ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. м.Львів Справа №914/3777/15

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів Г.Т. Кордюк

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2 (довіреність від 11.01.2019 №32-ввих-94);

відповідача не зявився (належно повідомлений);

третьої особи не зявився (належно повідомлений);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Західуніверсал плюс від 23.11.2018 б/н

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.11.2018 про закриття провадження

у справі № 914/3777/15 (суддя Юркевич М.В.)

за позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Західуніверсал плюс, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів

про демонтаж тимчасових споруд

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради (далі- Залізнична РА) звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «Західуніверсал плюс» про зобовязання звільнити елементи благоустрою шляхом демонтажу самочинно встановлених тимчасових споруд на вул. Широка,68, вул. Суботівській,7 та вул. Суботівській,24 у м. Львові.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що встановлені відповідачем тимчасові споруди на вул. Широка,68, вул. Суботівській,7 та вул. Суботівській,24 у м. Львові виключені з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові і договори оренди земельних ділянок, на яких вони розташовані, не продовжені.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.01.2016 провадження у справі № 914/3777/15 зупинено до завершення розгляду Франківським районним судом м. Львова справи №465/7909/15-а (2-а/465/347/15).

Ухвалою від 03.10.2018 провадження у справі поновлено.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.11.2018 у справі № 914/3777/15 закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.05.2018 у справі №464/5495/13-ц, суд вказав, що спірні правовідносини обумовлені реалізацією позивачем передбачених ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері розміщення тимчасових споруд і здійснення такого контролю означає обовязковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного субєкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин. Суд зазначив, що у даному випадку існує вертикальне підпорядкування відповідача позивачу як виконавчому органу місцевого самоврядування, відтак суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі у звязку з тим, що даний спір не підвідомчий господарському суду та вказав, що розгляд заявлених позовних вимог повинен здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

ТОВ Західуніверсал плюс (відповідач) оскаржило ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що спір у даній справі є приватноправовим, оскільки позов предявлений з підстав порушення відповідачем права власності територіальної громади міста. Крім того, скаржник вказує, що суд безпідставно поновив провадження у даній справі, оскільки розгляд справи №465/7909/15-а, що перебуває на розгляді Франківського районного суду м. Львова, за позовом ТОВ «Західуніверсал плюс» до Залізничної РА та Львівської міської ради, по суті не завершений. Зокрема, постановою Верховного Суду від 04.04.2018 залишено без змін ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19.02.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016, якими закрито провадження в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради щодо не прийняття рішення про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд відповідача, зобовязання Львівської міської ради прийняти рішення про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд, зобовязання Львівської міської ради укласти договори оренди земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд. В іншій частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради щодо не включення до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові тимчасових споруд відповідача, зобовязання Львівської міської ради включити вказані тимчасові споруди до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та скасування розпоряджень Залізничної РА від 14.07.2015 №№383,384, 385 розгляд справи не завершений судом. Крім того, вказує, що відповідачу не було відомо про поновлення провадження у даній справі і про проведення судового засідання 06.11.2018.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 27.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено розгляд справи на 22.01.2019.

У судове засідання 22.01.2019 скаржник не забезпечив явки свого представника, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення йому 03.01.2019 ухвали апеляційного суду.

Представник позивача підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі відповідача, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представник позивача вважає, що справу належить розглядати за правилами господарського судочинства, оскільки спірні тимчасові споруди розташовані на земельних ділянках, які належать до комунальної власності міста, і даний спір є спором про речове право.

Третя особа не забезпечила явки свого представника, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення їй 02.01.2019 ухвали апеляційного суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю).

Пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції дійшов висновку про непідвідомчість даного спору господарському суду, вказавши на реалізацією позивачем передбачених ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері розміщення тимчасових споруд і здійснення такого контролю означає обовязковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного субєкта, що свідчить про владно-управлінський характер, відтак публічно-правову природу таких правовідносин.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства в Україні (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч.1 вказаної статті публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Частиною статті 46 КАС України визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання;

3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;

4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

Вказана правова позиція викладена у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №902/219/16.

Позовні вимоги Залізничної РА про зобовязання відповідача звільнити елементи благоустрою шляхом демонтажу самочинно встановлених тимчасових споруд, розташованих у м. Львові на вул. Широка,68, вул. Суботівській,7 та вул. Суботівській,24, обґрунтовані тим, що вказані тимчасові споруди відповідача виключені з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності і договори оренди земельних ділянок, на яких вони розташовані, не продовжені.

Відповідно до положень ст. 5 Земельного кодексу України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Згідно з ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (зі змінами, внесеними рішенням від 16.06.2017 № 509), Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради.

До компетенції Залізничної РА належать повноваження щодо розгляду та вжиття заходів у встановленому міською радою та виконавчим комітетом порядку щодо фактів порушення розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм та літніх майданчиків (п.4.24 Положення).

Отже, звертаючись з даним позовом, Залізнична районна адміністрація діє в межах повноважень, які делеговані їй власником земельних ділянок, на яких відповідач розмістив спірні тимчасові споруди

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір стосується речового права відповідача щодо належних йому тимчасових споруд, а відтак даний спір за своїм змістом є цивільно-правовим, оскільки стосується речового права.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.05.2018 у справі №464/5495/13-ц, не підлягають застосуванню у даному випадку, оскільки предметом спору у цій справі є демонтаж самочинно добудованих до квартири обєктів (тамбур до квартири, погріб та фундамент під господарську будівлю) на підставі ч. 7 ст. 367 ЦК України. Позов обгрунтований тим, що відповідачі самочинно добудували обєкти в межах червоних ліній, без документів на землекористування та дозволу на виконання будівельних робіт.

В той же час, предметом спору у справі №914/3777/15 є демонтаж тимчасових споруд у зв'язку з тим, що ці споруди виключені з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові і договори оренди земельних ділянок, на яких вони розташовані, не продовжені.

Слід також зазначити, що постановою Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 914/2689/16 залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 в аналогічному спорі за позовом Франківської РА Львівської міської ради до ФОП ОСОБА_4 про демонтаж тимчасових споруд.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про непідвідомчість вказаного спору господарському суду та про наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст.231 ГПК України помилковим.

Крім того, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи скаржника про відсутність підстав для поновлення провадження у даній праві у звязку з тим, що розгляд справи №465/7909/15-а, яка перебуває на розгляді Франківського районного суду м. Львова, за позовом ТОВ «Західуніверсал плюс» до Залізничної РА та Львівської міської ради, по суті не завершений з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 465/7909/15-а, у грудні 2015 року ТОВ «Західуніверсал плюс» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо невключення до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові (далі - Комплексна схема), затвердженої ухвалою цієї ради від 23 квітня 2015 року № 4526, тимчасових споруд, що належать ТОВ «Західуніверсал плюс», за адресами: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв. м), м. Львів, вул. Суботівська, 7 (площею 57 кв. м), м. Львів, вул. Широка, 68 (площею 72 кв. м) (далі - спірні споруди);

- визнати протиправною бездіяльність міськради щодо неприйняття рішення про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок для розміщення спірних споруд;

-зобов'язати міськраду включити до Комплексної схеми спірні споруди;

-зобов'язати міськраду прийняти рішення про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок для розміщення спірних споруд;

-зобов'язати міськраду укласти договори оренди земельних ділянок для розміщення спірних споруд на умовах типових договорів;

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Залізничної РА Міськради від 14 липня 2015 року № 383-385.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 19.02. 2016 у справі № 465/7909/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 та вказаною постановою Верховного Суду від 04.04.2018, закрито провадження у справі в частині вимог щодо визнання бездіяльності міськради щодо неприйняття рішення про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для розміщення спірних споруд протиправною; зобов'язання міськради прийняти рішення про продовження терміну дії договору оренди земельних ділянок для розміщення спірних споруд; зобов'язання міськради укласти договори оренди земельних ділянок для розміщення спірних споруд.

В частині визнання протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо невключення до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, зобов'язання міськради включити до Комплексної схеми спірні споруди та визнання протиправними та скасування розпоряджень Залізничної РА Львівської міської ради від 14 липня 2015 року № 383-38, розгляд справи № 465/7909/15-а не завершено, що свідчить про те, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі, не усунені, тому не було підстав для поновлення провадження у справі.

Щодо доводів скаржника про те, що він не був повідомлений належним чином про час та місце проведення 06.11.2018 судового засідання, колегією суддів встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали Господарського суду Львівської області від 03.10.2018 про поновлення провадження у справі та призначення судового засідання на 06.11.2018 надіслана 05.10.2018 у кількості трьох примірників (позивачу, відповідачу та третій особі). Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала була надіслана на адресу ТОВ «Західунверсал плюс»: 79053, м. Львів, вул. Наукова, 50/39 рекомендованим поштовим відправленням за номером 59, яке повернене відділенням поштового звязку з довідкою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 120-121).

Разом з тим, відповідно до даних з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Західунверсал плюс» є : 79053, Львівська обл., місто Львів, вулиця Володимира Великого, будинок 22.

В матеріалах справи відсутні докази надіслання судом першої інстанції судових рішень на вказану адресу.

Згідно з ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, суд першої інстанції не повідомив відповідача належним чином про дату, час і місце засідання суду, чим допустив порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами п. 4 ч.1 ст. 280 ГПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції .

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу про закриття провадження належить скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не змінив та не ухвалив нового рішення, а справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду, розподіл судових витрат у даному випадку згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 252, 269, 270,271, 275, 280, 281, 282 Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Західуніверсал плюс від 23.11.2018 б/н задоволити.

2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.11.2018 про закриття провадження у справі № 914/3777/15 скасувати. Справу № 914/3777/15 передати до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Повна постанова складена 28.01.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Судді Г.Т. Кордюк

Суддя Н.М. Кравчук