судова колегія, з урахуванням приписів ч. 12 ст. 270 ГПК України, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

14.01.2019 судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим ухвалене у справі № 911/299/18 рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 має бути залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом 15.08.2017 ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» було оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель за посиланням https:/prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-15-000627-b та відповідну тендерну документацію щодо проведення відкритих торгів на закупівлю (далі - ТД) (т.1, а.с.82-97).

На виконання умов ТД під час торгів учасником - ТОВ «Нео систем» було завантажено в електронному вигляді в якості забезпечення тендерної пропозиції страхову гарантію від 17.08.2017 №110/Г-1814 та договір добровільного страхування фінансового ризику невиконання або неналежного виконання страхувальником вимог тендерної документації від 17.08.2017 №110/Г-1814 (далі - договір добровільного страхування), укладені між ТДВ «СК «Смарт Іншуранс» (страховик) та ТОВ «Нео систем» (страхувальник); вигодонабувачем за гарантією є Філія «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця» (т.1, а.с.16, 17).

Згідно розділу 4 договору добровільного страхування, страховими ризиками є:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку на її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерна пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абз. 2 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 відповідного Закону.

Аналогічні страхові ризики передбачені сторонами і в страховій гарантії.

Страхова (гарантована) сума встановлена у розмірі забезпечення тендерної пропозиції та становить - 50 200,00 грн; період страхового захисту встановлено з 31.08.2017 по 13.01.2018 включно; франшиза - 0.

Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій №1028/440/-17-Т від 08.09.2017 позивачем вирішено визнати переможцем процедури закупівлі ТОВ «Нео систем» та розмістити повідомлення про намір укласти договір. Вказане повідомлення було розміщено в електронній системі закупівель 08.09.2017 (т.1, а.с.18).

Розділом 1 Додатку № 6 Тендерної документації визначено перелік документів на підтвердження відсутності підстав, визначених ч.1 і ч.2 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», які переможець процедури закупівлі має надати Замовнику у строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір.

Відповідно до пп. 1.1 розділу 2 «Документи для укладення договору» Додатку 6 Тендерної документації, у разі реєстрації статуту або внесення змін до статуту (нова редакція) з 01.01.2016, учасник надає на підтвердження реєстрації статуту або реєстрації змін до статуту - лист учасника, у якому обов'язково зазначається код доступу, за яким можливо здійснити пошук установчих документів юридичної особи (статуту або останніх змін до статуту).

При цьому, як вказано у тендерній документації, документи відповідно до Додатку 6 надаються переможцем торгів у строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір у письмовій формі; якщо останній день строку припадає на вихідних, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

ТОВ «Нео систем» не надало лист учасника з відповідним кодом доступу, за яким можливо здійснити пошук установчих документів юридичної особи.

Згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій №1028/531/-17-Т від 02.10.2017, пропозиція ТОВ «Нео систем» була відхилена у зв'язку з ненаданням учасником документів на підтвердження пп. 1.1 розділу 2 Додатку 6 Тендерної документації.

Підставою для такого відхилення вказано ч.3 ст.32, п.2,4 ч.1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» - неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений Законом України «Про публічні закупівлі» та те, що тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.

Як вбачається з матеріалів та правильно встановлено судом першої інстанції, 12.10.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату суми забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 50 200,00 грн з посиланням на непідписання учасником, який став переможцем торгів договору про закупівлю (т.1, а.с.21).

Листом від 06.12.2017 відповідач висловив свою незгоду з настанням страхового ризику, вказуючи на безпідставність відхилення позивачем як замовником тендерної пропозиції ТОВ «Нео систем» з підстав неподання листа з кодом доступу, за яким можливо здійснити пошук установчих документів юридичної особи. На думку відповідача, такий лист не входить до переліку документів, визначених ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

03.01.2018 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про сплату суми забезпечення тендерної пропозиції у раніше заявленому розмірі, у зв'язку з непідписанням учасником, що став переможцем торгів, договору про закупівлю (т.1, а.с.23).

У запереченнях на вказану вимогу від 11.01.2018 №2018/01/18-1, відповідач вдруге вказав на безпідставне відхилення замовником тендерної пропозиції з підстав, зазначених у раніше наданій ним відповіді.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов'язку з виплати позивачеві страхової суми у відповідності до умов договору добровільного страхування фінансового ризику невиконання або неналежного виконання страхувальником вимог тендерної документації №110/Г-1814 від 17.08.2017.

Правова природа відносин, що склалися між сторонами у справі з приводу забезпечення майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з ризиком невиконання чи неналежного виконання учасником вимог тендерної документації має ознаки договору страхування, за яким, у відповідності до приписів ст. 979 Цивільного кодексу України, одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 3 статті 985 цього ж Кодексу визначено, що особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно з ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не визнається факту настання страхового ризику, визначеного договором.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено обов'язок замовника прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі у разі настання випадків, визначених відповідною нормою.

У цьому контексті, для визначення правомірності відмови відповідача від виплати страхового відшкодування, слушним є дослідження судом першої інстанції всієї сукупності норм права, що регулюють сферу публічних закупівель а також вимог Тендерної документації.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

Згідно з ст. 24 вказаного Закону, замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції.

Згідно ст. 30 вказаного Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію у разі якщо, зокрема, переможець відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю; тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації. При цьому, тендерна документація для закупівлі передбачала надання відповідного документу.

На підставі ч. 3 ст. 30 цього Закону, у разі якщо учасник, тендерна пропозиція якого відхилена, вважає недостатньою аргументацію, зазначену в повідомленні, такий учасник може повторно звернутися до замовника з вимогою надати додаткову інформацію стосовно причини невідповідності його пропозиції умовам тендерної документації, зокрема, технічній специфікації та/або його невідповідності кваліфікаційним критеріям, а замовник зобов'язаний надати йому відповідь з такою інформацією не пізніше ніж через п'ять днів з дня надходження такого звернення через електронну систему закупівель.

Однак третя особа, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з відповідним зверненням не зверталась, доказів надання позивачу (замовнику) листа учасника з вказівкою коду доступу, за яким можливо здійснити пошук установчих документів юридичної особи, попри наявність відомостей у зазначеному Реєстрі про реєстарцію, третя особа не надала.

Як вже було встановлено раніше, підставою для відхилення тендерної пропозиції третьої особи, згідно з протоколом зазначено ч.3 ст.32, п.2,4 ч.1 ст.30 Закону України «Про публічні закупівлі».

У відповідності до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі», у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Колегія суддів враховує, що відповідно до п.5.3 розділу 5 Тендерної документації щодо проведення відкритих торгів на закупівлю тендерна пропозиція відхиляється замовником у разі, якщо учасник відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю (т.1, а.с.85).

Умовами страхової гарантії в розділі «Порядок та умови виплати страхового відшкодування» сторони узгодили, що виплата Страховиком здійснюється за вимогою, у які буде зазначено посилання на один із страхових ризиків. Аналогічні умови визначені й у Договорі страхування.

Відтак, посилання відповідача на те, що «неукладення договору» не входить до переліку ризиків згідно зі Страховою гарантією, не відповідає її дійсним умовам, а тому обов'язку у відповідача з його виплати не виникло, не є обґрунтованими.

На думку апеляційного господарського суду, висновок суду першої інстанції щодо настання страхової події у вигляді «непідписання договору» та повідомлення позивачем про таку обставину шляхом направлення на адресу відповідача відповідної вимоги, слугувало для останнього підставою та одночасно обов'язком зі сплати страхової суми, визначеної договором.

З огляду на те, що відповідач зазначену виплату не здійснив, порушивши тим самим взяті на себе зобов'язання за договором, у позивача виникло право вимагати виконання вказаного зобов'язання у судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 200,00 грн страхової суми задоволено місцевим господарським судом у заявленому позивачем розмірі правомірно.

Апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду даної справи, колегія суддів відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, зважаючи на наступне.

Частинами першою, другою та третьою ст. 120 ГПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі №911/299/18 у спрощеному порядку, судом у відповідності до вимог ст. 120 ГПК України на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Привокзальна, б.13, оф.7, Київська обл., Бородянський район, с. Дружня, 07807) було направлено копію ухвали від 06.03.2018 та запропоновано у визначений ухвалою строк подати суду відзив на позов з наданням доказів, на яких грунтуються заперечення, а також заявити клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був обізнаний з наявністю порушеного щодо нього судового провадження за позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «ЦЗВ» 16.03.2018, відтак останній не був позбавлений можливості скористатись процесуальними правами учасника процесу, визначеними ст.42 ГПК України. Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №448, а саме ухвали суду про відкриття провадження (т.1, а.с.113) та поданим відповідачем відзивом на позов 02.04.2018 (т.1, а.с. 127-130).

Оскільки матеріали справи свідчать про надсилання на адресу відповідача ухвал від 10.04.2018 та від 18.04.2018 про призначення справи до розгляду рекомендованими поштовими відправленнями, судова колегія не погоджується з доводами скаржника про невиконання судом вимог процесуального законодавства та незабезпечення права сторони на участь у розгляді справи, принципу змагальності, зважаючи на ту обставину, що на момент судового розгляду повідомлення про вручення вказаних ухвал були повернуті до суду з відмітками про вручення відправлень представникові відповідача.

Долучений до апеляційної скарги лист начальника ЦПЗ №4 «Укрпошта» від 01.11.2018 №02-04 з інформацією про вручення судової кореспонденції з вини колишнього начальника відділення зв'язку ОСОБА_2 сторонній організації, а не відповідачеві (т.2 а.с.20), не нівелює правильності вчинених судом дій щодо належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, оскільки норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на суд обов'язків по перевірці належного виконання операторами поштового зв'язку службових обов'язків під час пересилання поштової кореспонденції.

Водночас, варто зауважити, що матеріали справи не містять будь-яких заяв відповідача щодо неотримання ним поштової кореспонденції від суду з моменту відкриття провадження та ухвалення оскаржуваного у даній справі рішення.

Матеріали справи також містять докази того, що позивачем на виконання вимог ч.3 ст.166 ГПК України надсилались копії відповіді на відзив на адресу відповідача та третьої особи (т.1 а.с.161-164), а також докази належного виконання судом вимог статей 120, 242 ГПК України в частині надіслання учасникам справи, в тому числі і відповідачеві копій ухвал суду від 10.04.2018 та від 18.04.2018 (т.1 а.с.155, 173).

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про ненаправлення відповідачеві копії ухваленого за результатами судового розгляду рішення, оскільки наведене скаржником спростовується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення копії рішення представникові відповідача 05.06.2018 (т. 1 а.с.192).

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на вимоги ч.1 ст.43 ГПК України, відповідно до якої учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, апелянт не був позбавлений права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами та рішенням суду першої інстанції у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Крім того, згідно ч.12 ст. 242 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, але стосовно якої суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, може отримати в суді, який розглядав справу як суд першої інстанції, копію рішення, що є в матеріалах цієї справи, ухваленого судом будь-якої інстанції.

Таким чином, відповідач мав об'єктивну можливість ознайомитись як з ходом розгляду справи так і з постановленим у справі судовим рішенням, зважаючи на вищевикладене, а відтак твердження апелянта про його необізнаність зі змістом судового рішення є непереконливими.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом Київської області від 04.05.2018 у справі №911/299/18 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» має бути залишена без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс» на рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у справі № 911/299/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у справі № 911/299/18 - залишити без змін.

3. Дію рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у справі № 911/299/18 - поновити.

4. Матеріали справи № 911/299/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.01.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук