УХВАЛА

24 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 918/280/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 (повний текст складено 12.12.2018)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненської області

до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

про повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.09.2018 у справі №918/280/18, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018, задоволено позов;

- зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва артезіанських свердловин виробництва аміаку, який знаходиться за адресою: 33017, м. Рівне-17 за актом приймання-передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області;

- зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва залізобетонної огорожі виробництва аміаку, який знаходиться за адресою: 33017, м. Рівне-17 за актом приймання-передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області;

- зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва внутрішньомайданчикових залізничних доріг виробництва аміаку, який знаходиться за адресою: 33017, м. Рівне-17 за актом приймання-передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області;

- зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва цеху наповнення і зберігання балонів, корпус 372 виробництва аміаку, який знаходиться за адресою: 33017, м. Рівне-17 за актом приймання-передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області 7 048 грн. судового збору.

02.01.2019 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) Приватним акціонерним товариством "Рівнеазот" безпосередньо до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у справі № 918/280/18.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2019 року у справі №918/280/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Міщенко І.С.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 15.12.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є повернення майна.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Проте, касаційна скарга судовим збором не оплачена, водночас заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що є бютжетноутворюючим підприємством, яке на сьогоднішній день перебуває у скрутному становищі, постановою ВДВС ГТУЮ у Рівненській області від 18.10.2018 при примусовому виконанні зведеного виконання провадження № 55154344 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в сумі 43 132 362,33 грн., скаржник вживає всіх можливих заходів для погашення боргу згідно зведеного виконавчого провадження.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції після 15.12.2017, яка діяла на момент подачі касаційної скарги) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд, виходячи із матеріалів касаційної скарги, не має можливості визначити вартість спірного майна, відтак заявнику необхідно надати докази вартості спірного майна для встановлення розміру судового збору при зверненні з касаційною скаргою.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" залишити без руху до 25.02.2019.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству "Рівнеазот" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Приватному акціонерному товариству "Рівнеазот" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Кушнір