ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2476/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

Від прокуратури - Коломійчук І.О., посвідчення № 048039, дата видачі : 27.09.17;

Від Одеської міської ради - Каланжова А.О., довіреність № 306/вих-мр, дата видачі : 28.12.18;

Від Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни - Гончаренко О.В., посвідчення адвоката України НОМЕР_1 від 20.07.2012р.; ордер серія ОД № 295673, дата видачі : 15.01.19;

Від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Польщіна Т.Л., довіреність № 01-36/51, дата видачі : 11.12.18;

Від Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни - Гнатенко А.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 21.09.17; ордер серія ОД № 271857 від 17.12.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни

на рішення Господарського суду Одеської області від „15" серпня 2018 року, повний текст якого складено та підписано „27" серпня 2018 року

у справі № 916/2476/17

за позовом Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 305 134,47 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни

до Одеської міської ради

про визнання недійсним договору

головуючий суддя - суддя Невінгловська Ю.М.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

В судовому засіданні 15.01.19 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В С Т А Н О В И В :

12.10.2017 року Одеська місцева прокуратура№1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни (далі по тексту - Відповідач), відповідно до якої просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 305 134,47 грн., з яких: 220 302,57 грн. - основна заборгованість, 28 231,86 грн. - інфляційні, 6 044,90 грн. - 3% річних, 6623,49 грн. - пеня та 43 931,65 грн. - штраф, а також витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем умов договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту № 219 від 22.10.2014 року в частині своєчасного та повного внесення плати за резервування (використання) місця розташування об'єкту, в зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року за ФОП Романовською С.Й. утворилась основна заборгованість у розмірі 220 302,57 грн. на яку нараховані штрафні санкції та відповідні нарахування на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та умов договору.

02.11.2017 року ФОП Романовська С.Й. звернулась до Господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою до Одеської міської ради в якій просила суд визнати договір №219 від 22.10.2014 на резервування (використання) місця розташування об'єкту, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6-В, укладений між Одеською міською радою та ФОП Романовською Світланою Йосипівною - недійсним.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку з тривалою бездіяльністю Одеської міської ради щодо надання необхідних дозволів, замість договору оренди, за ініціативою Одеської міської ради, між сторонами у справі було укладено спірний договір, однак при його укладенні порушено норми чинного законодавства, оскільки передача земельної ділянки у користування здійснена Одеською міською радою без прийняття відповідного рішення, що є порушенням вимог ст. 116 Земельного кодексу України,

06.11.2017 року ухвалою Господарського суду Одеської області, зустрічну позовну заяву ФОП Романовської С.Й. судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №916/2476/17., в порядку ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 20.11.2017 року, за клопотанням Одеської міської ради, в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, судом до участі у справі було залучено Департамент комунальної власності Одеської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.08.2018 року (головуючий суддя Невінгловська Ю.М.) позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволений частково. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни на користь Одеської міської ради 220 302/двісті двадцять тисяч триста дві/грн. 57 коп. - основної заборгованості, 28231/двадцять вісім тисяч двісті тридцять одна/грн. 86 коп. - інфляційних, 6044/шість тисяч сорок чотири/грн. 90 коп. - 3% річних, 6355/шість тисяч триста п'ятдесят п'ять/грн. 52 коп. - пені та 21535/двадцять одна тисяча п'ятсот тридцять п'ять/ грн. 73 коп. - штрафу. В решті первісних позовних вимог відмовлено Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни на користь прокуратури Одеської області 4238/чотири тисячі двісті тридцять вісім/грн. 32 коп. судового збору. У задоволені зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни - відмовлено.

18.09.2018 року, ухвалою Господарського суду Одеської області виправлено описку, яка допущена при складанні повного тексту рішення в п. 2 резолютивної частини рішення суду від 15.08.2018 року по справі №916/2476/17 та викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: „1.Позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково. 2.Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни на користь Одеської міської ради 220302/двісті двадцять тисяч триста дві/грн. 57 коп. - основної заборгованості, 28231/двадцять вісім тисяч двісті тридцять одна/грн. 86 коп. - інфляційних, 6044/шість тисяч сорок чотири/грн. 90 коп. - 3% річних, 6355/шість тисяч триста п'ятдесят п'ять/грн. 52 коп. - пені та 21535/двадцять одна тисяча п'ятсот тридцять п'ять/ грн. 73 коп. - штрафу. В решті первісних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни на користь прокуратури Одеської області 4238/чотири тисячі двісті тридцять вісім/грн. 32 коп. судового збору. У задоволені зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни - відмовлено.

Висновок суду мотивований тим, що ФОП Романовською С.Й. не доведено факту невідповідності оспорюваного правочину вимогам ст.203 ЦУ України та відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору. Крім того, при задоволенні первісного позову, суд дійшов до висновку, що договір на резервування місце розташування об'єкту не є тотожним договору оренди земельної ділянки. Також судом до вимог про стягнення штрафу та пені застосовано строк позовної давності в один рік, відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Романовська Світлана Йосипівна звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 15.08.2018 року у справі № 916/2476/17 та прийняти нове, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що господарським судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушені норми матеріального та процесуального права, а тому прийнято необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що вона вчиняла всі залежні від неї дії для оформлення права користування земельною ділянкою, а саме зверталася до Одеської міської ради з листами із відповідними заявами, однак у місячний строк, не була повідомлена про прийняття будь-якого рішення відносно розгляду заяви.

Крім того скаржник зазначає, що одним із зауважень юридичного департаменту була необхідністю укладання договору резервування, що було однією з умов щодо винесення на сесію Одеської міської ради питання про укладання договору оренди з ТОВ «Капітал Холлдінг». При укладанні договору резервування місце розташування об'єкту № 219 від 22.10.2014 року була порушена процедура, передбачена положенням п.7.2 Положення з регулювання земельних відносин та організації землеустрою у місті Одесі, затвердженого рішенням ОМР № 1766-IV.

Місцевим господарським судом не було враховано, що ФОП Романовська С.Й. була притягнута до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення , а саме заявлено до стягнення штраф та пеню, які відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом відповідальності.

У зв'язку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/2476/17 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року у справі № 916/2476/17 прийнято справу до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів Принцевської Н. М., Богацької Н.С. і призначено справу до розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018, призначено справу № 916/2476/17 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни до розгляду в зміненому складі колегії суддів - Колоколов С.І. (головуючий), Савицький Я.Ф., Разюк Г.П. на 15 січня 2019 року.

22.11.2018 року від прокуратури Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якої прокурор в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

15.01.2019 від представника апелянта надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представники в судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив та письмові пояснення, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 22.10.2014 року між Одеською міською радою (власник) та ФОП Романовською С.Й. (місцевикористовувач) укладено договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту № 219, за умовами якого власник надає, а місцевикористовувач приймає в строкове, платне користування місце розташування об'єкту, який знаходиться за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Приморська, 6-В.

Пунктом 1.2 договору визначено, що об'єкт розташований на земельній ділянці, загальною площею: 497 кв.м.

Приписами п. 2.1 договору сторони погодили, що дія договору починається з моменту прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду і закінчується у момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки або права власності на земельну ділянку відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 договору, плата за місце розташування об'єкту вноситься місцевикористовувачем виключно у грошовій формі. Плата за цим договором нараховується у розмірі 5 % від розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 63170,94 грн. на рік.

За умовами п. 3.4 договору, плата вноситься місцевикористовувачем рівними частками щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, що відкритий для виконання бюджету м. Одеси за кодом бюджетної класифікації 13050500 за реквізитами: Банк - ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, , одержувач коштів - УДКС у м. Одеса, місцевий бюджет Приморського району рахунок №0008, призначення платежу „плата за резервування". Плата за резервування (використання) місця розташування об'єкту підлягає індексації згідно із щорічною індексацією нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що у разі невнесення плати за резервування (використання) місця розташування об'єкту у строки, визначені цим договором, нараховується пеня на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення боргу.

У відповідності до п. 3.7 договору, при затримці плати за договором на резервування (використання) місця розташування об'єкту до 30 календарних днів, нараховується штраф у розмірі 10 відсотків суми непогашеного боргу, більше 30 календарних днів - у розмірі 20 відсотків непогашеного боргу.

За умовами п. 4.1 договору, цільове призначення місця розташування об'єкту - для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазина-офісу).

Згідно п. 4.2 договору, місце розташування об'єкту передається виключно для будівництва та обслуговування нежитлових приміщень (магазина-офісу) у 3-денний термін з моменту початку дії цього договору, визначеного п. 2.1 договору, за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п.7.1.1 та п.п. 7.1.4 договору, власник має право, вимагати своєчасного внесення плати та оплати штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання умов договору.

За умовами п.п. 7.4.1 договору, місцевикористовувач зобов'язаний здійснювати належним чином плату за резервування (використання) місця розташування об'єкту, передбачену п. 3.2. цього договору.

У відповідності до п. 9.1 договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту, визначеному у п. 2.1 договору та реєстрації в Департаменті комунальної власності Одеської міської ради.

Договір зареєстрований в Департаменті комунальної власності Одеської міської ради того ж дня, а саме 22.10.2014р. за №219.

22.10.2014 року сторонами підписано Акт прийму-передачі місця розташування об'єкту за адресою: м.Одеса, вул Приморська, 6-В (т.1 а.с.23)

09.07.2015 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Романовської Світлани Йосипівни з претензією, відповідно до якої просив у строк до 10.08.2015 року сплатити заборгованість по сплаті резервування місця розташування об'єкту, у сумі 20664,41 грн. Також у претензії зазначено, що у разі залишення зазначеної претензії без розгляду, або без задоволення, Департаментом буде ініційовано питання стягнення заборгованості у судовому порядку. (т.1 а.с.25-26).

21.08.2017 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради направив на адресу керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 лист, зі змісту якого вбачається, що на лист Одеської місцевої прокуратури від 16.08.2017 року надає розрахунок заборгованості, індексації штрафу та пені за Договором на резервування об'єкту № 219 від 22.10.2014 р.

11.10.2017 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 звернувся з листом до Одеської міською радою, у якому було зазначено, що у зв'язку із невжиттям виконавчими органами Одеської міської ради заходів щодо захисту інтересів територіальної громади, буде подано до господарського суду Одеської області позов, в інтересах держави в особі ОМР до ФОП Романовської С.Й. про стягнення заборгованості.

Таким чином, зазначені вище обставини і стали підставою для звернення Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до суду з відповідним позовом.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та відмови у задоволенні зустрічного позову ФОП Романовської С.Й., з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ст.179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

08.07.2011 року Одеською міською радою було прийнято рішення № 846-VI «Про затвердження Типового договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту», на підставі якого між Одеською міською радою та ФОП Романовською С.Й. укладено Договір на резервування місця розташування об'єкту від 22.10.2014 року № 219.

В подальшому, на підставі рішення Одеської міської ради № 4852-VI від 16.04.2015 року, втратили чинність рішення від 19.10.2011 року № 1396-VI «Про врегулювання земельних відносин та організації землеустрою у м. Одесі» та 08.07.2011 року № 846-VI «Про затвердження Типового договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту».

Рішенням Одеської міської ради від 25.02.2015р. №6456-VI надано дозвіл ФОП Романовській С.Й. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,0497 га за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6-В для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину-офісу), зобов'язано ФОП Романовську С.Й. після формування земельної ділянки надати до виконавчого органу Одеської міської ради щодо забезпечення реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; у разі невиконання п. 2 цього рішення Одеська міська рада має право в односторонньому порядку скасувати це рішення без відшкодування замовнику витрат, пов'язаних з розробкою землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки.

Договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту закінчив свою дію 04.07.2017 року, оскільки 05.07.2017 року між Одеською міською радою та ФОП Романовською С.Й. було укладено Договір оренди землі № 1372, який зареєстрований приватним нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 21315835.

Договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту було укладено на підставі заяви ФОП Романовської С.Й. від 21.08.2014 року. У період з 14-21 липня 2015 року, відповідач здійснював оплату за резервування місця та сплату орендної плати за землю у загальній сумі 20664,41 грн., що підтверджується реєстром платіжних документів (т.1 а.с.172).

Умовами п. 3.1 та п. 3.2 договору передбачено, що плата за місце розташування об'єкту вноситься місцевикористовувачем виключно у грошовій формі. Плата за цим договором нараховується у розмірі 5 % від розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 63170,94 грн. на рік.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що умови Договору на резервування місця розташування об'єкту від 22.10.2014 № 219, щодо своєчасного розрахунку за місце, відповідно до зазначеного п.п.3.1, 3.2 - відповідачем виконані не були.

За приписами статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (п. 1 ст. 202 ЦК України).

За змістом ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 651 ЦК України зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, звертаючись з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за резервування місця розташування об'єкту від 22.10.2014 року, площею 497,0 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6-В, у загальній сумі 305 134,47 грн.

Основна заборгованість за спірний період з червня 2015 - липень 2017 року складає 220302,57 грн., сума якої нарахована відповідно до положень п.3.4 Договору є вірною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів перевіривши здійснений розрахунок 3 % річних у сумі 6044,90 грн. у період з червня 2015 по липень 2017 року та інфляційних нарахувань у розмірі 28231,86 грн.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання

За змістом положень ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.6 договору на резервування встановлено, що у разі невнесення плати за резервування (використання) місця розташування об'єкту у строки, визначені цим договором, нараховується пеня на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення боргу.

У відповідності до п. 3.7 договору, при затримці плати за договором на резервування (використання) місця розташування об'єкту до 30 календарних днів, нараховується штраф у розмірі 10 відсотків суми непогашеного боргу, більше 30 календарних днів - у розмірі 20 відсотків непогашеного боргу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, у відповідності до умов договору та норм чинного законодавства у сумі 43 931,65 грн., колегія суддів вважає його обґрунтованим.

Між тим, з оскаржуваного рішення вбачається, що судом здійснено власний розрахунок пені за період з липня 2016-червень 2017 року, який складає 6594,78 грн., однак позивачем заявлена суму пені - 6623,49 грн. Судом першої інстанції правомірно застосовано річний строк позовної давності відносно вимог про стягнення пені та штрафу, у відповідності до ч.2 ст.258 ЦК України, у зв'язку з чим правомірно застосовано річний строк позовної давності, а тому підлягають стягненню 6355,52 грн. - пені та штраф у сумі 21535,73 грн.

Колегію суддів апеляційної інстанції не приймаються посилання скаржника в апеляційній скарзі, відносно дій Одеської міської ради по невжиттю у місячний термін дій щодо прийняття відповідного рішення відносно передачу об'єкта нерухомості в оренду відповідачу, оскільки предмет спору - є стягнення грошових коштів за Договором резервування об'єкта від 22.10.2014 року та визнання його недійсним.

Відносно посилань скаржника щодо неправомірності укладення спірного договору замість договору оренди землі, також не може бути прийнято до уваги, виходячи з наступного.

Як вже було встановлено, оспорюваний договір укладено на підставі рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 №846-УІ «Про затвердження Типового договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту», яке було чинним на момент укладення договору.

Рішенням затверджено типовий договір резервування (використання) місця розташування об'єкту; уповноважено Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради на укладання договорів резервування (використання) місця розташування об'єкту; доручено Одеському міському управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради укладати договори на резервування (використання) місця розташування об'єкту на підставі документів, необхідних для підготовки проекту рішення Одеської міської ради про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою; доручено Одеському міському управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради довести до відома суб'єктів, яким надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду або технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою про прийняття цього рішення; зобов'язано Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради здійснювати розрахунок плати за договором резервування (використання) місця розташування об'єкту відповідно до «Технічної документації нормативної грошової оцінки земель міста Одеси», затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 №41 -VI у розмірі 5-ти відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Водночас, рішенням Одеської міської ради від 19.10.2011р. №1396-УІ "Про врегулювання земельних відносин та організації землеустрою у місті Одесі", яке також було чинним на момент укладення оспорюваного договору, з метою встановлення єдиного механізму набуття та реалізації прав на земельні ділянки та території міста Одеси затверджено Положення з регулювання земельних відносин та організації землеустрою у місті Одесі.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 вказаного Положення, останнє розроблено відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про землеустрій», «Про оренду землі», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про оцінку земель», «Про державну експертизу землевпорядної документації», «Про розмежування земель державної та комунальної власності», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», «Про Державний земельний кадастр» тощо, постанов Кабінету Міністрів України, рішень Одеської міської ради її виконавчого комітету та розпоряджень міського голови.

Метою Положення є створення правових умов щодо забезпечення процесу реалізації прав на землю, спрощення процедури оформлення передачі у власність, надання у користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам, організації землеустрою у місті Одесі, забезпечення доступності та гласності процедури реалізації громадянами та юридичними особами своїх прав в області земельних правовідносин, а також упорядкування земельних правовідносин у місті Одесі.

Положення регулює процедуру надання, передачі у власність або користування та продажу земельних ділянок юридичним, фізичним особам та громадянам, укладання договорів резервування (використання) місця розташування об'єктів.

Згідно з п. 7.1 Положення, резервування (використання) місця розташування об'єкту - строкове, платне користування суб'єктом господарювання місцем розташування об'єкту на період виготовлення документації із землеустрою та реєстрації відповідного права власності (користування) земельною ділянкою.

Резервування місця розташування об'єкту здійснюється шляхом укладення договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту між суб'єктом господарювання, зацікавленим у набутті права на земельну ділянку та Одеською міською радою, в особі начальника Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради після отримання висновку управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про можливість передачі земельної ділянки (п.7.2 Положення).

У відповідності до п. 7.3 Порядку, зацікавлена особа (далі - «Місцевикористовувач») звертається до Управління з письмовим клопотанням (заявою) щодо укладення договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту. На підставі заяви «Місцевикористовувача», технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виготовленої на замовлення «Місцевикористовувача» ліцензованою землевпорядною організацією, висновку управління архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо можливості передачі земельної ділянки, планових матеріалів відділ земельного кадастру Управління готує договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту. Після підписання договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту сторонами він підлягає реєстрації у книзі реєстрації договорів відділом земельного кадастру Управління.

Таким чином, як вірно встановлено місцевим господарським судом, договір на резервування (використання) місця розташування (використання) об'єкту не є тотожним договору оренди земельної ділянки, оскільки договори резервування укладаються з метою впорядкування земельних правовідносин, недопущення безкоштовного використання земельних ділянок та запобігання втрат місцевого бюджету від несплати за землю особами, що використовують її без оформлення у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору оренди.

Відносно посилань скаржника щодо притягнення до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а саме одночасне стягнення пені та штрафу, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.218 ГК України підставною господарсько-правової відповідальності учасників господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Господарський кодекс України визначає штрафні санкції, як господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасники відносин відшкодовують у разі невиконання чи неналежного виконання взятого на себе господарського зобов'язання.

Закон передбачає декілька видів штрафних санкцій, а саме: неустойка, штраф та пеня.

Зі свого боку цивільне законодавство відносить пеню та штраф до різновидів неустойки, яка визначається одним зі способів забезпечення виконання зобов'язання.

Штраф - це відповідно до норм чинного законодавства неустойка, яка розраховується у відсотках до суми невиконання чи неналежного виконання зобов'язання. Так, штраф накладається у разі, якщо сторона виконала зобов'язання неналежним чином, причому зазвичай підстави для накладення пені у такому випадку відсутні. Пенею ж є неустойка, яка також розраховується у відсотках до суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Пеня та штраф можуть застосовуватися як окремі види відповідальності, тобто договір прямо передбачає застосування лише штрафу чи лише пені у разі настання певних обставин (прострочення виконання зобов'язання, невиконання зобов'язання тощо).

Однак у договорі сторони можуть передбачити одночасне застосування і штрафу, і пені. Тобто якщо сторона не виконала зобов'язання у строк, обумовлений домовленостями, крім виконання основного зобов'язання, на сторону покладається обов'язок сплатити контрагенту штраф у певному розмірі. Подальше невиконання умов договору та взятих на себе зобов'язань тягне нарахування пені за кожен день прострочення.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 15.08.2018 року у справі № 916/2476/17 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни - без задоволення.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275,276, 282

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від « 15» серпня 2018 року по справі № 916/2476/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „24" січня 2018 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький