ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 Справа № 904/5169/18
за позовом Нікопольської міської ради (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" (53201, АДРЕСА_1)

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський механічний завод" (53200, АДРЕСА_2)

про стягнення 535 523,88 грн. збитків, завданих внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Бекіна О.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №28 від 01.11.2018 про стягнення:

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" 24 176,05 грн. збитків, завданих внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів за період з 01.11.2015 по 31.08.2018;

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський механічний завод" 511 347,83 грн. збитків, завданих внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів за період з 01.11.2015 по 31.08.2018.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на положення статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України та вважає, що сума стягнення 535 523,88 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01 листопада 2015 року по 31 серпня 2018 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренди, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 відкрито провадження у справі №904/5169/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.12.2018.

15.01.2019 від ТОВ "Нікопольський металообробний завод" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з останнього 24 176,05 грн. збитків, оскільки ним не порушувалося законодавство України в частині плати за землю. Також відповідач 1 просить застосувати строк позовної давності. Оскільки рішенням Нікопольської міської ради від 29.04.2005 №26-25/ІV було вилучено із постійного користування заводу продтоварів земельну ділянку на вул. Менжинського (Плавнева), 62, площею 1,5 га та надано Відкритому акціонерному товариству "Продтовари" (правонаступником якого є ТОВ "Нікопольський металообробний завод") в оренду терміном на 5 років земельну ділянку з кадастровим номером :03:059:0008 площею 1,4224 га за фактичним розміщенням промислового об'єкту, але договір оренди так і не був укладений. Тобто Нікопольська міська рада Дніпропетровської області довідалась про порушення свого права, як вона вважає, ще у 2005 році. Таким чином, строк позовної давності сплив ще у 2008 році.

Представники сторін не з'явилися в судове засідання.

Розгляд справи відкладався до 15.01.2019 та до 21.01.2019.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.01.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 31.07.2018 та 21.03.2018 власниками комплексу будівель та споруд, які знаходяться на вул.Плавневій (Менжинського), 62 у м.Нікополь є ТОВ "Нікопольський механічний завод" (9/10 частин, дата державної реєстрації 18.09.2013) та ТОВ "Нікопольський металообробний завод (1/10 частин, дата державної реєстрації 20.03.2007), яке є правонаступником ТОВ "Фірма "Ісак".

Відповідно по положень статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таке право необхідно оформити у порядку, який визначений земельним законодавством, тобто через оформлення технічної документації та прийняття міською радою рішення стосовно надання земельної ділянки власнику будівлі, споруди у користування (оренду) або у власність, з подальшим укладенням договору оренди земельної ділянки або отриманням свідоцтва про право власності.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

На підставі частини 2 статті 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (частина 2 статті 126 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 14.1.147 ч. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (ч. 287.1ст. 287 цього Кодексу).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Разом з тим, доказів укладення договорів оренди на земельні ділянки сторонами у справі не надано.

Рішеннями виконавчого комітету Нікопольської міської ради неодноразово затверджувався склад комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольський міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки ТОВ "Нікопольський металообробний завод" та ТОВ "Нікопольський механічний завод" на вул. Плавневій, 62 у м.Нікополь.

Відповідачі повідомлялися про дату і час засідання комісій, про що в матеріали справи надано копії фіскальних чеків та повідомлення про вручення поштового відправлення, які поверталися на адресу позивача за закінченням встановленого строку зберігання.

В матеріали справи надано протоколи засідань комісії від 07.07.2017, 07.11.2017 та 29.03.2018.

Так, згідно протоколів від 07.11.2017 та 29.03.2018, було встановлено, що згідно інформації станом на 07.11.2017, отриманої з Публічної кадастрової карти, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:059:0008 на вул.. Плавневій, 62 відсутні. На лист від 09.11.2017 №6568 стосовно відсутності інформації на Публічній кадастровій карті про земельну ділянку з кадастровим номером :03:059:0008 на вул. Плавневій, 62 у м.Нікополь, ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області повідомило, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснює Нікопольська міська рада.

Окрім того, на засіданні комісії було встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна 23.02.2017 було проведено державну реєстрацію припинення права власності ТОВ "Нікопольський металообробний завод" на об'єкт нерухомого майна розташованого за адресою м.Нікополь, вул. Плавнева, 62.

За результатами роботи комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки ТОВ "Нікопольський металообробний завод" та ТОВ "Нікопольський механічний завод" було встановлено, що розмір збитків завданих Нікопольській міській раді у вигляді неодержаних доходів за земельну ділянку з кадастровим номером :03:059:0008 площею 1,4224 на вул. Плавневій (Менжинського), 62 за період з 01.11.2015 по 31.08.2018 складає 535523,88 грн.

Позивачем, у тому числі, на підставі інформації про нарахування та сплату земельного податку, орендної плати з фізичних осіб за період 2015-2018, наданої Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області, нараховано та заявлено до стягнення суму збитків: з ТОВ "Нікопольський механічний завод" у розмірі 511 347,83 грн. за період з 01.11.2015 по 31.08.2018, з ТОВ "Нікопольський металообробний завод" у розмірі 24 176,05 грн. за такий же період.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів того, що земельна ділянка саме за кадастровим номером :03:059:0008, площею 1,4224 га знаходилася у користуванні відповідачів, відсутні докази визначення меж такої ділянки та не зазначено, яким саме чином позивач визначив розмір земельних ділянок, які знаходилися в користуванні у кожного з відповідачів окремо. Окрім того, не надано доказів наявності інформації щодо зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, вона, не може вважатись сформованою земельною ділянкою у розумінні статті 79-1 ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки суд відмовляє позивачу у позові по суті в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.01.2019

Суддя Е.М.Бондарєв