ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019м. ДніпроСправа № 904/4519/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ПЛЮС", с. Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦДОРРЕМБУД", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 827 916,28 грн. за договором поставки № 12/18-М від 15.05.2018 року.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, наказ № 1-в від 01.01.2019 року, в.о. директора;

від відповідача: не з'явився;

вільний слухач: ОСОБА_2, НОМЕР_1 виданий 10.10.2012 року Новомосковським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області, громадянка України.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" заборгованість у розмірі 827 916,28 грн. за договором поставки № 12/18-М від 15.05.2018 року та судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" залишено без руху та надано строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду надати належні докази направлення копії позовної заяви відповідачу.

26.10.2018 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" надійшло клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання на 27.11.2018 року о 10:40 год.

19.11.2018 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 19.11.2018 року.

26.11.2018 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 26.11.2018 року про відкладення підготовчого засідання.

27.11.2018 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № 2321 від 21.11.2018 року.

27.11.2018 року у підготовче судове засідання відповідач не з'явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 року розгляд справи відкладено у підготовче судове засідання на 18.12.2018 року о 10:20 год.

У підготовчому судовому засіданні 18.12.2018 року сторонами обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ними були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.12.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2019 року о 11:40 год.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ПЛЮС" (далі-позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦДОРРЕМБУД" (далі-відповідач, покупець) укладений договір поставки товарів № 12/18-М від 15.05.2018.

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов'язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, та загальна вартість, яких визначена сторонами у специфікаціях, які є додатками до цього договору і становлять його невід'ємну частину.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 3.1. договору поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями автомобільним чи іншим транспортом на об'єкт вказаний в специфікаціях на поставку кожної партії товару.

Позивач умови договору виконав, протягом дії договору поставив відповідачу товар на загальну суму 2 817 884,22 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна № 125 від 29.05.2018 на суму 19 088,76 грн.;

- видаткова накладна № 126 від 30.05.2018 на суму 1 001 252,17 грн.;

- видаткова накладна № 138 від 04.06.2018 на суму 1 015,26 грн.;

- видаткова накладна № 139 від 04.06.2018 на суму 1 652 011,78 грн.;

- видаткова накладна № 142 від 02.06.2018 на суму 144 516,25 грн.

Отримання товару по вищезазначеним документам підтверджується підписом на них представника відповідача та відтиском печатки підприємства відповідача.

Крім того, позивачем на доказ здійснення поставки надані товарно транспортні накладні, які також містять підпис працівника відповідача та скріплені печаткою підприємства (а.с. 24, 27-37, 40, 43-77, 80-86).

Пунктом 4.7. договору передбачено, що розрахунки за кожну партію Товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат Постачальника (у разі поставки Товару транспортом Постачальника) здійснюються в безготівковому порядку протягом 3-х банківських днів з дати фактичного отримання Покупцем товару.

Відповідно до п. 4.9. договору розрахунок за фактично одержану партію Товару здійснюється покупцем на підставі належним чином оформлених актів приймання-передачі Товару та/або товарно-транспортних (видаткових) накладних (залежно від умов поставки товару) та рахунків-фактур Постачальника.

Пунктом 5.2.1. договору встановлено, що на Покупця покладено обов'язок придбати Товар, Доставку, Послуги з транспортування за цінами, обумовленими в цьому Договорі та оплатити його відповідно до умов Договору.

Проте, відповідач порушив умови договору та здійснив лише частково оплату у розмірі 2 000 000,00 грн.

Сума оплати та сума боргу підтверджуються також підписаним сторонами актом звіряння взаємних розрахунків за період з квітня по серпень (а.с. 89-92, відносини відображені на сторінці 90).

Отже, доводи відповідача, що матеріали справи не містять належних доказів отримання товару його уповноваженою особою не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доказів оплати в повному обсязі або частково з дати підписання акту звірки до дати винесення рішення у справі сторонами до справи не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець, зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 817 884,22 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 08.06.2018 по 30.09.2018 у розмірі 10 032,06 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення 3% річних в сумах визначених позивачем.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦДОРРЕМБУД" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ПЛЮС" (51486, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Нова, буд. 3, ) 817 884,22 грн. - основного боргу, 10 032,06 грн. - 3% річних та 12 418,75 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2019

Суддя ОСОБА_3