УХВАЛА

м. Київ

24.01.2019Справа № 15/175-б

За заявою публічного акціонерного товариства "Київенерго" в особі Структурного

відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

до Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник"

(ідентифікаційний код 14312358)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з'явились,

від боржника Приходько В.П. - предст. за дов.,

В судовому засіданні приймав участь: Косянчук В.В. - предст. за дов. розпорядника майна боржника, Михайлов А.І. - предст. за дов. Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Шпак О.І. - предст. за дов. Дарницького районного ВДВС у м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Манукян А.Ж. - предст. за дов. ГУ ПФУ в м. Києві, Григорян О.Г. - предст. за дов. Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.11 порушено провадження у справі.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 24.07.14 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 44.876.349, 47 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.14 призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лахненка Є.М

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.16 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі № 15/175-б та повноваження розпорядника майна боржника на шість місяців, тобто до 09.12.16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.17 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі № 15/175-б та повноваження розпорядника майна боржника на шість місяців, тобто до 31.07.17.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.10.17 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі № 15/175-б та повноваження розпорядника майна боржника на шість місяців, тобто до 24.04.18 та відкладено розгляд справи на 16.11.17.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.17 залишено без задоволення заяви Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва про звернення стягнення на рухоме майно боржника та відхилено клопотання представника

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.18 залишено без задоволення клопотання представника боржника та розпорядника майна боржника про зняття арештів з майна боржника.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.18 апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.0218 року у справі № 15/175-б задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 13.02.2018 року у справі № 15/175-б - скасовано та прийнято нове рішення, яким знято будь-які обтяження з майна Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" згідно переліку та заходи забезпечення дій з майном боржника накладених ухвалою господарського суду міста Києва 30.11.11 у справі № 15/175-б.

17.04.18 від Головного управління ДФС у Закарпатській області надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 24.479,24 грн.

19.04.18 від Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва надійшла заява про звернення стягнення на рухоме майно боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.18 розгляд справи призначено на 12.06.18.

18.05.18 від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшла заява про заміну кредитора у справі № 15/175-б.

24.05.18 від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про продовження строку процедури розпорядження майном Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник".

25.05.18 від публічного акціонерного товариства "Київенерго" надійшла заява про заміну кредитора у справі № 15/175-б.

03.07.18 від ДК "Укроборонпром" надійшли письмові пояснення.

Постановою Верховного Суду від 13.09.18 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Київенерго" - задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.18 та ухвалу господарського суду міста Києва від 13.02.18 у справі №15/175-б - скасовано та прийнято у справі №15/175-б нове рішення: "Клопотання Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" та розпорядника майна Лахненка Є.М. задовольнити частково. Скасувати арешти майна боржника та заборони, накладені ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2011 у справі №15/175-б. Вжити заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони відчуження нерухомого майна Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" де б воно не було та з чого б не складалося.".

За резолюцією керівництва справу передано для розгляду судді Паську М.В.

22.11.18 від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

Враховуючи, що через оскарження постанови господарського суду міста Києва від 13.02.18 засідання, призначене на 12.06.18, не відбулося, а подані у справі заяви і клопотання залишилися нерозглянутими, розгляд спарви призначено на 24.01.19.

24.01.19 від розпорядника майна боржника надійшло повідомлення про розгляд грошових вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області до боржника на суму 24.479, 24 грн.

24.01.19 від розпорядника майна боржника надійшли заперечення на заяву Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва від 10.04.18 про звернення стягнення на рухоме майно боржника.

24.01.19 від розпорядника майна боржника надійшли повідомлення про розгляд клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та публічного акціонерного товариства "Київенерго" про заміну кредитора у справі.

У судовому засіданні, розглянувши заяву Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва від 10.04.18 про звернення стягнення на рухоме майно боржника та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з поданої заяви, заявник просить суд звернути стягнення на рухоме майно боржника для погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.09 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство", закон про банкрутство містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Як вбачається зі звернень, Дарницьким РВ ДВС м. Києва майно боржника було арештоване та описане, проте продажу не відбувалось.

Таким чином, приймаючи до уваги ті обставини, що у справі про банкрутство боржника триває процедура розпорядження майном, органом ДВС майно боржника не було продане до порушення провадження у справі про банкрутство і розподілу грошових сум від його продажу не відбувається, зведене виконавче провадження підлягає до обов'язкового зупинення, а тому відсутні підстави для надання дозволу на продаж майна боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядження майном боржника - система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження та ефективного використання майнових активів боржника та проведення аналізу його фінансового становища.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Звернення стягнення у виконавчому провадженні на основні фонди та оборотні засоби боржника, які безпосередньо задіяні у виробничому та технологічному процесі виробництва, може мати наслідком перешкоджання веденню господарської діяльності боржника на стадії розпорядження майном, зокрема, виготовленню продукції, а також ускладнить в цілому проведення боржником погашення як поточної, так конкурсної заборгованості перед кредиторами. Тобто, необхідно враховувати інтереси усіх кредиторів та самого боржника у справі про банкрутство, а також враховувати норми Закону про банкрутство як такого, що є спеціальним та підлягає переважному застосуванню.

Таким чином, продаж майна підприємства - боржника поза межами процедур у справі про банкрутство суперечить принципу черговості та пропорційності задоволення вимог у справі про банкрутство, порушить права та законні інтереси кредиторів і боржника та унеможливить відновлення платоспроможності боржника.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви, оскільки майно боржника відповідно до Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", не підлягає приватизації.

Також, у судовому засіданні, розглянувши заяву Головного управління ДФС у Закарпатській області з грошовими вимогами до боржника на суму 24.479, 24 грн. та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з поданої заяви, вимоги кредитора розраховані за період після порушення провадження у справі № 15/175-б про банкрутство Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник", а отже є поточними.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Положеннями ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що вимоги за зобов'язаннями боржника визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У зв'язку з викладеним, суд відмовляє Головному управлінню ДФС у Закарпатській області у визнанні конкурсним кредитором до боржника на суму 24.479, 24 грн.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання розпорядником майна боржника про продовження строку процедури розпорядження майном у справі та його повноважень на шість місяців та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна призначається на строк не більше ніж на шість місяців.

Враховуючи, що подане клопотання обґрунтоване об'єктивними причинами, суд визнав за необхідне його задовольнити.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про заміну кредитора у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правонаступником Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України однією із підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Відповідно до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 51 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" № 15 від 18.12.09 визначено, що Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

Вказаної правової позиції дотримається також Вищий господарський суд України у постановах № 5/173/б від 09.06.11, № 10/52-05 від 07.07.11, № 1/82-Б від 07.12.11.

Враховуючи, що подане клопотання обґрунтовано об'єктивними причинами, суд визнав за необхідне його задовольнити.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання публічного акціонерного товариства "Київенерго" про заміну кредитора у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, приватне акціонерне товариство "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" є правонаступником публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України однією із підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Відповідно до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 51 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" № 15 від 18.12.09 визначено, що Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

Вказаної правової позиції дотримається також Вищий господарський суд України у постановах № 5/173/б від 09.06.11, № 10/52-05 від 07.07.11, № 1/82-Б від 07.12.11.

Враховуючи, що подане клопотання обґрунтовано об'єктивними причинами, суд визнав за необхідне його задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 52, 232 234, ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1.Заяву Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва від 10.04.18 про звернення стягнення на рухоме майно боржника - залишити без задоволення.

2.Відмовити Головному управлінню ДФС у Закарпатській області у визнанні конкурсним кредитором до боржника на суму 24.479, 24 грн.

3.Задовольнити клопотання розпорядника майна боржника.

4.Продовжити строк процедури розпорядження майном у справі № 15/175-б та повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" арбітражного керуючого Лахненка Є.М. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 13 від 30.01.13) на шість місяців, тобто до 24.07.19.

5.Задовольнити клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну кредитора у справі.

6.Замінити кредитора у справі Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368).

7.Задовольнити клопотання публічного акціонерного товариства "Київенерго" про заміну кредитора у справі.

8.Замінити кредитора у справі публічне акціонерне товариство "Київенерго" його правонаступником - приватним акціонерним товариством "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (ідентифікаційний код 41946011).

9.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя Пасько М.В.

Повний текст ухвали складено 30.01.19.