РІШЕННЯ

м. Київ

04.02.2019Справа № 910/14906/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/14906/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оленіч Груп ЛТД», м. Одеса,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр Україна», м. Київ,

про стягнення 83 470,18 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Оленіч Груп ЛТД» (далі - Товариство) до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр Україна» (далі - ТОВ «Агроцентр Україна») про стягнення: 74 459,52 грн. заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортного експедирування та надання послуг з митного оформлення вантажу від 15.01.2017 №04/18 (далі - Договір) та 9 010,66 грн. пені, а всього 83 470,18 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 15.01.2017 Товариством (експедитор) і ТОВ «Агроцентр Україна» (клієнт) було укладено Договір, за умовами якого експедитор зобов'язується за плату та за рахунок клієнта організувати виконання визначених умовами Договору послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу та митним оформленням вантажу клієнта;

- Товариство належним чином виконало зобов'язання та надало на користь ТОВ «Агроцентр Україна» послуги визначенні умовами Договору на загальну суму 74 459,52 грн., що підтверджується рахунками на оплату наданих Товариством послуг та актами здачі-прийому виконаних робіт, а саме: від 11.05.2018 №0427 на суму - 30 869,76 грн.; від 11.05.2018 №0428 - 30 869, 76 грн.; від 14.05.2018 №0430 - 6 360 грн.; від 14.05.2018 №0431 - 6 360 грн.;

- відповідач не виконав зобов'язання за Договором у повному обсязі, а саме ухиляється від сплати рахунків на суму 47 459,52 грн.;

- крім суми заборгованості позивачем нараховано 9 010,66 грн. пені;

- 11.10.2018 Товариство отримало лист від ТОВ «Агроцентр Україна» про неможливість сплати вартості наданих послуг у зв'язку із накладенням на відповідача санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

30.11.2018 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 09.11.2018 та вказало, що правильна сума позову - 83 470,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.12.2018 позивач подав суду заяву про надання для огляду оригіналів документів та засвідчену копію статуту Товариства для долучення до матеріалів справи.

Судом досліджено оригінали письмових доказів та встановлено їх відповідність наявними в матеріалах справи копіям документів, листом від 19.12.2018 повернуто оригінали документів позивачу.

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 11.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; правом на подання відзиву ТОВ «Агроцентр Україна» у визначений судом строк не скористалося та заперечення на позов не подало.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.01.2017 Товариством (експедитор) і ТОВ «Агроцентр Україна» (клієнт) укладено Договір, за умовами якого:

- експедитор зобов'язується за плату та за рахунок клієнта організувати виконання визначених умовами Договору послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу та митним оформленням вантажу клієнта (пункт 1.1 Договору);

- відповідно до Договору та письмовою заявкою клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору, експедитор надає клієнту такі види послуг:

забезпечення отримання вантажу в порту, який прибув на адресу клієнта морським транспортом і оформлення усіх необхідних документів (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору);

забезпечення відправки вантажу морським транспортом та оформлення коносаменту (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 Договору);

організація морського перевезення за кордоном та перевезення по території України імпортного, експортного та/або транзитного вантажу транспортом і за маршрутом обраним клієнтом згідно з попередньо погодженою з ним заявкою, яка є невід'ємною частиною Договору (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 Договору);

організувати від імені клієнта надання митним брокером експедитора послуг з декларування вантажу клієнта, включаючи складання та оформлення вантажних митних декларацій в інтересах клієнта згідно з митним законодавством України в рамках Митного кодексу України (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 Договору);

укладання від свого імені цивільно-правових договорів, угод, зокрема договорів перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо (підпункт 2.1.5 пункту 2.1 Договору);

оформлення комерційних актів у разі необхідності (підпункт 2.1.6 пункту 2.1 Договору);

- клієнт сплачує винагороду експедитора та відшкодовує експедиторові витрати, пов'язані з наданням послуг, що є предметом Договору, на підставі виставлених експедитором рахунків шляхом 100% оплати протягом 3-х банківських днів після отримання рахунку; рахунок виставляється шляхом відправлення факсом чи електронною поштою з наданням оригіналу рахунку протягом 7 днів; експедитор розпочинає надання послуг, що є предметом Договору, після своєчасної оплати рахунку клієнтом і зарахування коштів на свій рахунок; витрати з оплати комісій банків-кореспондентів оплачуються клієнтом самостійно (пункт 3.1 Договору);

- клієнт сплачує винагороду експедитора і відшкодовує експедитору витрати, пов'язані з наданням послуг, що є предметом Договору в гривні за курсом НБУ на день виставлення рахунку згідно з узгодженими ставками в додатку, ПРР - згідно з рахунком лінії (пункт 3.2 Договору);

- у разі зміни економічних умов та фактичного надання як основних так і додаткових послуг, клієнт сплачує винагороду та відшкодовує експедиторові додаткові витрати на підставі виставлених експедитором додатково рахунків шляхом 100 % оплати протягом 3-х банківських днів після отримання рахунку; до отримання оплати додатково виставлених рахунків експедитор має право призупинити надання послуг, що є предметом Договору (пункт 3.3 Договору);

- обсяг фактично наданих послуг підтверджується актом прийому-здачі виконаних робіт/наданих послуг, що надсилається Експедитором Клієнтові протягом трьох діб після виконання робіт/надання послуг; у разі незгоди клієнта з актом прийому-здачі виконаних робіт/наданих послуг, він зобов'язаний протягом трьох днів після отримання акта вручити експедиторові лист із зазначенням причин відмови від сплати рахунку; у разі невручення такого листа у вказаний термін, акт прийому-здачі виконаних робіт/наданих послуг вважається акцептованим клієнтом (пункт 3.4 Договору);

- сторони Договору несуть відповідальність за невиконання своїх зобов'язань або їх неналежне виконання у разі наявності вини (пункт 4.1 Договору);

- сторона, яка порушила свої зобов'язання за Договором, повинна без зволікання усунути ці порушення; якщо сторона, яка порушила зобов'язання, не усунула порушення протягом 14 днів після одержання письмової вимоги іншої сторони про усунення порушення, вона зобов'язана відшкодувати іншій стороні заподіяні порушенням збитки (пункт 4.2 Договору);

- клієнт несе відповідальність за безпідставне відмовлення від оплати чи несвоєчасну оплату рахунків експедитора у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, але не більше 10 % від невиконаного зобов'язання (пункт 4.7 Договору);

- Договір набирає чинності з дати укладання і діє до 31.12.2018 (пункт 12.5 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Згідно із частинами першою та другою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до умов Договору позивач виконав свої зобов'язання, а саме надав відповідачу послуги: оформлення документів, виконання комплексу послуг: ВРР, портові витрати, експедирування, автоперевезення Одеса, порт-Одеса, склад, брокерські послуги при митному оформленню вантажу, організація зберігання, організація досмотру, використання контейнерного обладнання.

Надання вказаних послуг, підтверджується такими документами: рахунок від 11.05.2018 № 0427 на суму 30 869,76 грн. та акт здачі-прийому виконаних робіт від 11.05.2018 № 0427; рахунок від 11.05.2018 № 0428 на суму 30 869,76 грн. та акт здачі-прийому виконаних робіт від 11.05.2018 № 0428; рахунок від 14.05.2018 № 0430 на суму 6 360 грн. та акт здачі-прийому виконаних робіт від 14.05.2018 № 0430; рахунок від 14.05.2018 № 0431 на суму 6 360 грн. та акт здачі-прийому виконаних робіт від 14.05.2018 № 0431.

Вартість наданих позивачем відповідачу послуг відповідно до рахунків від 11.05.2018 № 0427, від 11.05.2018 № 0428, від 14.05.2018 № 0430 та від 14.05.2018 № 0431 становить 74 459,52 грн.

Вказані рахунки на оплату наданих Товариством послуг та акти здачі-прийому виконаних робіт, відповідно до умов Договору були надіслані відповідачу 16.05.2018, та отримані останнім 17.05.2018, що підтверджується копією поштової накладної №0358722, яка міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідачем не було підписано та повернуто позивачу акти здачі-прийому виконаних робіт, як і не було надіслано заперечень щодо актів в порядку визначеному пунктом 3.4 Договору.

Отже, акти здачі-прийому виконаних робіт від 11.05.2018 № 0427, від 11.05.2018 № 0428, від 14.05.2018 № 0430 та від 14.05.2018 № 0431, в силу умов Договору вважаються акцептованими відповідачем.

Таким чином, послуги є виконаними позивачем і прийнятими відповідачем без будь-яких зауважень.

Відповідно до пункту 3.1 Договору ТОВ «Агроцентр Україна» повинно було здійснити виплату винагороди Товариству та компенсувати йому фактичні витрати протягом 3-х банківських днів, починаючи зі дня отримання рахунку.

Оскільки, відповідачем рахунки на оплату були отримані 16.05.2018, що підтверджує позивач, надаючи відповідну накладну, і не спростовує ТОВ «Агроцентр Україна», то оплата повинна була бути здійснена у строк до 21.05.2018 (19.05.2018 та 20.05.2018 - вихідні дні).

З метою досудового врегулювання спору, Товариство 04.09.2018 направило на адресу ТОВ «Агроцентр Україна» претензію, у якій просило відповідача у місячний строк від дня отримання даної претензії сплатити 74 459,52 грн. заборгованості за надані послуги відповідно до Договору та 9 010,66 грн. пені за невиконання зобов'язань за Договором, докази надіслання наявні в матеріалах справи.

Відповідач вказану претензію отримав 06.09.2018, що підтверджується копією накладної №0367213, яка міститься в матеріалах справи, проте вказану претензію ТОВ «Агроцентр Україна» залишило без відповіді та належного реагування; заборгованість за Договором у сумі 74 459,52 грн. не сплатило; доказів протилежного суду не подано.

Разом з тим, 11.10.2018 Товариство отримало лист від ТОВ «Агроцентр Україна» про неможливість сплати вартості наданих послуг у зв'язку із накладенням на відповідача санкцій.

Разом з тим, накладення на відповідача санкцій не звільняє останнього від виконання зобов'язань за Договором.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Договором у сумі 74 459,52 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості Товариство просить стягнути з ТОВ «Агроцентр Україна» 9 010,66 грн. пені. (періоди нарахування: за рахунками від 11.05.2018 № 0427 та № 0428 з 14.05.2018 по 05.09.2018; за рахунками від 14.05.2018 № 0430 та № 0431 з 18.05.2018 по 05.09.2018).

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.7 Договору передбачено, що клієнт несе відповідальність за безпідставне відмовлення від оплати чи несвоєчасну оплату рахунків експедитора у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, але не більше 10 % від невиконаного зобов'язання.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені та періодів її нарахування, судом встановлено, що він неправильний.

Так, відповідно до пункту 3.1 Договору клієнт сплачує винагороду експедитора та відшкодовує експедиторові витрати, пов'язані з наданням послуг, що є предметом Договору, на підставі виставлених експедитором рахунків шляхом 100% оплати протягом 3-х банківських днів після отримання рахунку; рахунок виставляється шляхом відправлення факсом чи електронною поштою з наданням оригіналу рахунку протягом 7 днів; експедитор розпочинає надання послуг, що є предметом Договору, після своєчасної оплати рахунку клієнтом і зарахування коштів на свій рахунок; витрати з оплати комісій банків-кореспондентів оплачуються клієнтом самостійно.

Як встановлено судом, позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих Товариством послуг (від 11.05.2018 № 0427 на суму 30 869,76 грн., від 11.05.2018 № 0428 на суму 30 869,76 грн., від 14.05.2018 № 0430 на суму 6 360 грн., від 14.05.2018 № 0431 на суму 6 360 грн.), які отримані ТОВ «Агроцентр Україна» 16.05.2018.

Таким чином, датою початку періоду прострочення є 22.05.2018, оскільки 21.05.2018 в силу умов Договору (пункт 3.1) закінчися трьохденний банківський строк для оплати.

За перерахунком суду сума пені складає 7 533,67 грн. за період прострочення з 22.05.2018 по 05.09.2018.

Разом з тим, пунктом 4.7 Договору сторони чітко узгодили, що сума пені не повинна перевищувати 10 % від невиконаного зобов'язання (74 459,52 грн.).

Таким чином, враховуючи умови Договору стягненню з відповідача підлягає 7 445,95 грн. пені.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи те, що за подання даного позову підлягав сплаті судовий збір у сумі 1 762 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Оленіч Груп ЛТД» (65012, м. Одеса, вул. Отрадна, буд. 8; ідентифікаційний код 38978085) до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр Україна» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44; ідентифікаційний код 41631387) про стягнення 83 470,18 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЦЕНТР УКРАЇНА» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44; ідентифікаційний код 41631387) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕНІЧ ГРУП ЛТД» (65012, м. Одеса, вул. Отрадна, буд. 8; ідентифікаційний код 38978085): 74 459 (сімдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 52 коп. заборгованості; 7 445 (сім тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 95 коп. пені та 1 728 (одну тисячу сімсот двадцять вісім) грн. 97 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.02.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук