СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Справа № 905/960/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін :

від ТОВ Лідер - Агро КР : ОСОБА_1, ордер, договір, адвокат; ОСОБА_2, директор, наказ

від ПАТ Енергомашспецсталь: ОСОБА_3, за довіреністю, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ Донецької області (вх. №617 Д/1)

на рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року, повний текст складено 24.09.2018 року (суддя Сковородіна О.М.)

у справі №905/960/18,

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ Донецької області

про стягнення 164 489,16 грн.

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 928 747,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь про стягнення боргу у сумі 164 489,16 грн. за договором.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором поставки №15/651 від 12.09.2017р., з оплати за отриману продукцію.

Заявою про збільшення розміру позовних вимог позивач просив про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 164 489,16 грн. та суми штрафних санкцій у розмірі 28 045,16 грн., що разом складає 192 534,32 грн. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» звернулося до господарського суду Донецької області в межах справи № 905/960/18 з зустрічною позовною заявою, якою просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР пеню у сумі 928 747,51 грн. за недопоставку продукції.

Зустрічний позов обґрунтовано неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР прийнятих на себе зобовязань за договором поставки №15/651 від 12.09.2017р., в частині поставки продукції на суму 515 970, 84 грн., що за умовами договору надає ПАТ Енергомашспецсталь право на нарахування штрафних санкцій (пені).

Відповідач за зустрічним позовом, ТОВ Лідер - Агро КР в свою чергу звернувся до господарського суду Донецької області з заявою про зменшення розміру штрафних санкцій за зустрічним позовом, просив суд застосувати положення ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України та зменшити розмір штрафних санкцій на 96%, що буде становити при стягненні суму 37 149, 90 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року у справі №905/960/18, з урахуванням ухвал господарського суду Донецької області від 17.09.2018р. та від 16.10.2018р., первісний позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер-Агро КР 164 489,16 грн. заборгованості, 11 843,22 грн. пені, 3 569,18 грн. 3% річних, 10 462,76 грн. інфляційних втрат та 2 855,46 грн. судового збору, в іншій частині вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь до Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР про стягнення 928 747,51 грн. задоволено частково, стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР на користь Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь 37 356,29 грн. пені та 13 931, 21 грн. судового збору, в іншій частині вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача за первісним позовом в задоволеній частині та неправомірність вимог в іншій частині позову. Зустрічну позовну заяву суд першої інстанції задовольнив частково, виходячи з того, що ТОВ Лідер - Агро КР свої зобовязання за договором виконало не в повному обсязі, що з урахуванням п.10.1 договору є підставою для застосування відповідальності у вигляді сплати пені. Задовольняючи частково заяву ТОВ «Лідер-Агро» про зменшення розміру штрафних санкцій, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за зустрічним позовом пені за недопоставлений товар у розмірі 37 356, 29 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року у справі №905/960/18 частково та прийняти нове рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, зокрема ст.233 Господарського кодексу України, ч.3 ст.551, ст.617 Цивільного кодексу України. На думку апелянта, судом взагалі не взято до уваги ступінь виконання зобовязання боржником та майнове становище сторін, що беруть участь у зобовязанні.

Наголошує, що для встановлення фактичного фінансового стану підприємства до суду було надано документи про скрутний майновий стан ПАТ Енергомашспецсталь, а саме: копії фінансових документів, що підтверджують збиткову діяльність підприємства; довідку по заробітній платі, що свідчить про затримку оплати праці працівникам підприємства. В свою чергу ТОВ Лідер - Агро КР до заяви про зменшення розміру штрафних санкцій за зустрічним позовом жодного документу, що підтверджує скрутний майновий стан, суду не надав. Отже, місцевий господарський суд зменшив розмір пені безпідставно і необґрунтовано. Про можливість нарахування штрафних санкцій та їх розмір прямо вказано в господарському договорі.

Вважає безпідставним твердження ТОВ Лідер - Агро КР про не направлення позивачем письмових або усних заявок на поставку продукції за договором поставки №15/651 від 12.09.2017р., оскільки відповідно до специфікації №1 від 12.09.2017р. до договору поставки, продукція поставляється в такий спосіб - DDP, склад покупця м. Краматорськ, по Інкотермс 2010, вимоги про направлення будь-яких заявок договір і специфікація не містять.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 року, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_4 - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року у справі №905/960/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь на рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року та призначено справу до розгляду на 28.11.2018 року, встановлено строк для подання ТОВ Лідер - Агро КР відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ Лідер - Агро КР проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві. Просить рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року у справі №905/960/18 залишити без змін. Вважає, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено розмір відповідальності. Зазначив, що порушенню виконання умов договору в частині виконання зобовязання з повної поставки товару передували протиправні дії ПАТ Енергомашспецсталь з нездійснення оплати за поставлений товар, що спричинило неможливість придбання постачальником товару для його поставки покупцю. Таким чином, ТОВ Лідер - Агро КР вважає суму пені за недопоставку продукції, задоволену місцевим господарським судом, цілком справедливою.

У звязку з відрядженням судді Россолова В.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2018 року, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_5 - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018р. у справі №905/960/18 розгляд справи відкладено на 19.12.2018р.

У звязку із знаходженням на лікарняному головуючого судді Терещенко О.І. та відпусткою члена колегії-судді ОСОБА_6, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 року, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_7 - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Хачатрян В.С.

У судовому засіданні 19.12.2018р. у справі №905/960/18 було оголошено перерву до 24.01.2019р. о 12:00 год.

Представник ПАТ Енергомашспецсталь у судових засіданнях підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представники ТОВ Лідер - Агро КР у судових засіданнях просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018р. у справі №905/960/18 залишити без змін.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судових засіданнях пояснення повноважних представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судовою колегією Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

12.09.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер - Агро КР» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (покупець) був укладений договір поставки №15/651, відповідно до п. 1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товар (продукцію), загальна кількість, одиниця виміру, вартість за одиницю виміру та загальна вартість, виробник встановлюються сторонами у специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору.

Загальна сума договору є змінною величиною та складається з суми усіх специфікацій, оформлених до цього договору, але не може перевищувати 2 400 000,00 грн. з ПДВ., 2 000 000,00 грн. без ПДВ (п.2.2.договору).

Згідно з п. п. 5.1, 5.2. договору строки та умови поставки товару зазначаються у специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата його передачі покупцю постачальником у встановленому в специфікації місці.

За приписами п. 6.1 договору постачальник зобовязався надати покупцю разом з продукцією наступні документи: рахунок; документ про якість; накладну (в накладній обов'язкове посилання на одержувача продукції); товарно-транспортну накладну.

Оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у національній валюті України (п. 9.1. договору).

Покупець здійснює оплату за поставлену продукцію впродовж строку вказаного у специфікації (п.9.3. договору).

Як встановлено п. 10.1 договору, за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 1% вартості, не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення поставки продукції.

При несвоєчасній оплаті поставленої продукції, за змістом п. 10.6 договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,04% суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період прострочення.

Цей договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк дії договору до 12.09.2018р. (п.п. 13.1, 13.2 договору).

Відповідно до специфікації №1 від 12.09.2017р. до договору №15/651 від 12.09.2017р., сторони встановили умови поставки - DDP, склад покупця, м. Краматорськ, за Інкотермс 2010; виробник товару ЧАО «Запорожогнеупор», ПАО «ВАОК»; умови оплати - відстрочення платежу до 5 робочих днів від моменту переходу права власності товару; код УКТ ВЭД постачальник зазначає після поставки при наданні податкових накладних; толеранс +/- 10%; рік виготовлення: 2017р.; період поставки: вересень жовтень 2017р. Ця специфікація є невідємною частиною договору №15/651 і набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами. Загальна вартість поставки з ПДВ визначена у сумі 680 460,00 грн., також в специфікації вказано перелік продукції, яку постачальник постачає покупцю.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору та специфікації постачальником здійснено поставку товару цегла вогнетривка ША-1 №5, що підтверджується: видатковою накладною №90 від 10.10.2017р. на суму з ПДВ 82 110,60 грн., видатковою накладною №94 від 18.10.2017р. на суму з ПДВ 82 378,56 грн., товарно-транспортною накладною №105568 від 10.10.2017р., товарно-транспортною накладною №105575 від 18.10.2017р.

Постачальник виконав свої зобовязання за договором в частині поставки товару на суму 164 489,16 грн., внаслідок чого, у покупця виник обовязок щодо оплати поставленого товару за видатковою накладною №90 від 10.10.2017р. на суму 82 110,60 грн. з 18.10.2017р., за видатковою накладною №94 від 18.10.2017р. на суму 82 378,56 грн. з 26.10.2017р.

Покупцем товар був отриманий та прийнятий, що підтверджується підписом у накладних представника покупця за довіреністю №1551 від 10.10.2017р. на отримання відповідного товару за договором №15/651 від 12.09.2017р. Зауважень щодо кількості та якості поставленого товару, покупцем у накладних не зазначено.

Покупцем оплату за поставлений товар у строки, встановлені специфікацією №1 здійснено не було, у звязку з чим, 19.01.2018р. постачальником на адресу покупця був направлений лист №01/18 від 16.01.2018р. про наявність заборгованості за поставлену продукцію за договором №15/651 від 12.09.2017р. в розмірі 164 489,16 грн. та необхідність її погашення.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Оцінивши зміст даного договору з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за своєю правовою природою укладений правочин є договором поставки, згідно з яким за приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановивши невиконання покупцем прийнятих на себе зобовязань за договором та специфікацією щодо оплати вартості поставленої продукції в сумі 164 489,16 грн., судом першої інстанції задоволені позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР основної заборгованості в сумі 164 489,16 грн.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Факт прострочення ПАТ «Енергомашспецсталь» оплати за продукцію, отриману по накладним № 90 від 10.10.2017 року та № 94 від 18.10.2017 року, став підставою для висновку суду про правомірність вимог ТОВ «Лідер-Агро КР» щодо стягнення пені, нарахованої на підставі п. 10.6 договору поставки; 3% річних та інфляційних, нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Проте, судом зауважено на невірності встановлення позивачем за первісним позовом періодів нарахування штрафних санкцій, оскільки за умовами оплати, що визначені в специфікації, строк оплати визначений, як «відстрочення платежу до 5 робочих днів», а не календарних.

Здійснивши перерахунок заявлених сум, судом першої інстанції частково задоволено вимоги ТОВ «Лідер-Агро КР» та стягнуто з ПАТ «Енергомашспецсталь» 11 843,22 грн. пені, 10 462,76 грн. інфляційних та 3 569,18 грн. 3% річних.

ПАТ Енергомашспецсталь в зустрічній позовній заяві просило про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР пені у сумі 928 747,51 грн., обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю Лідер - Агро КР прийнятих на себе зобовязань за договором поставки №15/651 від 12.09.2017р., в частині поставки продукції у сумі 515 970, 84 грн., що за умовами договору надає ПАТ Енергомашспецсталь право на нарахування штрафних санкцій (пені).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Специфікацією №1 до договору №15/651 від 12.09.2017р. визначено загальну вартість продукції 680 460,00 грн., яка мала бути поставлена відповідачем за зустрічним позовом Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» в період вересень-жовтень 2017р.

ТОВ Лідер - Агро КР здійснено поставку продукції на загальну суму 164 489,16 грн., решта товару на суму 515 970, 84 грн. поставлена не була.

Умовами п. 10.1 договору встановлено, що за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 1% вартості, не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення поставки продукції.

У звязку з виконанням поставки не в повному обсязі, ПАТ «Енергомашспецсталь», позивач за зустрічним позовом, на підставі п. 10.1 договору здійснив нарахування пені на суму 515 970, 84 грн. недопоставленої продукції за період з 01.11.2017р. по 30.04.2018р., яку вимагав до стягнення з ТОВ «Лідер-Агро КР» в сумі 928 747,51 грн.

Право ПАТ «Енергомашспецсталь» на нарахування пені за прострочку поставки або недопоставку продукції підтверджено п.10.1. договору поставки.

Штрафними санкціями, в розумінні ст.230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За положеннями ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оцінюючи заяву ТОВ «Лідер-Агро КР» про зменшення розміру штрафних санкцій, суд першої інстанції задовольнив її частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.219 Господарського кодексу України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобовязання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

За приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

При цьому, зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

ТОВ Лідер - Агро КР заявою про зменшення розміру штрафних санкцій за зустрічним позовом(вх.№17159118 від 17.08.18), просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 96%, до суми 37 149, 90 грн.

Суд першої інстанції, розглядаючи вищевказану заяву, враховуючи приписи ст.233 Господарського кодексу України, ст.551 Цивільного кодексу України, а також встановлені обставини справи, які базуються на доказах, наявних в матеріалах справи, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про можливість часткового задоволення заяви відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру пені та стягнення на користь позивача за зустрічним позовом пені за недопоставлений товар в сумі 37 356,29 грн.

Зменшуючи розмір пені, місцевим господарським судом враховано, що ПАТ Енергомашспецсталь, як покупець, припустився значного порушення строків оплати отриманого товару, чим в свою чергу обумовив виникнення побоювання відповідача за зустрічним позовом (як постачальника) щодо подальшого постачання, яке, зокрема, потребувало доставки товару за місцезнаходженням покупця; після спливу строків поставки товару (навіть на момент прийняття рішення), ПАТ «Енергомашспецсталь» жодного разу не зверталося до ТОВ «Лідер-Агро КР» (постачальника) з вимогою про виконання зобов'язань з поставки товару, і лише звернення до суду з первісним позовом про стягнення боргу за поставлений товар, спонукало покупця на звернення до суду з позовом про стягнення неустойки.

У звязку з відсутністю такої зацікавленості ПАТ Енергомашспецсталь в отриманні товару, який мав використовуватись у виробничій діяльності, суд дійшов висновку, що ТОВ «Лідер-Агро КР» мав підстави на зупинення виконання зобов'язання в силу приписів ч.3 ст.538 Цивільного кодексу України.

Згідно правової позиції, що викладена в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013р., наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Судом першої інстанції враховано, що сума нарахованої пені за недопоставлений товар становить 928 747, 51 грн., що майже в 2 рази більше ніж вартість самого недопоставленого товару. При цьому позивачем за зустрічним позовом не надано доказів понесення збитків саме у результаті неповної поставки товару.

Виходячи із принципів справедливості та розумності, суд дійшов висновку про можливість застосування до постачальника за договором такої ж відсоткової ставки пені за неналежне виконання господарського зобовязання, яку застосовано до покупця, а саме 0,04% замість 1% за кожен день прострочення.

За таких обставин, судом першої інстанції частково задоволено заяву відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій №08/18 від 16.08.2018р. та підставно стягнуто з ТОВ «Лідер-Агро КР» на користь ПАТ Енергомашспецсталь пеню за недопоставлений товар в сумі 37 356,29 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, зміни або скасування рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року у справі №905/960/18.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року у справі №905/960/18 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року (повний текст складено 24.09.2018 року) у справі №905/960/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року (повний текст складено 24.09.2018 року) у справі №905/960/18, з урахуванням ухвал господарського суду Донецької області від 17.09.2018 року та від 16.10.2018 року у справі №905/960/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 24.01.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 29.01.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян