СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. Справа № 905/1282/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:ОСОБА_1 (доповідач),
судді:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача:ОСОБА_5, довіреність №14/69 від 03.01.2019р.
від відповідача:ОСОБА_6, довіреність №43 від 07.09.2018р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області (вх.№1000Д/3 від 08.11.2018р.)
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене25.09.2018р. (повний текст підписано 25.09.2018р. у м.Харкові)
у справі№905/1282/18 (суддя Лейба М.О.)
за позовомПриватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області
доПублічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ Донецької області
простягнення 3274920,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ Донецької області про стягнення неустойки в розмірі 3274920,00грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки №1843-08 від 02.04.2014р. в частині дотримання строків поставки товару.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь зверталося до суду з клопотанням про зменшення розміру пені на 50%, з заявою про відстрочку виконання рішення на 1 рік та з доповненням до клопотання про зменшення розміру штрафу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.09.2018р. (повний текст підписано 25.09.2018р.) у справі №905/1282/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено. В основу рішення покладено висновок про те, що наявність визначеного у специфікації до договору графіку поставок обладнання жодним чином не звільняє позивача від встановленого в п.4 специфікації №6 від 07.04.2017р. до договору №1843-08 від 02.04.2014р. обовязку подавати відповідні заявки на постачання обладнання. Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів направлення на адресу відповідача відповідних заявок на постачання обладнання, суд дійшов висновку про відсутність з боку останнього порушення зобовязання та, відповідно, про відсутність правових підстав для застосування до відповідача господарських санкцій.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки та відстрочення виконання рішення залишено судом без розгляду.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2018р. (повний текст підписано 25.09.2018р.) у справі №905/1282/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. За твердженнями скаржника, рішення місцевого господарського суду винесене з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права.

В основу доводів апеляційної скарги покладено твердження позивача про те, що заявку на постачання обладнання не можна розглядати як єдину підставу для здійснення постачання, оскільки графік за своєю суттю і є такою підставою для відповідача. В обґрунтування апеляційної скарги позивач звертає увагу суду на сукупність наступних обставин:

- підписана відповідачем специфікація, на переконання скаржника, є підтвердженням взятих зобовязань щодо поставки обладнання у строки, зазначені у графіку;

- позиція суду першої інстанції щодо застосування норм ст.538 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) про зустрічне виконання зобовязань є помилковою, оскільки відповідач здійснив поставку законтрактованого обладнання в повному обсязі;

- підписавши специфікацію, сторони передбачили, що відповідач зобовязується поставляти обладнання позивачу відповідно до графіку поставок та згідно заявок замовника, але лише у разі змін у графіку, у той час як сторонами відповідні зміни не вносилися, що виключає наявність підстав для недотримання визначених у графіку строків поставки;

- приймаючи до уваги відповідь відповідача, претензія щодо порушення останнім строків поставки обладнання, які передбачені графіком, відповідачем була визнана в повному обсязі без будь-яких зауважень щодо відсутності заявок на постачання обладнання.

На підтвердження позиції, викладеної в апеляційній скарзі, Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат посилається на постанови Вищого господарського суду України від 29.10.2015р. у справі №910/13703/15 та від 23.10.2008р. у справі №11/181-08.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018р. у справі №905/1282/18 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою суду від 09.11.2018р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат залишено без руху з метою усунення скаржником встановлених недоліків.

Після усунення скаржником недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги та визначених у вищевказаній ухвалі, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2018р. (повний текст підписано 25.09.2018р.) у справі №905/1282/18 та зобовязано відповідача у строк до 04.01.2019р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

На поштову адресу суду апеляційної інстанції 03.01.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявному на першому аркуші документа) від Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку). За змістом відзиву відповідач зауважує, що у разі ненадання позивачем заявки на постачання продукції, обовязок відповідача з постачання продукції згідно графіку, вказаного в п.4 специфікації, відсутній. На переконання відповідача, суд першої інстанції при ухваленні рішення повно та всебічно зясував усі обставини справи, надав належну оцінку доказам, у звязку з чим просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Радіонової О.О., з метою дотримання визначених процесуальним законодавством строків розгляду апеляційної скарги, для призначення справи до розгляду та подальшого її розгляду, на підставі розпорядження керівника апарату суду №905/1282/18 від 10.01.2019р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.

Після проведення підготовчих дій у порядку ст.267 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ухвалою Східного апеляційного господарського суду у складі вищевказаної колегії суддів розгляд справи №905/1282/18 призначено на 23.01.2019р.

У судовому засіданні 23.01.2019р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 23.01.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,

02.04.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (нині - Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат) (далі - покупець) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (далі - постачальник) укладено договір поставки №1843-08 (далі договір), за умовами п.1.1 якого постачальник зобовязується передати, а покупець - прийняти і оплатити обладнання згідно специфікацій (далі - обладнання) на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1 кількість, номенклатура обладнання вказуються у специфікаціях до цього договору, що є його невідємною частиною.

Умови та строки поставки узгоджені сторонами в розділі 3 договору. Так, згідно п.3.1-п.3.5 договору поставка обладнання здійснюється видами транспорту, вказаними у специфікаціях. Постачальник зобовязується поставити обладнання на умовах поставки, вказаних у специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» у редакції 2000р. Строки поставки обладнання вказуються у специфікаціях. Постачальник має право здійснити поставку обладнання в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця у письмовій формі. Постачальник зобовязаний повідомити покупця про заплановану дату поставки обладнання не пізніше 3-х календарних днів до дати поставки.

Пунктом 5.2 сторони погодили, що оплата за поставлене обладнання буде здійснюватись протягом строку, вказаного у специфікації, який розраховується з моменту поставки товару.

За невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.7.1).

Згідно з п.7.3 договору у випадку порушення строків або обсягів поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 20% від вартості не поставленого у строк обладнання. У випадку порушення строків поставки більше ніж на 10 календарних днів покупець вправі відмовитися від подальшого приймання та оплати обладнання, а також вимагати повернення раніше сплачених за обладнання сум, які постачальник зобовязаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником після спливу трьох робочих днів з моменту його відправлення покупцем за адресою постачальника, вказаною у цьому договорі.

За умовами п.10.4 договору останній набирає чинності з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог правоустановчих документів сторін щодо необхідності надання згоди на укладання органами управління сторін, що мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

Договір діє до 31.12.2018р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобовязань (у тому числі гарантійних) за цим договором (п.10.5 договору у редакції додаткової угоди №11 від 26.12.2017р.).

Договір підписано представниками обох сторін та скріплено печатками підприємств.

07.04.2017р. сторонами підписано специфікацію №6 до договору №1843-08 від 02.04.2014р. (у редакції додаткової угоди №10 від 09.11.2017р.) (далі специфікація), у якій сторонами погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує наступне обладнання: 1) цапфа розвантажувальна ч.3Бу66.10-10А у кількості 5 шт., ціною 2430000,00грн. без ПДВ; 2) цапфа розвантажувальна ч.3Б66.09-5 у кількості 5 шт., ціною 1300000,00грн. без ПДВ; 3) венець зубчатий 3Бу66.0921-0 у кількості 2 шт., ціною 1295000,00грн. без ПДВ; 4) венець зубчатий 3Бу66.0921-0 у кількості 1 шт., ціною 1165500,00грн. без ПДВ. Загальна сума по специфікації 26886600,00грн. з ПДВ.

За умовами п.1 специфікації, обладнання поставляється автомобільним/залізничним транспортом.

Пунктом 2 специфікації сторонами погоджено, що обладнання поставляється на умовах поставки: СРТ (склад покупця), відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» у редакції 2000р.

Згідно з п.4 специфікації сторонами визначено строки поставки: поз. №1 та №2 - 100-150 календарних днів від дати заявки, поз.№3 - 180-210 календарних днів від дати заявки. Графік поставок: 1)цапфа розвантажувальна ч.3Бу66.10-10А: 1 шт. до 17.05.2017р.; 1 шт. до 15.06.2017р.; 1 шт. до 17.07.2017р.; 1 шт. до 12.08.2017р.; 1 шт. до 28.08.2017р.; 2)цапфа розвантажувальна ч.3Б66.09-5: 1 шт. до 15.05.2017р.; 1 шт. до 23.06.2017р.; 1 шт. до 20.07.2017р.; 1 шт. до 15.08.2017р.; 1 шт. до 26.08.2017р.; 3)венець зубчастий 3Бу66.0921-0: 1 шт. - серпень 2017р.; 1 шт. - вересень 2017р.; 1 шт. - жовтень 2017р.

Відповідно до п.8 специфікації датою поставки вважається дата видаткової накладної/залізничної накладної з відміткою про отримання обладнання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, поставка обладнання на виконання умов специфікації №6 від 07.04.2017р. до договору №1843-08 від 02.04.2014р. здійснена Публічним акціонерним товариством Енергомашспецсталь на загальну суму 26886600,00грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні та залізничні накладні. Факт поставки обладнання Приватним акціонерним товариством Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат не оспорюється.

За твердженнями покупця, поставка обладнання на загальну суму 16374600,00грн. здійснена постачальником з порушенням строків, визначених у договорі. Враховуючи зазначені обставини, Приватним акціонерним товариством Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на підставі п.7.3 договору нарахована неустойка в розмірі 3274920,00грн., що стало підставою звернення із розглядуваним позовом до суду.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Стаття 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дослідивши договір №1843-08 від 02.04.2014р., з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 ЦК України та статей 264-271 ГК України.

З огляду на приписи ст.265 ГК України та ст.712 ЦК України за договором поставки обовязку постачальника передати (поставити) у зумовлені строки (строк) товар (товари) кореспондується обовязок покупця прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 7.3 договору сторони погодили, що у випадку порушення строків або обсягів поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 20% від вартості не поставленого у строк обладнання.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Передбачена статтею 77 ГПК України вимога процесуального законодавства щодо допустимості доказів знаходить своє вираження в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

У межах справи №905/1282/18 доведенню підлягає факт порушення Публічним акціонерним товариством Енергомашспецсталь строків поставки обладнання.

Як зазначалося раніше, пунктом 4 специфікації №6 від 07.04.2017р. до договору №1843-08 від 02.04.2014р. сторони погодили строки поставки: поз. №1 та №2 - 100-150 календарних днів від дати заявки, поз.№3 - 180-210 календарних днів від дати заявки та визначили графік поставок.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач наголошує, що заявку на постачання обладнання не можна розглядати як єдину підставу для здійснення постачання, оскільки графік за своєю суттю і є такою підставою для відповідача.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що зі змісту умов п.4 специфікації вбачається залежність обовязку відповідача поставити продукцію безпосередньо від надання позивачем заявки на поставку продукції у межах графіку поставки продукції, вказаному у цьому пункті специфікації. Названий пункт специфікації не встановлює окремо строків постачання продукції, а лише конкретизує такі строки за кількістю та видом продукції в межах заявки, яка повинна бути подана позивачем.

Тобто, судова колегія вважає вірним зауваження місцевого господарського суду про те, що у правовідносинах сторін відбувається зустрічне виконання зобовязання, відповідно до якого виконання обовязку однією зі сторін обумовлено виконанням другою стороною свого обовязку (ч.1 ст.538 ЦК України).

При цьому, всупереч твердженням скаржника, сам факт поставки відповідачем законтрактованого обладнання в повному обсязі не спростовує позицію суду першої інстанції щодо застосування норм ст.538 ЦК України про зустрічне виконання зобовязань.

Апелянт у скарзі, разом з іншим, зауважує про те, що підписавши специфікацію, сторони передбачили, що відповідач зобовязується поставляти обладнання позивачу відповідно до графіку поставок та згідно заявок замовника, але лише у разі змін у графіку, у той час як сторонами відповідні зміни не вносилися, що виключає наявність підстав для недотримання визначених у графіку строків поставки. Проте, на переконання судової колегії, такі зауваження позивача базуються на вільному тлумаченні умов специфікації та спростовуються викладеним вище висновками суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано представниками сторін у судовому засіданні 23.01.2019р., покупцем відповідні заявки на поставку товару, визначеного у специфікації №6 від 07.04.2017р. до договору №1843-08 від 02.04.2014р., відповідачу не надавались. З огляду на викладене, безпідставним є посилання Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на порушення Публічним акціонерним товариством Енергомашспецсталь строків поставки обладнання, визначених у графіку.

Сукупність викладених обставин свідчить про відсутність з боку постачальника порушення зобовязань і, відповідно, про відсутність правових підстав для застосування до відповідача господарських санкцій.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що весь обсяг продукції, вказаної у специфікації, був отриманий повноважним представником позивача без жодних заперечень. При цьому, у відповідності до п.7.3 договору у випадку порушення строків постачання більш ніж на 10 календарних днів, покупець вправі відмовитися від подальшого приймання та оплати обладнання, а також вимагати повернення раніше сплачених за обладнання сум.

На підтвердження позиції, викладеної в апеляційній скарзі, Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат посилається на постанови Вищого господарського суду України від 29.10.2015р. у справі №910/13703/15 та від 23.10.2008р. у справі №11/181-08. Разом з тим, судова колегія зауважує, що обставини справи №905/1282/18 не є тотожними обставинам справ, які викладені у названих постановах Вищого господарського суду України. Крім того, Східний апеляційний господарський суд звертає увагу заявника на те, що в контексті приписів ГПК України правова позиція, викладена у постановах Вищого господарського суду України, не є обовязковою для судів апеляційної інстанції.

Враховуючи сукупність обставин справи та вищевикладені висновки судової колегії, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з недоведеністю обставин, які покладені в основу позовної заяви. У звязку з наведеним, клопотання Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь про зменшення розміру неустойки та відстрочення виконання рішення підлягає залишенню без розгляду.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області на рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2018р. (повний текст підписано 25.09.2018р.) у справі №905/1282/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2018р. (повний текст підписано 25.09.2018р.) у справі №905/1282/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 23.01.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота