ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Справа № 903/544/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

позивача - Груник А.М., Слонюк Я.В.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." на рішення Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року (повний текст складено 29.10.2018) у справі № 903/544/18 (суддя Шум М.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К."

до фізичної особи-підприємця Яцишин Наталії Павлівни

про стягнення 7653,05 грн.

Розпорядженням керівника апарату від 21 січня 2019 року у справі №903/544/18 в зв'язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Саврія В.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №903/544/18 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В., суддя Огороднік К.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року у справі №903/544/18 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." до фізичної особи-підприємця Яцишин Наталії Павлівни про стягнення 7653,05 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "М.Ж.К." звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваного апеляційним судом відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 03 грудня 2018 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення місцевого господарського суду - скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2004 року між ТОВ "М.Ж.К." (підрядник/позивач) та ФОП Яцишин Н.П. (замовник/відповідач) був укладений договір №07/34 на обслуговування приватизованих вбудовано-прибудованих приміщень з додатком №1 (далі - договір, а.с.9-10), згідно п.1.1 якого підрядник надає послуги замовнику відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 08.10.1992р. №572, Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції жилих будівель в містах і селищах України, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 31.12.1991 №135, Положення про нарахування плати за утримання будинку в залежності від інженерного обладнання та індивідуальних характеристик будинку, затвердженого рішенням виконкому Луцької міської ради №415 від 04.11.02р.

Вартість робіт по договору (пр. Молоді 14/38) згідно додатку №1 за місяць складає 11,13грн. (49,0м.кв. х 0,2272грн.) із розрахунку затвердженого тарифу (рішення міської ради №415 від 04.11.2002р.) 0,2272грн. в місяць за кв.м. та вивезення твердого побутового сміття 1 м.куб за місяцьскладає 8,65грн. (рішення міської ради №416 від 04.11.2002р.). Всього 19,78грн. (п.1.2 договору).

Відповідно до п.п. 2.1-2.2 договору, підрядник зобов'язується: виконувати комплекс робіт згідно додатку №1; своєчасно інформувати замовника про зміни в тарифах на оплату названих послуг підрядника.

Відповідно до п.3.1. договору, замовник зобов'язується вносити плату в сумі 19,78 трн. в місяць за надані послуги згідно додатку №1 по пр. Молоді 14/38 не пізніше 10 числа наступного місяця.

Договір набирає чинності з 1 квітня 2004 року і вважається щорічно продовженим при відсутності письмових заяв про перегляд, або від нього будь-якої із сторін (п.6.1. договору).

Згідно додатку №1 передбачено такі послуги: прибирання прибудинкової території, вивезення грубого сміття (крім будівельного сміття); утримання аварійної служби; дератизація; дезінфекція; обслуговування димо-вентиляційних каналів; ремонт житлового фонду (покрівлі, підготовка до зими); обслуговування внутрібудинкових мереж загального користування в т.ч. холодного водопостачання, водовідведення; вивезення твердого побутового сміття. (а.с.101).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 30.08.2013р. за №1196/3 (а.с.11) позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.07.2013р. №426-1 з 16.08.2013 встановлено тарифи на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для власників, орендарів нежитлових приміщень у житлових будинках. Вартість послуги в місяць з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по Договору становить 117,54 грн. в т.ч. ПДВ (49 м.кв. x 1,7172 грн. = 84,14 грн., вивезення ТПВ - 1,0 м.куб. х 33,40грн. = 33,40 грн.).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 17.11.2014р. за №1394/3 (а.с.12) позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 05.11.2014р. №625-1 з 01.12.2014 встановлено тарифи на збір та вивезення побутових відходів. Вартість послуги в місяць з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по договору становить 124,19 грн. в т.ч. ПДВ (49 м.кв. x 1,7172 грн. = 84,14 грн., вивезення ТПВ - 1,0 м.куб. х 40,05грн. = 40,05 грн.).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 14.05.2015р. за №659/3 (а.с.13) позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.04.2015 №206-1 з 01.06.2015р. встановлено тарифи на збір та вивезення побутових відходів. Вартість послуги в місяць з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по договору становить 130,53 грн. в т.ч. ПДВ (49 м.кв. x 1,7172 грн. = 84,14 грн., вивезення ТПВ - 1,0 м.куб. х 46,39грн. = 46,39 грн.).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 14.05.2017р. за №68/3 (а.с.14) позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 21.12.2016 №793-1 з 01.02.2017 встановлено скориговані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для власників, орендарів нежитлових приміщень у житлових будинках. Вартість послуги в місяць з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по договору становить 142,31 грн. в т.ч. ПДВ (49 м.кв. x 1,9576 грн. = 95,92 грн., вивезення ТПВ - 1,0 м.куб. х 46,39грн. = 46,39 грн.).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 13.03.2017р. за №469/3 (а.с.15) позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2017 №89-1 з 01.04.2017 встановлено тарифи на збір та вивезення побутових відходів. Вартість послуги в місяць з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по договору становить 149,85 грн. в т.ч. ПДВ (49 м.кв. x 1,9576 грн. = 95,92 грн., вивезення ТПВ - 1,0 м.куб. х 453,93грн. = 53,93 грн.).

Як вказує позивач, останнім на виконання умов договору за період з січня 2014 року по травень 2018 року було надано послуги на загальну суму 6 844,05 грн, що підтверджується актами виконання робіт (надання послуг) (а.с. 35-83), які підписані лише зі сторони ТОВ "МЖК". При цьому зазначає, що послуги з прибирання прибудинкової території, вивезення грубого сміття (крім будівельного сміття) надавались відповідачу згідно графіків. Всі решта послуг, зазначені в додатку №1 до договору надаються відповідачу згідно усних чи письмових заяв.

Натомість, відповідач оплату за надані послуги здійснив частково, на загальну суму 417,54 грн, а саме, 28.07.2014 - на суму 117,54 грн та 17.03.2016 на суму 300,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 11 серпня 2017 року ТОВ "М.Ж.К" звернулося до ФОП Яцишин Н.П. з вимогою в добровільному порядку ліквідувати наявний борг, яка залишена останнім без відповіді та належного реагування (а.с. 17-18).

Враховуючи викладене, ТОВ "М.Ж.К" звернувся до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з ФОП Яцишин Н.П. заборгованості в розмірі 7 653,05 грн, з яких 6426,51 грн - основна заборгованість, 90,12 грн - пеня, 929,65 грн - інфляційні втрати, 206,77 грн - 3% річних.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваному рішенні, що позивачем не доведено факт надання та отримання відповідачем послуг по договору, а акти виконання робіт (надання послуг) за період січень 2014р. по липень 2018р. не відповідають вимогам абз.6 п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки відсутні відмітки відповідача (печатка, підпис) або інші дані, що дають змогу його ідентифікувати у здійсненні господарської операції про отримання послуги саме ним.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносини сторін щодо надання комплексу робіт урегульовано договором №07/34 на обслуговування приватизованих вбудовано-прибудованих приміщень, який за своєю правовою природою є змішаним договором (про підряд і надання послуг), та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до положень статей 173, 174 ГК України та статей 11, 202, 509 ЦК України.

Згідно ст.ст. 901, 902, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі, шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, акти виконання робіт (надання послуг), надані відповідачем, підписані лише ТОВ "М.Ж.К.", але не підписані зі сторони ФОП Яцишин Н.П. При цьому, будь-яких пояснень/причин щодо відмови від підписання вказаних актів дані акти не містять.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ТОВ "М.Ж.К." не надавало послуги з обслуговування вбудовано-прибудованих приміщень та вивезення сміття.

Однак, відповідачем не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій, належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що послуги не надавались взагалі. Доказів заявлення відповідачем будь-яких заперечень чи зауважень щодо форми актів, відомостей, які в них вказані чи будь-яких претензій щодо виконаних робіт/послуг, матеріали справи не містять.

Відсутні в матеріалах справи також докази звернення відповідача до позивача зі скаргами про неналажне виконання умов договору в частині наданя послуг, передбачених додатком №1 до договору; у спірних актах виконання робіт (надання послуг) взагалі не вказані обґрунтовані причини відмови від підписання, а відтак відповідач не може бути звільнений від обов'язку оплатити надані позивачем послуги за договором згідно вказаних актів в розмірі, вказаному позивачем.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, надання на виконання його умов позивачем відповідачу послуг, не проведення відповідачем при цьому всіх належних розрахунків і платежів, апеляційний суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 6426,51 грн обгрунтовані, законні та підлягають до задоволення.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що акти виконання робіт (надання послуг) не відповідають вимогам абз.6 п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки не містять підпису замовника, є безпідставними та не спростовують факту виконання робіт (надання послуг).

Крім того, колегія суддів зазначає, що умовами договору, а саме п.3.1. договору визначено, що замовник зобов'язується вносити плату в сумі 19,78 трн. в місяць за надані послуги згідно додатку №1 по пр. Молоді 14/38 не пізніше 10 числа наступного місяця. При цьому, умовами договору не визначено, що оплата наданих послуг здійснюється після підписання актів виконання робіт (надання послуг).

В зв'язку з неналежним виконанням умов договору, крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 90,12 грн за період з 11.09.2017 по 10.06.2018, відсотків річних в розмірі 206,77 грн та інфляційних втрат в розмірі 929,65 грн за період з 11.07.2015 по 01.06.2018.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.4.1 договору, за недотримання термінів розрахунків за виконані роботи з обслуговування внутрішньобудинкових мереж та комунікацій замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день затримки.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд прийшов до висновку, що даний розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи, а тому позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 90,12 грн за період з 11.09.2017 по 10.06.2018, відсотків річних в розмірі 206,77 грн та інфляційних втрат в розмірі 929,65 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки, викладені в ньому, не відповідають обставинам справи.

З огляду на це, апеляційну скаргу позивача слід задоволити, а рішення Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року у справі №903/544/18 - скасувати, прийнявши нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому, судові витрати, передбачені ст.123 ГПК України, у відповідності до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." задоволити.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року у справі №903/544/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

"1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Яцишин Наталії Павлівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." (43000, Волинська область, м. Луцьк, проспект Соборності, будинок 19Б, ) 7 653,05 грн., з яких 6426,51 грн - основна заборгованість, 90,12 грн - пеня, 929,65 грн - інфляційні втрати, 206,77 грн - 3% річних та 1 762,00 грн судового збору.

3. Видати наказ."

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Яцишин Наталії Павлівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." (43000, Волинська область, м. Луцьк, проспект Соборності, будинок 19Б, ) 2 643,00 грн судового збору.

4. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

6. Справу №903/544/18 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "24" січня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Миханюк М.В.