ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3509/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Широбокова Л.П., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 3 від 02.01.2019 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 66-322/ЮР/Д від 10.12.2018 р., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Южкокс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р. у справі №904/3509/18, (суддя Воронько В.Д., повний текст якої складено 26.11.2018р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразтранс Україна", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Южкокс", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення 581344,28 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р (повний текст якого складено 26.11.2018р.). у справі № 904/3509/18 (суддя Воронько В.Д.) позов задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Южкокс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразтранс Україна" борг за транспортно-експедиторські послуги в сумі 581 344,28 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 8720,16 грн.

Рішення місцевого господарського суду вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання транспортно-експедиторських послуг № 01-04/10/04-01/10 в частині своєчасної оплати за надані послуги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р у справі №904/3509/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю належних доказів виконання позивачем умов договору на надання транспортно-експедиторських послуг № 01-04/10/04-01/10 в частині прийняття виконаних обємів послуг. Так умовами вищезазначеного договору підставою для оплати наданих послуг є рахунок на попередню оплату вартості перевезення та звіт про надані послуги. Однак позивачем замість звіту надані акти надання послуг, а відтак відсутні підстави для оплату вартості послуг експедитора. Крім того зазначає, що на момент звернення позивача з позовом до суду його права не були порушені, оскільки згідно наведених позивачем у позовній заяві пояснень, рахунок на оплату погоджених перевезень позивачем не виставлявся, що є порушенням п. 4.6 Договору. Вказує, що позивачем докази перевищення нормативних строків надходження рухомого складу під навантаженням, та докази укладення сторонами додаткової угоди щодо здійснення сторонами плати за користування вагонами не надано. Таким чином, оскільки передбачені п. 4.6., 4.7 Договору рахунки на попередню оплату вартості перевезення та Звіти про надання послуг позивачем не надавалися, у відповідача відсутні докази належного виконання послуг позивачем, зокрема їх обсягів та обґрунтування вартості.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Южкокс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р. у справі №904/3509/18, (суддя Воронько В.Д., повний текст якої складено 26.11.2018р.) та призначено до розгляду у судовому засіданні (головуючий суддя Дармін М.О., судді Іванов О.Г., Широбокова Л.П.).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін. У відзиві зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Підписані між позивачем та відповідачем первинні документи містять усі обов'язкові реквізити визначені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Таким чином не суттєві недоліки, які полягають у зазначенні назви "Акт надання послуг" замість "Звіт про надані послуги" не може свідчити, що дані документи не є доказами належного надання позивачем послуг. Крім того відповідачем було здійснено частково оплату наданих послуг за спірними актами, що фактично свідчить про визнання відповідачем свого обов'язку по оплаті за отримані послуги на підставі спірних первинних документів. Стосовно доводів про відсутність доказів перевищення нормативних строків знаходження рухомого складу під навантаженням вказує, що дані твердження спростовують матеріалами справи, а відтак не можуть бути прийняті судом.

В судовому засіданні 15.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи і не оскаржується сторонами спору :

01.04.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразтранс Україна" (далі - позивач, експедитор) та Відкритим акціонерним товариством "Баглійкокс" (правонаступником якого є відповідач; далі - клієнт) було укладено договір на надання транспортно-експедиторських послуг №01-04/10/04-01/10 (далі - договір) із протоколом розбіжностей та протоколом узгодження розбіжностей до нього (т.1 а.с. 19-28).

В подальшому сторонами неодноразово змінювались умови договору шляхом укладення додаткових угод №11 від 15.04.2011р. (т.1 а.с. 30), №13 від 21.11.2011р. (т.1 а.с. 32), №14 від 04.12.2012р. (т.1 а.с. 33), №18 від 18.11.2013р. (т.1 а.с. 34), №20 від 27.11.2014р. (т.1 а.с. 35), №21 від 10.11.2015р. (т.1 а.с. 36), №24 від 10.11.2016р. (т.1 а.с. 37), №25 від 01.02.2017р. (т.1 а.с. 141) , №27 від 27.10.2018р. (т.1 а.с. 38), зокрема пункт 8.1 договору "Строк дії договору". Так, додатковою угодою №27 від 27.10.2018 строк дії договору визначено з моменту його підписання та по 31.12.2018.

Також сторонами були укладені додатки до договору:

1. Додаток №48 від 08.07.2016 до договору (т. 1, а.с. 39).

2. Додаток №87 від 09.10.2017 до договору (т. 1, а.с. 40).

На підтвердження надання клієнту послуг із транспортно-експедиторського обслуговування сторонами (без будь-яких зауважень та розбіжностей з боку клієнта) у січні 2018 року були підписані акти надання послуг (акти виконаних робіт) на загальну суму 627928,47 грн (з ПДВ):

- акт надання послуг № 1 від 31.01.2018 на суму 33758,40 грн (т.1 а.с. 43);

- акт надання послуг №2 від 31.01.2018 на суму 34172,14 грн, рахунок на оплату (т.1 а.с. 44);

- акт надання послуг №3 від 31.01.2018 на суму 6630,00 грн (т.1 а.с. 45);

- акт надання послуг №4 від 31.01.2018 на суму 243389,85 грн (т.1 а.с. 46);

- акт надання послуг №5 від 31.01.2018 на суму 204713,78 грн (т.1 а.с. 47);

- акт надання послуг №6 від 31.01.2018 на суму 32589,41 грн (т.1 а.с. 48);

- акт надання послуг №7 від 31.01.2018 на суму 5610,00 грн (т.1 а.с. 49);

- акт надання послуг №8 від 31.01.2018 на суму 30299,10 грн (т.1 а.с. 50);

- акт надання послуг №9 від 31.01.2018 на суму 30951,47 грн (т.1 а.с. 51);

- акт надання послуг №10 від 31.01.2018 на суму 5814,32 грн (т.1 а.с. 52)

та експедитором виставлені клієнту відповідні рахунки на оплату наданих послуг, а саме:

- №251 від 31.01.2018 на суму 33758,40 грн (т.1 а.с. 53);

- №252 від 31.01.2018 на суму 34172,14 грн (т.1 а.с. 54);

- № 253 від 31.01.2018 на суму 6630,00 грн (т.1 а.с. 55);

- №254 від 31.01.2018 на суму 243389,85 грн(т.1 а.с. 56);

- №255 від 31.01.2018 на суму 204713,78 грн (т.1 а.с. 57);

- №256 від 31.01.2018 на суму 32589,41 грн (т.1 а.с. 58);

- №257 від 31.01.2018 на суму 5610,00 грн (т.1 а.с. 59);

- №258 від 31.01.2018 на суму 30299,10 грн (т.1 а.с. 60);

- №259 від 31.01.2018 на суму 30951,47 грн (т.1 а.с. 61);

- №260 від 31.01.2018 на суму 5814,32 грн (т.1 а.с. 62).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг виконав частково у сумі 46584,19 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ "Євразтранс Україна" за 24.04.2018, копія якої міститься у матеріалах справи (т. 1, а.с. 63).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» , під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євразтранс Україна" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Южкокс" (далі - відповідач), у якій заявило вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 581344,28 грн з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору №01-04/10/04-01/10 на надання транспортно-експедиторських послуг, укладеного між сторонами 01.04.2010р. та додаткових угод до нього.

Як зазначалося вище, 01.04.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразтранс Україна" (далі - позивач, експедитор) та Відкритим акціонерним товариством "Баглейкокс" (правонаступником якого є відповідач; далі - клієнт) було укладено договір на надання транспортно-експедиторських послуг №01-04/10/04-01/10 (далі - договір) із протоколом розбіжностей та протоколом узгодження розбіжностей до нього (т.1 а.с. 19-28).

Пунктом 1.1 договору обумовлено, що у відповідності до умов даного договору експедитор бере на себе зобов'язання за плату та за рахунок клієнта забезпечити організацію перевезень вантажів клієнта по території України, країн СНД, а також території третіх країн.

Мета договору - створення правових наслідків, передбачених Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність", а також забезпечення клієнта рухомим складом (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей та протоколу погодження розбіжностей) визначено, що експедитор надає послуги на підставі заявок клієнта. Заявки надаються клієнтом щомісячно, до 15 числа кожного місяця. В заявці зазначається: дата передбачуваного відвантаження; найменування станції, дороги та код станції відправлення; найменування станції, дороги та код станції призначення; відправник вантажу, його поштова адреса, код відправника; отримувач вантажу, його поштова адреса, код отримувача; найменування вантажу, кількість (тон, вагонів).

За умовами пп. 2.1.3 п. 2.1 Договору, до обов'язків експедитора відноситься, зокрема, в строки, погоджені з клієнтом, але не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, надання клієнтові рахунків на надані послуги, Акти виконаних робіт, податкові накладні.

Відповідно до пункту 2.2 договору (в редакції протоколу розбіжностей та протоколу погодження розбіжностей) заявки надаються електронною поштою з наступним підтвердженням оригіналів на паперовому носії.

Задля отримання послуг з організації перевезень вантажів за вказаними клієнтом у цих заявках маршрутами, з поверненням порожніх вагонів в січні 2018 року за тими ж маршрутами клієнтом подані заявки, оформлені листами №239-1109 від 27.11.2017р. (т.1 а.с. 41) та №239-1204 від 11.12.2017р. (т.1 а.с. 42).

Згідно з пп. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.7 п. 3.1 договору, до обов'язків експедитора відноситься, зокрема, забезпечення оптимального транспортного обслуговування, а також організація перевезення вантажів клієнта як по території України, так і іноземних держав; організація перевезення вантажів клієнта за напрямками, вказаними в заявках клієнта, та надавати інші, узгоджені у додаткових угодах транспортно-експедиторські послуги, як самостійно, так і з залученням інших юридичних осіб; здійснювати розрахунок провізних платежів (залізничного тарифу) на заплановані перевезення вантажів за договором, здійснювати консультування по застосуванню тарифів.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що у разі необхідності надання експедитором додаткових послуг, не обумовлених умовами договору, розмір та порядок оплати таких послуг визначається додатковою письмовою угодою сторін.

Відповідно до пп. 3.2.8 п. 3.2 договору (в редакції протоколу розбіжностей та протоколу погодження розбіжностей) до обов'язків клієнта, зокрема, відноситься приймання, затвердження (підписання) та повернення експедитору звітів, актів виконаних робіт упродовж 5 банківських днів з дати їх отримання від експедитора. У випадку виникнення розбіжностей по звітам, актам виконаних робіт, клієнт зобов'язаний надавати в письмовому вигляді мотивовані розбіжності.

У відповідності до п. 4.1 договору вартість послуг експедитора складається з: вартості перевезення; договірних та додаткових зборів; плати за користування вагонами (в разі перевищення нормативних строків знаходження рухомого складу під завантаженням); винагороди експедитора; додаткової винагороди, що визначається на кожне перевезення та обумовлюється у додатках до договору.

Вартість перевезення визначається у відповідності до "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом по території України та пов'язані з ними послуги" и дорівнює залізничному тарифу, вказаному у залізничних накладних (залізничних квитанціях) (п. 4.2 договору).

У випадку відправки вантажів клієнта у рухомому складі, що належить/ орендується експедитором, розмір винагороди експедитора визначається як різниця між залізничним тарифом при перевезенні вантажу у вагонах інвентарного парку УЗ та залізничним тарифом при перевезенні вантажу у власних (орендованих) вагонах експедитора (п. 4.3 договору).

12.02.2014 сторонами до договору була укладена додаткова угода №19 (т.1 а.с. 29), якою п. 4.3 договору був викладений у новій редакції та визначено, що в разі надання транспортно-експедиторських послуг у власних (орендованих) вагонах експедитора розмір винагороди експедитора визначається в додатках до договору.

у випадку відправки вантажів клієнта у вагонах інвентарного парку залізниць, розмір винагороди експедитора складає 3% від вартості залізничного тарифу та інших платежів, пред'явлених залізницею (п. 4.4 договору).

У пункті 4.5 договору (в редакції додаткової угоди №25 від 01.02.2017р. (т.1 а.с. 141) узгоджено, що плата за користування вагонами експедитора за час знаходження вагонів під завантаженням (вивантаженням) у клієнта визначається з 49-ї години як для рухомого складу парку залізниць України згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та нараховується у відповідності до шкали ставок Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 29.03.2009.

За умовами пункту 8.1 договору строк його дії був визначений до 31.12.2010. Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не менше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії не повідомить іншу у письмовій формі про припинення дії договору (п. 8.2 договору).

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 4.7 в редакції наданій Позивачем (мовою оригіналу): «Внесение платы за пользование вагонами и уплата вознаграждения (дополнительные вознаграждения) Экспедитору осущестялються в течении 3-х банковских дней с момента подписания сторонами Отчета об оказаных услугах».

Оскільки апелянтом не надано примірника договору з текстом, викладеним українською мовою, колегія суддів відхиляє його доводи щодо невідповідності оригіналу положень пункту 4.7 договору в редакції наданої позивачем.

Зі змісту актів №№1-10 колегією суддів встановлено наступне:

- відповідно до акту надання послуг № 1 від 31.01.2018р. на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. плата за користування Клієнтом вагонами Експедитора (52.29) становить 33 758,40 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 43);

- відповідно до акту надання послуг № 2 від 31.01.2018р. на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму 34 172,14 грн. з ПДВ я яких тариф 52.29 33 833,80 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 338,34 грн з ПДВ 20% 56,39 грн (т.1 а.с. 44);

- відповідно до акту надання послуг № 3 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. плата за користування Клієнтом вагонами Експедитора (52.29) становить 6 630,00 грн. з ПДВ (т.1 а.с. 45);

- відповідно до акту виконання робіт № 4 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму 243 389.85 грн. з ПДВ з яких тариф 52.29 - 238 122,65 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 2 857, 40 грн з ПДВ 20% 476,23 грн на території Молдови. Румунії та 2 409.80 грн з ПДВ 20% -401,63 грн (т.1 а.с.46)

- відповідно до акту виконання робіт № 5 від 31.01.2018 Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму 204 713.78 грн з ПДВ з яких тариф 52.29 - 202 286,27 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 2 427, 41 грн з ПДВ 20% 404,57 грн на території Молдови. Румунії (т.1 а.с.47);

- відповідно до акту виконання робіт № 6 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму 32 589.41 грн. з ПДВ з яких тариф 52.29 - 31 884,08 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 382,66 грн з ПДВ 20% 63,78 грн на території Молдови, Румунії та 322,67 грн з ПДВ 20% 53,78 грн (т. 1 а.с.48)

- відповідно до акту надання послуг № 7 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. плата за користування Клієнтом вагонами Експедитора (52.29) на суму 5 610,00 грн. з ПДВ(т.1 а.с. 49);

- відповідно до акту виконаних робіт № 8 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму на суму 30 299.10 грн. з ПДВ з яких тариф 52.29 по території Молдови, Румунії 29 643,39грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 355,72 грн з ПДВ 20% 59,29 грн на території Молдови, Румунії та 299,99грн з ПДВ 20% - 50,00 грн (т.1 а.с.50);

- відповідно акту виконаних робіт № 9 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму на суму 30 951.47 грн. з ПДВ. з яких тариф 52.29 по території Молдови, Румунії 30 584,45 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 367.02 грн з ПДВ 20% 61.17 грн на території Молдови, Румунії (т.1 а.с. 51);

- відповідно до акту виконаних робіт № 10 від 31.01.2018 на підставі Договору транспортно-експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. Експедитор надав за звітний період на підставі заявок Клієнта комплекс послуг з організації перевезення вантажів на суму на суму 5 814.32 грн. з ПДВ, з яких тариф 52.29 по території Молдови, Румунії 5 490,84 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 265, 92 грн з ПДВ 20% 44,32 грн на території Молдови, Румунії та винагорода Експедитора (52.29) - 57,56 грн з ПДВ 20% - 9,59 грн (т. 1 а.с. 51).

З аналізу змісту вищезазначених актів, колегією суддів встановлено, що вони були підписані сторонами на виконання умов Договору транспортно експедиційного обслуговування № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р..

Пунктом 4.10 укладеного сторонами договору передбачено обов'язок клієнта, у разі наявності заперечень з його боку з приводу будь-яких документів, наданих експедитором та які вимагають підписання і погодження клієнта, протягом 10 діб повідомити експедитора про свої заперечення в письмовій формі. Якщо протягом вказаного строку письмових заперечень від клієнта не надійшло, документи вважаються прийнятими сторонами.

Матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано доказів письмового звернення до позивача про наявність заперечень щодо форми (найменування) або змісту (складу та вартості послуг) первинних документів, які складались позивачем та передавались на підпис і погодження відповідачу.

З врахуванням вищевикладеного , колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що підписані між позивачем та відповідачем первинні документи, які мають назву "акт надання послуг/ акт виконаних робіт" на підтвердження виконання позивачем зобов'язань за договором по транспортно-експедиторському обслуговуванню відповідача, відповідають змісту та обсягу господарської операції, яка склалася між сторонами правочину.

Допущений позивачем при оформленні назв первинних документів за спірний період, а саме - зазначення замість назви "звіт про надані послуги" на документах №№ 1. 2, 3, 7 назви "акт надання послуг" недолік є несуттєвим, не може свідчити про те, що вказані документи не є доказами належного виконання позивачем послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню відповідача за договором.

Складені та підписані сторонами первинні документи за спірний період, а саме: акти надання послуг №1, №2, №3, №7 та акти виконаних робіт №4, №5, №6, №8, №9, №10, у повній мірі відповідають вимогам ст.ст. 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки містять необхідну та достатню інформацію про фактичне виконання позивачем умов договору по наданню відповідачу послуг транспортно-експедиторського обслуговування. Також вказані первинні документи відповідають такому принципу бухгалтерського обліку та звітності, який передбачено ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як превалювання сутності над формою, що полягає в обліку операцій відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вищезазначених актів вимогам п.4.7 спростовуються вищевикладеними висновками місцевого господарського суду, з якими погоджується колегія суддів апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки доказів, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності та необґрунтованості вимог позивача по здійсненню оплати за рахунками №№ 251, 253,257 відхиляються з огляду на наступне:

В рахунку оплату № 251 від 31.01.2018 на суму 33 758,40 грн в якості підстави зазначено Договір № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. призначенням платежу визначена плата за користування вагонами (т.1 а.с. 53);

В рахунку оплату № 252 від 31.01.2018 на суму 34 172,14 грн в якості підстави зазначено Договір № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. призначенням платежу визначена залізничний тариф-33 833,80 грн та Винагорода Експедитора у розмірі 1% від суми затрат 338,34 грн з ПДВ 20% 56,39 грн (т.1 а.с. 53);

В рахунку на оплату № 257 від 31.01.2018 грн в якості підстави зазначено Договір № 01-04/10/04-01/10 від 01.04.2010р. призначенням платежу визначена плата за користування вагонами на суму 5 610,00 грн. (а.с. 59);

З аналізу вищезазначених рахунків вбачається, що їх зміст повністю відповідає змісту актів на підставі яких їх було складено.

Апелянт не навів доводів на підтвердження наявності у нього заперечень з приводу незгоди з перевищенням нормативних строків надходження рухомого складу під навантаженням під час складання вищезазначених актів.

Як зазначалося вище, пунктом 4.10 укладеного сторонами договору передбачено обов'язок клієнта, у разі наявності заперечень з його боку з приводу будь-яких документів, наданих експедитором та які вимагають підписання і погодження клієнта, протягом 10 діб повідомити експедитора про свої заперечення в письмовій формі. Якщо протягом вказаного строку письмових заперечень від клієнта не надійшло, документи вважаються прийнятими сторонами. Матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано доказів письмового звернення до позивача про наявність заперечень щодо форми (найменування) або змісту (складу та вартості послуг) первинних документів, які складались позивачем та передавались на підпис і погодження відповідачу.

Відповідно до виписки по рахунку 7008 24.04.2018р. здійснена оплата 12 825,79 грн по рахунку 251 за договором 01-04/10/04-01/10 та 5 247,98 грн по по рахунку 252 за договором 01-04/10/04-01/10 (т.1 а.с.63).

Зазначене свідчить про прийняття відповідачем наданих позивачем послуг без заперечень і зауважень, що зумовлює виникнення у відповідача по відношенню до позивача зустрічного зобов'язання по оплаті цих послуг за договором, а також позбавляє відповідача права посилатися на неналежність та недостовірність підписаних ним та погоджених первинних документів.

Таким чином, заборгованість ПрАТ "Южкокс" перед ТОВ "Євразтранс Україна" за надані за договором послуги становить 581344,28 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога-претензія за №471 від 09.07.2018 про погашення останнім заборгованості в сумі 581344,28 грн у семиденний строк з моменту її отримання (т. 1, а.с. 64-66). Вказана вимога-претензія була отримана відповідачем 11.07.2018, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення. Однак відповідач відповіді на претензію не надав, вимог, викладених у претензії щодо оплати боргу перед позивачем, не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 цього Кодексу підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статтей 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Як визначено у ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо правових підстав позову, які ґрунтуються на положеннях статті 530 ЦК України носять характер вільних суджень і відхиляються колегію суддів.

З урахуванням вищевикладеного місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що , виходячи зі змісту умов пунктів 4.6, 4.7 договору та положень статті 530 ЦК України, строк виконання відповідачем зобовязань по оплаті вартості наданих позивачем послуг є таким, що настав, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 581344,28 грн.

Посилання апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом процесуального закону в частині прийняття доказів відхиляються, як такі, що не підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.275 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, відповідно без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, - 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Южкокс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018р. у справі №904/3509/18 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на скаржника Приватного акціонерного товариства "Южкокс".

Касаційна скарга на судове рішення подається в порядку, визначеному статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у відповідності до статті 233 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.01.2019 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.П. Широбокова