01 лютого 2019 року Справа № 913/68/19
Провадження № 3/913/68/19
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ГПК України суд виконує доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, дипломатичними каналами.
У разі, якщо у відносинах України з іноземною державою діють одночасно і двосторонній, і багатосторонній міжнародні договори і в жодному з них не встановлено пріоритету застосування одного з них щодо одних і тих самих питань, під час складання, направлення, а також виконання доручення слід дотримуватись положень того міжнародного договору, на підставі якого складено чи отримано доручення.
З тексту надісланого доручення вбачається, що воно складно на підставі Угоди країн СНД "Про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності", укладеної державами учасницями СНД у м. Києві 20 березня 1992 року.
З метою дотримання вимог законодавства щодо правосубєктності сторони, яка звернулась із проханням про виконання судового доручення, господарському суду необхідно встановити статус такої сторони.
Згідно ст.ст. 133, 134 Конституції України ОСОБА_1 Крим входить до складу України та є невідємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Частиною 6 ст. 136 Конституції України встановлено, що правосуддя в Автономній ОСОБА_1 Крим здійснюється судами України.
Відповідно до ст.ст. 17, 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується, зокрема, за принципами спеціалізації.
Арбітражний суд ОСОБА_1 Крим за законодавством України не створювався, не є іноземним судом у розумінні ст. 369 ГПК України та є незаконним, а його документи недійсними.
У відповідності до ст. 3 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної ОСОБА_1 Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією.
Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Згідно ст. 12 вищезазначеного Закону у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної ОСОБА_1 Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної ОСОБА_1 Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: господарських справ Господарського суду Автономної ОСОБА_1 Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду Київським апеляційним господарським судом.
Таким чином, ОСОБА_1 Крим є складовою частиною України, не є самостійним учасником міжнародного права та не є стороною Угоди "Про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності", укладеної державами учасницями СНД у м. Києві 20 березня 1992 року, а тому Арбітражний суд ОСОБА_1 Крим не є іноземним судом, тобто належним субєктом, який має право звернення із судовим дорученням до Господарського суду Луганської області.
В силу п. 3 ч. 2 ст. 369 ГПК України судове доручення не приймається до виконання, якщо воно суперечить закону або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 369 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.02.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Секірський