номер провадження справи 5/90/18-4/129/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 Справа № 908/1836/18

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Гвардійський, буд. 137; )

До відповідача: ОСОБА_1 підприємства Наше місто Запорізької міської ради (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а; )

про стягнення заборгованості у розмірі 1797135,44 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

Секретар судового засідання Петриченко А.Є.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність № 400/20-19 від 02.01.2019;

ОСОБА_3, довіреність №473//20-19від 15.01.2019;

від відповідача не зявився.

В проваджені господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 908/1836/18 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Наше місто" про стягнення заборгованості у розмірі 2027180,51 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 прийнято справу №908/1836/18 до провадження, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 5/90/18-4/129/18. Підготовче засідання призначено на 17.12.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.12.2017 відкладено підготовче засідання на 16.01.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 закрито підготовче провадження у справі № 908/1836/18 справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 21.01.2019.

У судовому засіданні 21.01.2019 справу розглянуто, прийнято та оголошено, вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, скороченим найменуванням відповідача є - Комунальне підприємство "Наше місто", повним найменуванням - Комунальне підприємство "Наше місто" Запорізької міської ради. Суд визнав за необхідне зазначити повне найменування позивача у справі, яким є - Комунальне підприємство "Наше місто" Запорізької міської ради.

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 276 Господарського кодексу України, Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 за №2633-ІV, "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 за №1198 та договорі купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №704430 від 30.12.2016, на підставі яких позивач просить, позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, 1 591 690,82 грн. основного боргу 27 866, 54 грн. - 3% річних, 76 927,76 грн. пені, 100 650,32 грн. інфляційних витрат.

17.10.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 16.10.2018, у відзиві відповідач зазначив, що з позовними вимогами не згоден в повному обсязі, виходячи з наступного. 25.05.2016 Запорізькою міською радою було прийняте рішення №25 про створення комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради. Відповідно до Статуту підприємства метою діяльності є здійснення відповідно до вимог чинного законодавства функцій управління та утримання в господарському віданні, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна; забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання; забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання житлових будинків; забезпечення дотримання квартиронаймачами, власниками приватизованих квартир, орендарями та власниками нежилих приміщень обов'язків, передбачених відповідними договорами. Виходячи з положень чинного законодавства України, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2016 №311 "Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг", з 01 вересня 2016 КП "Наше місто" Запорізької міської ради визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Саме з цією метою в господарське відання КП "Наше місто" Запорізької міської ради передано об'єкти житлового та нежитлового фонду, благоустрою та обладнання (Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26.08.2016), власником яких є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Відповідно до норм ст. 136 ГК України, функція господарського відання передбачає, що лише власник майна, закріпленого на праві господарського відання реалізує весь спектр відповідних повноважень. Відповідно до рішення виконкому № 494 від 26.08.2016 відповідачу було передано в господарське відання об'єкти житлового та нежитлового фонду відповідно до додатків до рішення. Окремого переліку об'єктів нежитлового фонду комунальної власності на час передачі не існувало. Окрім того, більшість нежитлових приміщень взагалі не було виділено в окрему одиницю, а перебували у складі житлових будинків. Зважаючи на те, що нежитлові приміщення, що перебувають в господарському віданні комунального підприємства Наше місто є об'єктами права комунальної власності, оплату за опалення здійснює Запорізька міська рада, шляхом надання фінансової підтримки комунальному підприємству Наше місто з місцевого бюджету. Підприємство фінансується з коштів, які сплачуються населенням за отримані комунальні послуги. Отримані від населення кошти повинні використовуватися виключно на утримання будинків та прибудинкової території та сплату обов'язкових платежів: податки, збори, заробітна плата. Нарахування та сплата штрафів, пені не передбачена діючим тарифом на надання послуг, не закладена у розрахунок тарифу. Поповнення дохідної частини одного комунального підприємства (Концерну МТМ) за рахунок іншого комунального підприємства не є можливим. У протилежному випадку Комунальне підприємство Наше місто, витративши кошти на виплату штрафів та пені повинно буде здійснювати перерахунки населенню за надані послуги. Також, у відзиві відповідач зазначив, що позивачем рекомендованим листом було направлено акт приймання-передачі теплової енергії від 30.06.2018 за спірним договором, згідно якого зроблено перерахунок спожитих послуг за червень 2018 і він складає 27 467, 24 грн., про що не зазначено позивачем у позовній заяві

30.10.2018 на адресу господарського суду Запорізької області від позивача судом отримано відповідь на відзив, в якому зокрема останній зазначив, що з жовтня 2016р. по січень 2017р. нарахування за спожиту теплову енергію всіх нежитлових приміщень КП „Наше місто" по Олександрівському району м. Запоріжжя зводилися на особовий рахунок № 650945, у зв'язку з врегулюванням договірних відносин. 30.12.2016 підписано договір купівлі-продажу № 650945 тільки на приміщення реєстраційних послуг по вул. Шкільна 1-а. Всі її приміщення в лютому 2017р. було виключено з договору № 650945 та перенесено на договір № 660945 від 17.03.17р. та виконано перерахунок за період жовтень 2016р. - січень 2017р. У зв'язку з підписанням договору №650945 від 30.12.2016р. нарахування на інші приміщення здійснювалося на особовий рахунок №660945 до підписання договору №660945, в актах за січень та лютий 2017 року помилково прописувалось що нарахування здійснюється на договір № 660945 від 30.12.2016р. Також, зазначив, що у зв'язку з укладанням договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 06.06.2018 між позивачем та КП «Центр управління інформаційними технологіями» в червні 2018 виконано перерахунок нарахувань по приміщенню по вул. Шкільна 1-а, площею 172, 46 кв.м за період з січня 2018 по квітень 2018 на суму 27467, 24 грн. Також, зазначив, що сума основного боргу на вказану суму зменшена шляхом подання заяви про зменшення розміру позовних вимог.Крім того, повідомив, що у зв'язку з укладанням прямого договору купівлі-продажу теплової енергії між позивачем та ТОВ „Запоріжкультпроект" (орендар КП „Наше сто") в грудні 2016р. проведено коригування нарахувань за спожиту теплову енергію за жовтень-листопад 2016р. на суму -14669,82 грн., тобто з КП „Наше місто" було знято нарахування за теплову енергію, а на ТОВ „Запоріжкультпроект" нараховано, а необхідно було зняти 6274,61 грн. Тому в травні 2017р. різниця в сумі 8395,21 грн. донарахована на договір № 660945 від 17.03.2017р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 між Концерном Міські теплові мережі в особі директора філії Концерну Міські теплові мережі Олександрівського району ОСОБА_4 (теплопостачальна організація, позивач у справі) та ОСОБА_1 підприємством "Наше місто" Запорізької міської ради (відповідач) укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №660945, відповідно до умов якого, теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу в потрібних йому обсягах, згідно Додатку №1, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.п. 10.1., 10.2 договору договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України Сторони погодилися, що умови Договору засовуються до відносин між Споживачами і Теплопостачальною організацією, які виникли до його укладання, а саме з 01.09.2016 року. Термін дії договору , а також певні умови договору, можуть бути переглянуті за узгодженням сторін на підставах та у відповідності до діючого законодавства України. Договір припиняє свою дію у випадках: - прийняття відповідного рішення судом;- ліквідації однієї із сторін.

Матеріали справи не містять письмової угоди сторін про розірвання даного договору та доказів припинення у відповідності до п.10.2 Договору, отже станом на час розгляду справи договір є діючим.

Згідно з п. 3.2.6. договору відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що розрахунки за договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не суперечить діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами) затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, гарячої води, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

У пунктах 6.2., 6.3. договору сторони визначили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Згідно з п. 6.4. договору споживач зобовязаний до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, сплатити на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання Теплопостачальної організації суму за спожиту в розрахунковому періоді теплову енергію та суму авансового платежу, розрахованого у відповідності до п.6.5.

Пунктом 6.5 договору встановлено, що при наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються на підставі показів приладів обліку, а при визначені авансового платежу згідно із середньомісячними показаннями приладу обліку за попередній опалювальний сезон, з урахуванням затверджених в установленому порядку тарифів та діючих на момент складання рахунку.

За відсутності приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

Отриманий акт відповідач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу позивача на протязі пяти днів з дати отримання. У разі неотримання підписаного акту, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6.7.1, 6.7.2).

Відповідно до п. 6.7. договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації (за її адресою) документи за розрахунковий період: рахунок на сплату за розрахунковий період з урахуванням суми авансового платежу, акт приймання-передачі теплової енергії за розрахунковий місяць.

Додатком 1а-1г до договору визначено, що договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об'єктів: вул. Фортечна 76 підвальний поверх (А-9). приміщення №126; вул. Українська 29а окремо стояча будівля 3 поверхи та гараж; вул. Приходська 60 цокольний поверх (А-5); вул. Покровська 31 підвальний поверх (А-2); вул. Запорізька 26 перший поверх (А-9), приміщення № XVII; вул. Шкільна 1а перший поверх (А-1, А-13), приміщення №1X1; вул. Поштова 159б підвальний поверх (А-5), частина приміщення б/н, №1-12,6 кв.м., №2-49,0кв.м., №6-7,4 кв.м., №8-2,2 кв.м.; вул. Жуковського 70а перший поверх (4-4), приміщення №55; вул. Аваліані 1а прим.А-5 част №Х1; вул. Запорізька2 1-й поверх (А-9) частина прим №LIII (площа 37 м); вул. Поштова 47 кім.№9, місця заг.кор. 5,4 м2; вул. Запорізька 2 1-й пов.(А-9) частина прим № LIII (площа 39.41 м); вул. Шкільна 48 1-й поверх літ. (А-9) прим. №XXXVIII; вул. Гоголя 100 1-й поверх (літ А-9ж) част.прим.6; вул. Дніпровська 2 1-й поверх (літ А-14) прим. №IV; вул. Запорізька 2 1-й пов. (А-9) частина прим № LIII ( площа 34, 81); вул. Шкільна7 підвальний поверх літ.А-5 прим. №1$ вул. Запорізька 9 1-й пов. (А-9) прим№1; вул. Поштова 47 окремо стояча будівля (А-1) гараж 90,1 м2; вул. Поштова 1596 підвальний поверх (літ.А-5); вул. Поштова 161 окремо стояча будівля; вул. Поштова 161 5-й під'їзд літ.А-5; 23. Вул. Залізнична 9а цок.поверх (А-7) част прим №ІУ; 24. Вул. Гоголя 143 1-й поверх (літ А-5); 25. Вул. Поштова 1596 1-й поверх літ А-5 прим №49 кладові 47,48,50,51; 26. Вул. Поштова 159 б 1-й поверх літ А-56 прим №21 ладові 22-25; вул. Поштова 1596 1-й поверх літ А-5 прим №39 кладові 37,38,40,41; вул. Поштова 159 б 1-й поверх літ А-5 прим № 27 кладові 28-31; вул. Поштова 161 1 під. літ.А-5 прим 27, кладові 28-31; пр. Соборний 97(цоколь); пр. Соборний 81 (підвал) №4,5,6,7,8,9; вул. Покровська 10 (1-й пов); вул. Запорізька 13; вул. Гоголя 143 (площа 52.3 м); вул. Гоголя 143 (площа23.7); вул. Шкільна 50 прим. (А-9) 1 поверх; вул. Аваліані 1а підвал част прим. А-5 №ХІ; вул. Фортечна 88 прим 145 цоколь А-9; вул.. Фортечна 88а прим 131 напівпідвал; вул. Запорізька 6; пр. Соборний 144; вул. Українська 31; вул. Фортечна 2; вул. Дніпровська 4; вул. Поштова 55; вул. Залізнична 3; вул. Гоголя 143; вул. Гоголя 145; вул. Українська 2; вул. Українська 4 прим. 147; вул. Ак.Амосова 61; вул. Українська 8; вул. Жуковського 82; вул. Приходська 60; вул. Жуковського 82 (Зп.); вул. Шкільна 42; вул. Фортечна 88; вул. Фортечна 88; вул. Поштова 169; пр. Соборний 814 (підвал); вул. Шкільна 48; вул. Поштова 159 б (площа 18,5 м); вул. Поштова 159б (площа 17,3 м); вул. Жуковського 70а.

Теплове навантаження на вказаними приміщення, відповідно до Додатків 1а- 1г до Договору, складає 0.523455 Гкал/год.

Пунктом 2.3 додатку № 1 до договору сторонами визначено, що орієнтована вартість усього по договору за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить 181764,84 грн., у тому числі ПДВ 30294,14 грн.

На виконання умов Договору з жовтня 2016 по квітень 2018 позивачем надані відповідачу обумовлені Договором послуги по постачанню теплової енергії на загальну суму 2661971,24грн.

Факт надання цих послуг підтверджується Актами приймання-передачі теплової енергії за спірний період. ОСОБА_5 приймання-передачі теплової енергії відповідачем у термін, встановлений п. 6.7.1 Договору підписані не були, але враховуючи положення п. 6.7.2 Договору вважаються погодженими і є підставою для проведення розрахунків за спірний період.

Позивачем відповідачу були виставлені рахунки на оплату наданих послуг з жовтня 2016 по квітень 2018 на суму 2661971,24грн.

ОСОБА_5 акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки були направлені на адресу відповідача, у підтвердження чого позивачем надано суду реєстр на відправлення кореспонденції за спірний період.(копії долучені до матеріалів справи).

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Згідно зі ст. 714 ЦК України та ст. 275 ГК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

До договору постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

З урахуванням часткових оплат за надану теплову енергію, перерахунком розміру боргу (у вересні 2017 та червні 2018), донарахування за травень 2017, сума основної заборгованості станом на час розгляду справи складає 1591690, 82 грн.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору належним чином та в повному обсязі не виконав.

В матеріалах справи наявний ОСОБА_5 звіряння взаємних розрахунків за період з 01.09.2016 по 01.12.2018, з якого вбачається, що за даними бухгалтерського обліку КП Наше місто за зазначений період рахується заборгованість в розмірі 1550637, 19 грн.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку.

Суд враховує доводи позивача стосовно того, що з жовтня 2016р. по січень 2017р. нарахування за спожиту теплову енергію всіх нежитлових приміщень КП „Наше місто по Олександрівському району м. Запоріжжя зводилися на особовий рахунок № 650945, у зв'язку з врегулюванням договірних відносин. 30.12.2016 підписано договір купівлі-продажу № 650945 тільки на приміщення реєстраційних послуг по вул. Шкільна 1-а. Всі інші приміщення в лютому 2017р. було виключено з договору № 650945 та перенесено на договір № 660945 від 17.03.17р. та виконано перерахунок за період жовтень 2016р. - січень 2017р. У зв'язку з підписанням договору №650945 від 30.12.2016р. нарахування на інші приміщення здійснювалося на особовий рахунок №660945 до підписання договору №660945, в актах за січень та лютий 2017 року помилково прописувалось що нарахування здійснюється на договір № 660945 від 30.12.2016р.

Крім того, п. 10.1 Договору сторони домовилися, що у відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України Сторони погодилися, що умови Договору засовуються до відносин між Споживачами і Теплопостачальною організацією, які виникли до його укладання, а саме з 01.09.2016 року.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 1591690, 82 грн. основного боргу, документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Нормами статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує пунктом 7.2.10 Договору встановлено, що за порушення споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених в п. 6.4 Договору, останній сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 1 % від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

За невиконання грошових зобов'язання за Договором №660945 від 17.03.2017 позивачем предявлена до стягнення пеня в розмірі 76 927,76 грн., яка розрахована за загальний період з 20.11.2017 по 20.04.2018.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та визнаний таким, що виконаний вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 76 927,76 грн. пені за порушення строків оплати за Договором заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 100 650,32 грн. інфляційних втрат, за загальний період з грудня 2016р. по березень 2018р. та 27866,54 грн. 3 % річних, за загальний період з 20.11.2016 по 20.04.2018.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем виконаний вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 100 650,32 грн. інфляційного нарахування та 27866,54 грн. 3 % річних за порушення строків оплати за Договором №660945 від 17.03.2017 заявлені до стягнення правомірно та підлягають задоволенню судом.

Стосовно посилань відповідача на відсутність правових підстав для нарахування та стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки дані нарахування не передбачені діючими тарифами надання послуг, суд зазначає наступне:

Згідно з частиною 2 статті 9 Цивільного Кодексу України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобов'язань у зазначеній сфері визначено статтями 229-232, 234, 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Аналіз наведеного свідчить про наявність права у кредитора на застосування штрафних та компенсаційних санкцій у разі порушення боржником грошового зобовязання. Відсутність грошових коштів у боржника не є підставою для звільнення останнього від сплати як суми основного боргу так нарахованих санкцій.

Враховуючи що факт порушення відповідачем грошового зобов'язання підтверджено матеріалами справи, нарахування штрафних санкцій позивачем є правомірним.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Суд вважає за необхідне зазначити позивачу, що він має право звернутися до суду з клопотання про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 3450,68 грн. в порядку ст. 7 Закону України Про судовий збір, у звязку із зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 185, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Концерну Міські теплові мережі до ОСОБА_1 підприємства Наше місто Запорізької міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а; ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; , п/р зі спеціальним режимом використання №2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) 1591 690 (один мільйон п'ятсот дев'яносто одну тисячу шістсот дев'яносто) грн. 82 коп. основного боргу. Видати наказ.

3.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а; ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; , п/р зі спеціальним режимом використання №1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) 76 927 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. пені, 100 650 (сто тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 32 коп. інфляційних втрат, 27866 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 54 грн. 3 % річних та 26 957 (двадцять шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 02 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 29 січня 2019р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.