ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

01.02.2019

Справа № 910/1114/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення збитків в розмірі 59 264,96 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків в розмірі 59 264,96 грн.

Означені вимоги обґрунтовані тим, що у липні-серпні 2018 позивачем було відправлено вантажні вагони за залізничними накладними № 39183207, № 39210695, № 39210703, № 39210570, № 40844318, № 40844250, № 40929382, № 40755795 після чого встановлено відсутність на вагонах № 53514006 (власник Корпорація «МПС»), № 60359353 (власник ПП «Лізингова компанія ВЛ»), № 53412664 (власник ТОВ «Метинвест-Шиппінг»), № 53419735 (власник ТОВ «Центротранс), № 56925522 (власник Корпорація «МПС»), № 52571486 (власник ПП «Лізингова компанія ВЛ»), № 56873755 (власник Корпорація «МПС») та № 56949449 (власник ТОВ «УПК) частин повітророзподільників.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов'язку.

Отже, об’єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відтак, допускається можливість об’єднання в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Розглянувши позовну заяву суд відзначає, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення даного спору.

З наявних до позовної заяви доказів вбачається, що позовні вимоги обґрунтовуються вісьмома відмінними залізничними накладними № 39183207, № 39210695, № 39210703, № 39210570, № 40844318, № 40844250, № 40929382, № 40755795, за якими пошкоджень зазнали вісім вагонів, власники за якими також є відмінними.

Таким чином, під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо пошкодження восьми вагонів, вартість їх ремонту та підстави виникнення ушкоджень, відправлених за вісьмома залізничними накладними.

Відтак, суду необхідно буде здійснити аналіз доказів в підтвердження обставин щодо пошкодження та ремонту кожного окремого вагону відправленого за окремими залізничними закладними у різний період часу, надати їм правову оцінку з дослідженням окремо взятого кола доказів, встановлення обставин та правових підстав щодо наявності у відповідача обов’язку з відшкодування збитків та їх розміру, сумісний їх розгляд призведе до утруднення вирішення спору.

Більше того, як зазначає позивач, безпосередніми власниками вагонами є різні юридичні особи, а саме Корпорація «МПС», ПП «Лізингова компанія ВЛ», ТОВ «Метинвест-Шиппінг», ТОВ «Центротранс, ТОВ «УПК.

Однак, залучення в одному судовому провадженні означених учасників справі фактично матиме наслідком обтяження їх участю у розгляді спірних питань, що виникли між іншими учасниками судового процесу, і які не стосуються їх прав чи обов’язків, оскільки з метою реалізації своїх прав у своєму спорі кожний із учасників мав би нести такі непередбачені чинним законодавством обтяження.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 2 ч. 5. ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи викладене вище, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків в розмірі 59 264,96 грн. підлягає поверненню.

Згідно із ч. 8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків в розмірі 59 264,96 грн. повернути.

2. Ухвала набирає законної сили 01.02.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя                      О.А. Грєхова