ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 року Справа № 904/2158/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІКС-Маркет", м. Київ

представник: Халупко М.Ю., угода про надання правової допомоги №01/02-ИКС від 01.02.2018, адвокат

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "ПК-Сервіс", м.Дніпро

представник: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКС-Маркет", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 у справі №904/2158/18 (суддя Ліпинський О.В., повне рішення складено 19.10.2018)

у справі

про стягнення 2 359 915,15 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю"ІКС - Маркет" (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ПК - Сервіс" (надалі відповідач) та просило (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.09.2018) стягнути заборгованість 2 220 366,60 грн, штрафні санкції - 339 077,37 грн, 3% річних - 11 314,75 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем порушені зобов'язання з оплати товару, отриманого за видатковою накладною № МП-8443 від 30.01.2018.

Відповідач проти вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір поставки №14/11/12-П від 14.11.2012, на підставі якого і була здійснена поставка, втім позивач не грунтує свої вимоги на цьому договорі, що є підставою для відмови в позові.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 у справі №904/2158/18 (суддя Ліпинський О.В.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Приймаючи рішення суд виходив з того, що позивачем не вірно визначені підстави позову з огляду на наявність укладеного сторонами договору, тому такі вимоги не можуть бути задоволені судом.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ІКС - Маркет", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, недотримання норм процесуального права, неповне дослідження доказів, просило скасувати рішення суду, прийняти нове рішення про повне задоволення позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд неповно та суб'єктивно оцінив надані позивачем докази та прийшов до помилкового висновку, що постачання товару було здійснено на виконання умов договору, а позивач не зазначив договір як підставу своїх позовних вимог;

- фактично між сторонами було укладено договір у спрощений спосіб шляхом постачання та прийняття товару, що і є підставою позову;

- факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні є самостійними підставами для виникнення обов'язку відповідача щодо оплати цього товару, що не вірно оцінено судом першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2018 для розгляду справи №904/2158/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. Зазначеною колегією справу прийнято до свого провадження ухвалою від 26.11.2018 та призначено судове засідання на 14.01.2019.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 21.01.2019.

В судовому засіданні повноважний представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, про що надав відзив від 19.12.2018. Свої заперечення мотивує наявністю між сторонами договору поставки №14/11/12-П від 14.11.2012, та який позивач не зазначає підставою позову, та порушенням позивачем умов договору щодо надання документів на підтвердження якості поставленого товару, в зв'язку з чим строк оплати товару є таким, що не настав.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.2019 не з'явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтоване тим, що адвокат буде перебувати за межами країни, а директор - у відрядженні, що унеможливлює явку представника в судове засідання.

Суд вважає зазначені відповідачем причини неявки в судове засідання не поважними, оскільки залежать виключно від його волевиявлення, представник відповідача був присутнім у судовому засіданні 14.01.2019, надав свої пояснення у справі, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

За накладною МП №8443 від 30.01.2018 позивач поставив, а відповідач прийняв ваги самообслуговування Dibal D955D 12,1 6/15KG Ukraine в кількості 50 штук ціною 37 006,11 грн за одиницю на загальну суму 2 220 366, 60 грн з ПДВ. В накладній зазначено, що товар поставлений у відповідній кількості, комплектності, асортименті та з належною документацією. Від імені відповідача товар отримав представник Фартушний В.І., що діяв на підставі довіреності №17 від 30.01.2018. Заперечень щодо товару в накладній не висловлено, накладна скріплена печатками постачальника та покупця (а.с.21).

На підтвердження повноважень представника покупця в матеріалах справи наявна копія довіреності №17 від 30.01.2018, виданої менеджеру оптової торгівлі Фартушний В.І. для отримання цінностей на підставі рахунку №МП-8443 від 30.01.2018 (а.с.20). Вказаний рахунок наявний в матеріалах справи, в якому зазначені такі ж самі дані про товар, що і у видатковій накладній, та вказано, що рахунок дійсний до сплати протягом одного банківського дня з моменту виписки рахунку (а.с.145).

Факт поставки товару в такій кількості та загальною вартістю 2 220 366, 60 грн визнається відповідачем.

Позивачем була направлена відповідачу вимога №21-03/18 від 07.03.2018 про оплату поставленого товару протягом семи днів (а.с.27). На дану вимогу відповідач надав відповідь №1/903-18 від 19.03.2018, в якій, посилаючись на пункт 6.4. договору №14/11/12-П від 14.11.2012, вказав, що покупець сплачує вартість поставленого обладнання на протязі 32 календарних днів з моменту його реалізації кінцевому споживачу і при умові отримання від постачальника оригіналів документів, зазначених у п.3.4. цього договору. Також вказує на своє право, передбачено п. 3.5. договору, на відстрочку дати розрахунку за поставлене обладнання до моменту надання цих документів. Переліку документів, які не надано постачальником, зазначений лист не містить (а.с.30).

Посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого товару, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості - 2 220 366,60 грн, штрафних санкцій - 339 077,37 грн, 3% річних - 11 314,75 грн, що і є предметом цього позову.

В свою чергу, Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано копію договору поставки №14/11/12-П від 14.11.2012 (а.с.76), укладеного між ТОВ «ІКС-Маркет» як постачальником та ТОВ «НВП «ПК-Сервіс» як покупцем, згідно умов якого Постачальник зобов'язався поставити та передати у власність Покупця, а останній прийняти та оплатити обладнання, зазначене в п. 1.2. Договору, в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно умов п. 1.2. зазначеного Договору поставки, обладнанням по даному Договору є ваговимірювальна техніка, електронні контрольно-касові регістратори, обладнання для зчитування та нанесення штрихових кодів, термінали збору даних, РОS-термінали, обладнання для маркування товарів, а також видаткові матеріали. Асортимент, кількість та вартість обладнання, що постачається визначається сторонами шляхом підписання Специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору (Додаток №1 до цього договору). Сторони мають право встановити дію специфікації на певний період або кількість обладнання поставки.

У п. 3.11. Договору сторони встановили, що незалежно від посилання на даний Договір у товарно-супровідних документах на обладнання, усі здійснені Постачальником поставки вважаються поставками Обладнання на виконання умов даного Договору.

За змістом п. 11.1. договору, сторони дійшли згоди, що будь-яка партія Обладнання, яка передана Постачальником Покупцю в період дії даного договору, вважається переданою в рамках даного Договору (навіть якщо на супровідних документах на партію Обладнання відсутнє посилання на Договір).

Відповідно до умов п. 10.1. договору строк його дії починається з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань або до моменту його припинення з інших підстав. У разі якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не заявить про його припинення, договір вважається пролонгованим кожного разу на один календарний рік, на тих самих умовах (п. 10.2. Договору).

Сторонами було складено та підписано Специфікацію №1 від 14.12.2012 (Додаток №1 до договору), в якій сторонами було визначено постачання обладнання п'яти найменувань. Доказів щодо укладання інших Специфікацій суду не надано.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку про наявність правовідносин з постачання товару, та відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язуться прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Договір може бути викладений як у вигляді одного документа так і шляхом обміну документами (спрощений порядок).

Договір між сторонами справи щодо спірної поставки було укладено шляхом надання рахунку на оплату, поставки товару та прийняття цього товару відповідачем, що останнім не заперечується.

Вказані документи містять всі істотні умови договору поставки: предмет - ваги самообслуговування Dibal D955D 12,1 6/15KG Ukraine, кількість - 50 штук, ціна - 37 006,11 грн за одиницю.

Відтак, у відповідача після прийняття товару та товаророзпорядчих документів на нього виник обов'язок щодо оплати цього товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлений інший строк оплати товару.

З врахуванням вище названих положень та умов, викладених в рахунку на оплату, - рахунок дійсний до сплати протягом одного банківського дня з моменту виписки рахунку, дати поставки товару - 30.01.2018, строк оплати товару є таким, що настав 31.01.2018.

Доводи відповідача про те, що він не отримував рахунку на оплату, спростовуються посиланням на вказаний рахунок у виданій ним довіреності №17 від 30.01.2018. Щодо твердження відповідача про неотримання документів на товар, що є підставою для відстрочення його оплати, судом вище встановлено, що у видатковій накладній МП №8443 від 30.01.2018 зазначено, що товар передано з належною документацією, жодних заперечень щодо цього представник відповідача не зазначив, як і не зазначив відповідач конкретного переліку таких документів у своїй відповіді на претензію. Відповідач також не скористався протягом року з часу поставки товару приписами ч. 1 ст.666 Цивільного кодексу України щодо встановлення продавцю розумного строку на надання документів на товар, що свідчить про надуманість цих його заперечень.

Доказів сплати боргу в сумі 2 220 366,60 грн суду не надано, тому вимоги позивача щодо стягнення цього боргу обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції помилково погодився з доводами відповідача, що дана поставка була здійснена в межах договору поставки №14/11/12-П від 14.11.2012, та відмовив в позові повністю з тих підстав, що позивач не обгрунтував свої вимоги посиланням на даний договір.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки строк дії договору було встановлено до 31.12.2013 року з можливістю його пролонгації. Втім, відповідно до умов договору асортимент, кількість та вартість обладнання, що постачається визначається сторонами шляхом підписання Специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору (Додаток №1 до цього договору). Судом встановлено, що сторонами до цього договору було укладено лише одну специфікацію №1 від 14.12.2012, в якій було визначено інший асортимент, кількість та вартість товару, ніж у спірній накладній на постачання товару. Тому суд апеляційної інстанції робить висновок, що спірна поставка була здійснена поза межами договору поставки №14/11/12-П від 14.11.2012.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відсутність посилання позивача в позовній заяві на умови договору не є безумовною підставою для відмови в позові щодо стягнення заборгованості, оскільки позивач обгрунтував свої вимоги фактичними підставами щодо постачання товару.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за період прострочення платежів з 15.03.2018 по 15.05.2018 (заявлений позивачем) становлять 11 314,75 грн, вірно розраховані позивачем та підлягають стягненню з відповідача.

Штрафні санкції в сумі 339077,77 грн, які позивач просить стягнути з відповідача за період прострочення з 15.03.2018 по 11.09.2018 з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ з посиланням на ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», нараховані ним безпідставно та стягненню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня та штраф. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В укладеному сторонами договорі поставки в спрощений спосіб відсутня письмова угода щодо сплати штрафних санкцій. Позивачем не наведено Закону, яким би була встановлена імперативна норма щодо визначення таких штрафних санкцій та встановлено їх розмір. Посилання позивача на вище наведені положення закону судом відхиляються, оскільки вказаними нормами визначено лише обмеження щодо максимального розміру пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, угода про нарахування якої та розмір повинен визначатися у договорі між сторонами.

За наведеного в задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 339077,77 грн слід відмовити.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, як прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, а апеляційна скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 269, 270, п.3, 4 ч. 1 ст.277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКС-Маркет», м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 у справі №904/2158/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 у справі №904/2158/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ПК-Сервіс» (м.Дніпро, вул.152-ї дивізії, буд.3, поштова адреса: м. Дніпро, вул. Н. Олексієнко, буд.21/К4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКС-Маркет» (м. Київ, вул. Маршала Гречка,7, ) заборгованість - 2 220 366,60 грн (два мільйони двісті двадцять тисяч триста шістдесят шість грн 60 коп), 3% річних - 11 314,75 грн (одиннадцять тисяч триста чотирнадцять грн 75 коп), витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви - 33 475,22 грн (тридцять три тисячі чотириста сімдесят п'ять грн 22 коп), про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ПК-Сервіс» (м.Дніпро, вул.152-ї дивізії, буд.3, поштова адреса: м. Дніпро, вул. Н. Олексієнко, буд.21/К4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКС-Маркет» (м. Київ, вул. Маршала Гречка,7, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - 50 212,83 грн (п'ятдесят тисяч двісті дванадцять грн 83 коп), про що видати наказ.

Відповідно до ст.327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24 січня 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна