СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Справа № 905/1675/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області (вх.№924 Д/2) на постанову Господарського суду Донецької області від 16.10.2018 у справі №905/1675/18 (прийняту у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Чорненькою І.К.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полимета", м.Краматорськ, Донецька область,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Господарського суду Донецької області від 16.10.2018 визнано банкрутом боржника - ТОВ "Полимета". Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців до 16.04.2019. Призначено ліквідатором ТОВ "Полимета" арбітражного керуючого Максимова Іллю Миколайовича. Постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника ТОВ "Полимета" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство №905/1675/18. Постановлено ліквідатору в межах ліквідаційної процедури застосовувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22 грудня 2011року №4212-VI (зі змінами, чинний з 19.01.2013), що регулюють продаж майна, ліквідатору до закінчення ліквідаційної процедури представити до суду звіт та ліквідаційний баланс з документами, передбаченими ст.46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Головне управління ДФС у Київській області з постановою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову Господарського суду Донецької області від 16.10.2018 у справі №905/1675/18, провадження у справі закрити.

Скарга обґрунтована тим, що до заяви про порушення справи про банкрутство, в порушення частини 10 ст.111 ЦК України, не було додано доказів складання та подання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період, крім того ТОВ «Полимета» у 2018 році звітність не подавало до контролюючого органу.

Відповідно до поданого 25.04.2018 фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ТОВ «Полимета» станом на 31.03.2018, у останнього наявні значні активи, а саме дебіторська заборгованість у розмірі 91665,9 тис.грн, гроші та їх еквіваленти 53,9 тис.грн. Тобто, відповідно до поданого звіту загальна сума активів становить 91719,8 тис.грн, при цьому, пасив становить лише 91670,1 грн. В матеріалах справи відсутні будь-які докази повернення дебіторської заборгованості до ТОВ «Полимета», а саме звернення до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Також, як зазначає заявник, відповідно до поданої декларації з податку на прибуток до контролюючого органу, за 2017 рік дохід ТОВ «Полимета» склав 90641173 грн, за 1 кв. 2018 року - 29993821 грн. Таким чином, виходячи з даних обставин та відповідно до відомостей з інформаційних баз даних ДФС України у підприємства відсутні ознаки неплатоспроможності, оскільки активи не перевищують пасив, а лише вбачаються ознаки доведення підприємства відповідними особами до штучного банкрутства.

Крім того, ГУ ДФС у Київській області винесено повідомлення на перевірку ТОВ «Полимета». Однак, контролюючим органом не вдалося провести перевірку ТОВ «Полимета», оскільки останнє відсутнє за місцем знаходження, а його посадові особи - за податковою адресою, про що складено відповідний акт. Тобто, як зазначає апелянт, контролюючим органом здійснюються відповідні заходи щодо проведення податкової перевірки у відповідності до передбачених норм, однак зі сторони ліквідатора ТОВ «Полимета» не відбувається жодних дій в наданні необхідних документів для проведення перевірки.

Апелянт та інші учасники справи про банкрутство у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ухвалою суду від 06.12.2018.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, у вересні 2018 року ТОВ «Полимета» звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.09.2018 заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Полимета» прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.09.2018 відкладено підготовче засідання суду на 08.10.2018, зобов'язано боржника надати суду докази спрямування запитів до відповідних органів для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості боржника, у відповідності до приписів п.7 ст.111 Цивільного кодексу України.

05.10.2018 до господарського суду від представника боржника надійшло клопотання б/н від 03.10.2018 про долучення до матеріалів справи документів (доказів спрямування запитів до відповідних органів для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості боржника, у відповідності до приписів п.7 ст.111 Цивільного кодексу України) згідно додатку.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.10.2018 відкрито провадження у справі №905/1675/18 про банкрутство ТОВ «Полимета» за заявою боржника на підставі ст.95 Закону про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

16.10.2018 Господарським судом Донецької області прийнято оскаржувану постанову.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження постанови Головне управління ДФС у Київській області посилається на те, що ТОВ «Полимета» знаходиться до кінця 2018 року на податковому обліку у Києво-Святошинському районі ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Враховуючи, що з 01.01.2017 Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київський області втратила усі функції, єдиним органом, який уповноважений представляти інтереси є Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області. За таких обставин, заявник зазначає про наявність у нього права на апеляційне оскарження постанови Господарського суду Донецької області.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Водночас, колегія суддів бере до уваги, що вказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відкриття ліквідаційної процедури відповідно до статті 95 Закону про банкрутство має наслідком завершення підприємницької діяльності боржника.

Законодавством визначено умови, за наявності яких особа набуває правового статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а також допускає участь у справі про банкрутство інших, крім кредиторів, осіб, чиї інтереси можуть порушуватися в ході здійснення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.7 ст.111 ЦК України для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Відповідно до матеріалів справи та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Полимета» на даний час перебуває на податковому обліку у ДПІ у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (основне місце обліку) та Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (не основне місце обліку).

Порядком обліку платників податків і зборів (затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року) встановлено, що взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають усі платники податків (далі - Порядок).

Згідно п. 1.4 Порядку з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцями обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.

Відповідно до п. 7.1 Порядку якщо відповідно до законодавства в платника податків, крім обов'язків щодо подання податкових декларацій (розрахунків, звітів) та/або нарахування, утримання або сплати (перерахування) податків, зборів на території адміністративно-територіальної одиниці за своїм місцезнаходженням, виникають такі обов'язки на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, то такий платник податків зобов'язаний стати на облік за таким неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі. У контролюючому органі за неосновним місцем обліку платник податків сплачує всі податки та збори, які згідно із законодавством мають сплачуватись на території адміністративно-територіальної одиниці, що відповідає неосновному місцю обліку, щодо таких податків подає податкові декларації (розрахунки, звіти) та виконує інші обов'язки платника податків, а контролюючий орган стосовно платника податків здійснює адміністрування таких податків, зборів (п. 7.3 даного Порядку).

Згідно п. 11.1 Порядку платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов'язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації).

У зв'язку з ліквідацією або реорганізацією платника податків контролюючі органи розпочинають та проводять процедури, передбачені цим розділом, у разі одержання хоча б одного з таких документів (відомостей): заяви за формою № 8-ОПП від платника податків, поданої згідно з пунктами 11.2-11.4 цього розділу; відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи; відомостей з Єдиного державного реєстру чи ЄДРПОУ, повідомлення органу державної реєстрації про припинення (закриття) відокремленого підрозділу; судових рішень або відомостей з Єдиного державного реєстру, іншої інформації щодо прийняття судом рішень про порушення провадження у справі про банкрутство чи визнання банкрутом платника податків, порушення справи або прийняття рішення судом про припинення юридичної особи, визнання недійсною державної реєстрації чи установчих документів платника податків, зміну мети установи, реорганізацію платника податків (п. 11.5 Порядку).

У разі отримання документів згідно з пунктами 11.1-11.4 цього розділу та/або якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи, припинення (закриття) постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, контролюючим органом приймається рішення про проведення (не проведення за підставами, встановленими пунктами 11.11 та 11.12 цього розділу) документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі (п.11.9 Порядку).

З вищенаведених приписів вбачається обов'язок платника податків стати на облік у відповідних контролюючих органах як за основним, так і за неосновним місцями обліку, а також, в разі припинення юридичної особи та порушення провадження у справі про банкрутство, повідомити контролюючий орган з метою прийняття ним рішення про проведення (не проведення) документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі.

За матеріалами апеляційної скарги вбачається, що податковими органами було розпочато документальну позапланову виїзну перевірку боржника.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла до висновку, що зважаючи на особливості процедури банкрутства в порядку статті 95 Закону про банкрутство, правовий статус органів ДФС України, як контролюючих передбачений нормами цивільного та податкового законодавства.

Крім того, статтею ст. 19-3 Податкового кодексу України передбачені функції державних податкових інспекцій. Так, державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Всі інші функції крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, виконують контролюючі органи (ст. 19-1 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України. Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів.

Таким чином, Головне управління ДФС у Київській області відповідно до Податкового кодексу України є контролюючим органом щодо дотримання боржником податкового та митного законодавства.

Колегія суддів, враховуючи особливості процедури банкрутства в порядку статті 95 Закону про банкрутство, доводи апеляційної скарги стосовно знаходження боржника як платника податку на обліку у Києво-Святошинському ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, правовий статус ГУ ДФС у Київській області як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, вважає, що оскаржувана постанова стосується прав та обов'язків заявника, а він відповідно має право на звернення з апеляційною скаргою.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений ч. 3 ст. 110, ст. 111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання), та які є передумовою звернення боржника до суду з заявою про порушення справи про банкрутство.

Такі передумови передбачають, зокрема, наступні етапи: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою; проведення аналізу активів боржника у вигляді інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника; аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення; виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, у тому числі по податках, зборах (обов'язкових платежах); вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується відповідно до ч.1 ст.111 ЦК України, проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства - ч. 7 ст. 111 ЦК України.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження в порядку цієї статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним учасником даного товариства є ОСОБА_2.

18.05.2018 відбулися загальні збори учасників ТОВ «Полимета» (протокол №10), на яких був присутній учасник ТОВ «Полимета» ОСОБА_2, який володіє 100% статутного капіталу товариства і якому належать 100% від загальної кількості голосів товариства.

На вказаних загальних зборах прийняті рішення: припинити господарську діяльність ТОВ «Полимета» у зв'язку з ліквідацією підприємства та встановити місце роботи голови ліквідаційної комісії за місцем знаходження підприємства: Донецька область, м.Краматорськ, вул.Румянцева, 24; призначити головою ліквідаційної комісії ТОВ «Полимета» ОСОБА_2; визначено строк пред'явлення кредиторами своїх вимог - 2 місяці з моменту оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців рішення про припинення діяльності товариства.

В Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.05.2018 внесений запис про перебування ТОВ «Полимета» в стані припинення за рішенням засновників з визначеним строком для заявлення кредиторами своїх вимог - 23.07.2018.

Головою ліквідаційної комісії 18.06.2018 подано заяву про припинення платника податків форми №8-ОПП до: ГУ ДФС в Донецькій області, ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області, ГУ ДФС у Київській області, Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

За положеннями ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається, зокрема, на те, що ГУ ДФС у Київській області було винесено повідомлення на перевірку ТОВ «Полимета». Однак, контролюючим органом не вдалося провести перевірку ТОВ «Полимета», оскільки останнє відсутнє за місцем знаходження, а його посадові особи - за податковою адресою.

Як свідчать матеріали справи, 26.03.2018 Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято наказ №614 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Полимета»» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

27.03.2018 Головним управлінням ДФС у Київській області складено акт №251/10-36-14-14/40832357 про відсутність посадових осіб ТОВ «Полимета» за податковою адресою, в якому зазначено, що інспектором здійснено виїзд за податковою адресою, а саме: Київська область, с.Тарасівка, вул.Шевченко, буд.186, кв.7/2 та встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «Полимета» за вказаною адресою.

В листі Головного управління ДФС у Київській області №5951/7/10-36-14-14 від 19.07.2018, направленого до ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області, зазначено, що в ході проведеного аналізу встановлено, що з 12.05.2018 ТОВ «Полимета» знаходиться на обліку у ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області за адресою: 84333, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Румянцева, 24, в зв'язку з чим просило підтвердити місцезнаходження платника податків ТОВ «Полимета» за наведеною податковою адресою.

У відповідь ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області листом №568/7/05-15-21-03 від 01.08.2018 повідомило Головне управління ДФС у Київській області, що за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул.Румянцева, 24, підприємство ТОВ «Полимета» не знаходиться. Однак, будь-яких доказів на підтвердження даних обставин до листа не додано.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Полимета» було перереєстроване з 12.04.2018 як юридична особа за адресою: 84333, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Румянцева, буд.24.

Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Однак, колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано доказів направлення чи вручення належним чином ТОВ «Полимета» повідомлення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, тощо. Також матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження обставин відсутності боржника за місцем реєстрації, згідно листа ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області, в якому не наведено яким чином були встановлені ці дані та до нього не додані документи на підтвердження зазначених обставин.

Крім того, як вже зазначалось, головою ліквідаційної комісії 18.06.2018 було подано заяву про припинення платника податків форми №8-ОПП до: ГУ ДФС в Донецькій області, ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області, ГУ ДФС у Київській області, Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. У листах №6, 7, 1, 2 від 18.06.2018, направлених разом з формою №8-ОПП, зазначено про необхідність проведення перевірки підприємства з чітким зазначенням нового місця реєстрації боржника, що підтверджується квитанціями "Укрпошти" від 18.06.2018, доданими до матеріалів справи.

Статтею 78 Податкового Кодексу України, передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до п.п.78.1.7 документальна позапланова перевірка проводиться, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Згідно п.82.2 ст.82 Податкового кодексу строк проведення документарних позапланових перевірок не повинен перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, для суб'єктів малого підприємництва п'яти робочих днів, інших платників податків 10 робочих днів.

Податковим законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, у якій така перевірка повинна бути проведена.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що норми чинного податкового законодавства та законодавства про банкрутство не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника після визнання останнього банкрутом.

Дана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №922/2431/17.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, в зв'язку з чим постанову Господарського суду Донецької області від 16.10.2018 у справі №905/1675/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Донецької області від 16.10.2018 у справі №905/1675/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.01.2019.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель