ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2019 р. Cправа № 902/1/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "Ямпільська дирекція кіномережі", м.Ямпіль, Вінницька область

до: Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області, м.Ямпіль, Вінницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Ямпільська районна рада, м. Ямпіль, Вінницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м.Ямпіль, Вінницька область

про визнання незаконними та скасування рішення та свідоцтва про право власності

За участю секретаря судового Кузьменко В.В.

За участю представників:

позивача: Вітвіцький Олександр Юрійович, ордер про надання правової допомоги ВН № 033647 від 14.02.2018 р., посвідчення адвоката № 516 від 26.10.2015 р.

відповідача: не з'явився.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Ямпільської районної ради: не з'явився.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2: не з'явився.

судовий експерт: Колонюк Валентин Васильович, свідоцтво № 162-11.

В С Т А Н О В И В :

Комунальним підприємством "Ямпільська дирекція кіномережі" подано позов до Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. "Про присвоєння адреси та оформлення права приватної власності на магазин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2" та свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р., видане Ямпільською міською радою на ім'я ОСОБА_2 на магазин площею 27,1 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1.

02.01.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви Комунального підприємства "Ямпільська дирекція кіномережі" між всіма суддями суду без врахування спеціалізації за результатами чого справу передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Ухвалою суду від 09.01.2018 р. (суддя Тісецький С.С.) матеріали позовної заяви б/н від 27.12.2017 р. залишено без руху.

На підставі заяви судді Тісецького С.С. від 09.01.2019 р. здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 902/1/18 за результатами якого справу передано на розгляд судді Банаську О.О.

Ухвалою суду від 15.01.2018 р. справу № 902/1/18 новим складом суду прийнято до свого провадження та зобов'язано позивача виконати вимоги ухвали суду від 09.01.2018 р.

17.01.2018 р. на адресу суду від Комунального підприємства "Ямпільська дирекція кіномережі" надійшла заява б/н від 17.01.2018 р. щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.01.2018 р. відкрито провадження у справі № 902/1/18 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.02.2018 р.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ямпільську районну раду та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2.

05.02.2018 р. на адресу суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву б/н від 02.02.2018 р., в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

09.02.2018 р. на до суду від третьої особи - Ямпільська районна рада надійшов відзив на позовну заяву вих. № 01-08-06 від 07.02.2018 р., в якому останній підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради.

14.02.2018 р. на адресу суду від Ямпільської міської ради надійшов відзив на позовну заяву вих. № 02-12/59 від 08.02.2018 р. в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, 14.02.2018 р. представником позивача подано клопотання вх.№ 06-52/1395/18 від 14.02.2018 р. про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи та відповіді на відзив відповідача б/н від 13.02.2018 р., та третьої особи ОСОБА_2 б/н від 13.02.2018 р.

Також, 14.02.2018 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання вх. № 06-52/1396/18 від 14.02.2018 р. про виклик в судове засідання в якості свідка гр.ОСОБА_6 та клопотання вх. № 06-52/1397/18 від 14.02.2018 р. про поновлення процесуальних строків на подання заяви та витребування від Комунального підприємства "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації" належним чином завірених копій матеріалів технічної документації на приміщення (магазин), що розташований по АДРЕСА_1.

Цього ж дня, від третьої особи - Ямпільська районна рада - до суду надійшов лист вих. № 01-08-08 від 13.02.2018 р., в якому останній, наряду з іншим, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.02.2018 р. в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 14.03.2018 р. При цьому в даному засіданні задоволено клопотання позивача про витребування доказів та відхилено клопотання останнього про виклик свідка та про поновлення процесуального строку на подання заяви про витребування доказів.

23.02.2018 р. до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 надійшло заперечення на позовну заяву б/н від 20.02.2018 р., в якому остання просить відмовити позивачу в задоволенні позову повністю. Додатком до заперечення додано ряд документів.

27.02.2018 р. до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 надійшло клопотання б/н від 26.02.2018 р. про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

06.03.2018 р. на адресу суду від відповідача надійшло заперечення щодо відповіді на відзив вих. № 02-12/93 від 28.02.2018 р., в якому останній вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що суперечать дійсності.

12.03.2018 р. на адресу суду від Комунального підприємства Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації надійшов супровідний лист вих. № 112 від 05.03.2018 р. з копіями технічної документації на приміщення магазину, що розташований по АДРЕСА_1.

14.03.2018 р. представником позивача до суду подано клопотання вх. № 06-52/2291/18 від 14.03.2018 р., в якому останній просить суд з метою з'ясування питання чи являється спірне приміщення магазину площею 27,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_1 об'єктом нерухомого майна призначити у справі № 902/1/18 судову будівельно-технічну експертизу.

Крім того, 14.03.2018 р. через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про приєднання до справи письмових доказів вх. № 06-52/2292/18 від 14.03.2018 р. Додатком до клопотання додано ряд додаткових документів.

Ухвалою суду від 14.03.2018 р. зупинено провадження у справі № 902/1/18 в зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Супровідним листом № 902/1/18/318/18 від 20.03.2018 р. матеріали справи надіслано до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

29.10.2018 р. на адресу суду від Завідувача Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Криловського В.С. надійшов лист № 2074/2075/18-21 від 19.10.2018 р. додатком до якого додано висновок судової експертизи та матеріали справи № 902/1/18.

Ухвалою суду від 21.11.2018 р. поновлено провадження у справі № 902/1/18 та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 13.12.2018 р. Цією ж ухвалою продовжено передбачений ч. 3 ст. 177 ГПК України строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

30.11.2018 р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява № 01-08-61 від 30.11.2018 р., в якій останній просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

03.12.2018 р. на адресу суду від представника відповідача надійшла заява № 01-08-61 від 30.11.2018 р., в якій останній просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

У зв'язку із перебуванням станом на 13.12.2018 р. у незапланованій відпустці ухвалою суду від 12.12.2018 р. призначено судове засідання на 17.12.2018 р.

17.12.2018 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 17.12.2018 р. про виклик в судове засідання експерта для роз'яснення висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Також, 17.12.2018 р. на адресу суду від відповідача надійшла заява вих.№ 02-12/643 від 14.12.2018 р. про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

За результатом судового засідання 17.12.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 17.12.2018 р. призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.12.2018 р.

Відповідно до ухвали суду від 26.12.2018 р. розгляд справи відкладено до 21.01.2019 р.

10.01.2019 р. до суду від третьої особи - Ямпільська районна рада надійшла заява вих. № 01-08-03 від 04.01.2019 р. про розгляд справи за відсутності її представника. Крім того, у вказаній заяві третя особа поданий КП "Ямпільська дирекція кіномережі" позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

14.01.2019 р. на адресу суду від Ямпільської міської ради надійшла заява вих. № 02-12/9 від 09.01.2019 р., в якій відповідач не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та просить вирішити спір у відповідності до норм чинного законодавства на підставі наявних в справі документів.

21.01.2019 р. на електронну адресу суду від представника третьої особи - ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.

В судове засідання 21.01.2019 р. представники відповідача та третіх осіб не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином ухвалою суду, яка надсилалась їм рекомендованою кореспонденцією.

Факт належного повідомлення відповідача та третіх осіб підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

При цьому у надісланих на адресу суду заявах відповідач та третя особа - Ямпільска районна рада просять суд провести розгляд справи за відсутності їх представників, тоді як надісланому 21.01.2019 р. на електронну адресу суду клопотанні представник третьої особи - ОСОБА_2 просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

У справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" Європейським судом з прав людини наголошено, що правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевказане, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників відповідача та третіх осіб.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Надавши в судовому засіданні оцінку клопотанню представника третьої особи - ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, яке надійшло на електронну адресу суду 21.01.2019 р., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Як встановлено судом, згідно довідки від 21.01.2019 р., складеної відповідальним працівником апарату Господарського суду Вінницької області, вказане клопотання не містить електронного цифрового підпису.

Враховуючи те, що клопотання представника третьої особи - ОСОБА_2 надіслано без електронного цифрового підпису, а тому не є офіційним, останнє не підлягає розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави заявлених позовних вимог позивач посилається на неправомірність та незаконність рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. про присвоєння ОСОБА_2 адреси та оформлення права приватної власності на магазин по АДРЕСА_1, та виданого на підставі вказаного рішення свідоцтва на право власності на нерухоме майно (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1") від 22.12.2010 р., оскільки зазначене майно знаходиться на сходах приміщення кінотеатру "Ювілейний", яке є комунальною власністю та належить Комунальному підприємству "Ямпільська дирекція кіномережі".

При цьому, за твердженням позивача, магазин є тимчасовою спорудою і не являється нерухомим майном, як зазначено у оскаржуваному рішенні та у свідоцтві про право власності та у Ямпільської міської ради не було законних підстав розпоряджатись власністю позивача, позаяк магазин розміщено на сходах кінотеатру, а не на земельній ділянці міської ради.

В свою чергу, як вказує позивач, громадянка ОСОБА_2 відмовляється укладати договір оренди та сплачувати орендну плату за магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться в приміщенні кінотеатру АДРЕСА_1.

З огляду на вказане, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. та свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р., видане Ямпільською міською радою на ім'я ОСОБА_2 на магазин площею 27,1 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1.

В якості правової підстави позову позивач зазначає положення ст.ст. 15, 21, 316, 317, 319, 321, 327 Цивільного кодексу України.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на наступні обставини:

- рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. не порушує права позивача, у зв'язку з тим, що прийняте до моменту виникнення в нього права власності на приміщення кінотеатру "Ювілейний", що підтверджується витягами з реєстру прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав на приміщення кінотеатру "Ювілейний" від 29.12.2010 р. Тобто прийняття рішення виконавчим комітетом міської ради 19.08.2010 р. не могло вплинути на права позивача, так як їх на момент прийняття не існувало;

- магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", на який видано свідоцтво про право власності відповідно до оскаржуваного рішення, розміщений на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Ямпільської міської ради;

- гр. ОСОБА_2 на законних підставах використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1 для розміщення належного їй магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" відповідно до договору оренди землі № 10 від 30.10.2014 р. та сплачує відповідну плату до місцевого бюджету;

- враховуючи давність прийняття рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р., позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом;

- враховуючи факт постійної та безперебійної діяльності магазину, який належить ОСОБА_2, з 2010 р., КП "Ямпільська дирекція кіномережі" не могло не знати про можливі порушення його прав та інтересів.

Третя особа - Ямпільська районна рада у надісланому до суду відзиві на позовну заяву позов КП "Ямпільська дирекція кіномережі" підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити, вказуючи, окрім іншого, таке:

- КП "Ямпільська дирекція кіномережі", засновником якого є Ямпільська районна рада, створене на базі спільної власності територіальних громад міста, сіл Ямпільського району. Відповідно до рішення 4 сесії 22 скликання Ямпільської районної ради від 23.05.1995 р. кінотеатр "Ювілейний" віднесено до об'єктів районної комунальної власності;

- виконавчим комітетом Ямпільської міської ради перевищено надані законом повноваження, не дотримано вимог визначених для реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що здійснювалося на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та незаконно прийнято рішення № 465 "Про присвоєння адреси та оформлення права власності на магазин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ".

Третя особа - ОСОБА_2 у відзиві не погоджується із вимогами викладеним у позові, зазначаючи, що її не пропонувалось зі сторони позивача укладення договору оренди та жодні перемовини з цього приводу, а також укладення будь-яких інших договорів між сторонами не проводились.

Крім того, гр. ОСОБА_2 вказує, що позивачем порушено строки позовної давності, в зв'язку з чим остання буде звертатись до суду з відповідним клопотанням, оскільки строк позовної давності минув ще в 2003 р. та жодний директор кінотеатру не ставив питання про визнання свідоцтва права власності не дійсним.

Також, третя особа відзначає, що позивач стверджує на тому, що магазин є тимчасовою спорудою, в той час як вказане майно зареєстровано за гр. ОСОБА_2 на праві власності.

Комунальне підприємство "Ямпільська дирекція кіномережі" у відповіді на відзив Ямпільської міської ради не погоджується із доводами відповідача викладеними у відзиві, зазначаючи, що дирекція кінотеатру вважала, що на сходах кінотеатру розташований магазин як мала архітектурна форма (МАФ), який не відноситься до нерухомого майна, а тому вважався таким, що тимчасово розміщувався на сходах кінотеатру, що не створювало підстав для реєстрації права власності на вказаний магазин за гр. ОСОБА_2, а тому вважали, що не втрачали своїх законних прав у майбутньому на володіння, користування та розпорядження частиною сходової площадки кінотеатру де розташований спірний магазин, розуміючи, що останній є тимчасовою спорудою.

25.07.2016 р. в канцелярії Ямпільського районного суду позивачем було отримано рішення суду від 20.08.2010 р. зі змісту якого дізнався, що гр. ОСОБА_2 визнала за собою право власності на спірний магазин як нерухоме майно. На вказане рішення було подано апеляцію за результатом чого останнє скасовано Апеляційним судом Вінницької області.

16.05.2017 р. позивачем від державного реєстратора отримано інформаційну довідку зі змісту якої стало відомо, що підставою для державної реєстрації права власності на магазин слугувало не рішення Ямпільського районного суду, а рішення Ямпільської міської ради № 465 від 19.08.2010 р. та свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р.

Після цього, 19.05.2017 р. позивач звернувся до архівного відділу Ямпільської РДА з проханням надати рішення Ямпільської міської ради та документи про присвоєння адреси, оформлення права власності на магазин за результатом чого останні було отримано цього ж дня.

Таким чином, на думку позивача, ним не порушено строки позовної давності звернення до суду з позовною заявою.

У відповіді на відзив третьої особи - ОСОБА_2 Комунальне підприємство "Ямпільська дирекція кіномережі" також не погоджується із доводами третьої особи наведеним у відзиві, вказуючи обставини, які аналогічні обставинам ним наведеним у відповіді на відзив відповідача.

Крім того, зазначає, що твердження гр. ОСОБА_2 стосовно ненадання позивачем жодних орфографічних документів, плану - схеми кінотеатру є необґрунтованими, оскільки у повідомленні Ямпільської міської ради вих. 3 02-12/62 від 16.08.2016 р. вказано, що сходи біля кінотеатру "Ювілейний" не являються власністю міської ради, орендна плата за землю на якій розташовано сходи не сплачується.

Третя особа - ОСОБА_2 у запереченнях зазначає про безпідставність твердження позивача викладених у відповіді на відзив вказуючи на незрозумілій природі довідки на яку посилається КП "Ямпільська дирекція кіномережі".

Також повідомляє про те, що остання на законних підставах користується сходами на підставі укладеного договору оренди № 10 від 30.10.2014 р. та нею сплачується орендна плата.

Ямпільська міська рада у запереченнях щодо відповіді на відзив зазначає про безпідставність доводів позивача наведених у даній відповіді та наголошує на пропуску строку позовної давності КП "Ямпільська дирекція кіномережі".

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 19.08.2010 р. Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради прийнято рішення № 465 про присвоєння магазину, що належить ОСОБА_2 адреси - АДРЕСА_1, оформлення та видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право приватної власності на магазин по АДРЕСА_1 (а.с. 24, т. 1).

21.09.2010 р. на підставі вказаного рішення громадянці ОСОБА_2 Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради видано свідоцтво серії НОМЕР_2 про право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю - магазин площею 27,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58, т. 1).

Згідно витягу КП "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27412625 від 23.09.2010 р. реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно (нежитлову будівлю - магазин) за гр. ОСОБА_2 проведено 23.09.2010 р. (а.с. 59, т.1).

22.12.2010 р. Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради на підставі рішення № 719 від 16.12.2010 р. Комунальному підприємством "Ямпільська дирекція кіномережі" видано свідоцтво серії НОМЕР_3 про право власності на нерухоме майно: кінотеатр "Ювілейний" загальною площею 1190,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21, т. 1, зворот).

Згідно витягу КП "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації" про державну реєстрацію прав № 28547265 від 29.12.2018 р. реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно (кінотеатр "Ювілейний") за Комунальному підприємством "Ямпільська дирекція кіномережі" проведено 29.12.2010 р. (а.с. 21, т. 1).

29.08.2014 р. рішенням Ямпільської міської ради № 1694 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки для комерційної діяльності (обслуговування магазину) гр.ОСОБА_2 площею 0,0042 га по АДРЕСА_1 та надано гр.ОСОБА_2 зазначену земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 в оренду терміном на 5 років для комерційної діяльності (обслуговування магазину) (а.с. 137, т. 1)

30.10.2014 р. між Ямпільською міською радою (орендодавець) та гр. ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди землі № 10, відповідно до якого орендодавцем надано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку із земель ненаданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту АДРЕСА_1 для комерційних потреб (обслуговування магазину) загальною площею 0,0042 га, в тому числі під капітальною одноповерховою спорудою 0,042 га, з них: капітальна - 0,030, під проїздами, проходами, площадками - 0,0012 га кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с.131-132, т. 1).

Відповідно до п. 3 Договору оренди на земельній ділянці є об'єкт нерухомого майна.

Договір укладено на строк терміном 5 років. Після закінчення строку договору гр. ОСОБА_2 має переважне право викупу чи оформлення права користування земельної ділянки на новий строк з урахуванням вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду" (п. 7 Договору).

На підставі акту прийому-передачі земельну ділянку в межах населеного пункту АДРЕСА_1 для комерційних потреб (обслуговування магазину) передано у користування гр. ОСОБА_2 (а.с 133, т.1).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 153262800 від 21.01.2019 р. щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 власником даної земельної ділянки значиться Ямпільська міська рада. При цьому інше речове право (право оренди) на вказану земельну ділянку зареєстровано 08.12.2014 р. за гр. ОСОБА_2 (орендар).

В ході розгляду справи з метою встановлення правового режиму спірного майна (чи відноситься майно до об'єктів рухомого чи нерухомого майна), його місце розташування, а також входження до складу об'єкта права власності кінотеатру "Ювілейний" сходів на яких розташовано магазин ухвалою суду від 14.03.2018 р. призначено судову будівельно-технічну експертизу у даній справі (а.с. 177-180, т. 1).

Відповідно до висновку судового експерта № 2074/2075/18-21 від 19.10.2018 р. складеного за результатами проведення експертизи, приміщення магазину, що розташований по АДРЕСА_1 і згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р. належить гр. ОСОБА_2, за сукупністю всіх ознак являється об'єктом нерухомого майна. Спірний магазин розміщено на фундаменті, який було закладено при будівництві магазину на рівні нульової відмітки поверхні сходів, для зведення стін будівлі та частково розміщений на поверхні сходів, прилеглих до кінотеатру "Ювілейний" АДРЕСА_1) глибиною залягання 0,40 м, відповідно до матеріалів наданого на дослідження проекту 2 С-06-14 на широкоекранний кінотеатр на 400 місць, площа яких не входить до складу загальної площі приміщень 1 190,1 кв.м., тобто майна, що зареєстровано відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2010 р. за КП "Ямпільська дирекція кіномережі" (а.с. 2-9, т. 2).

Також, в матеріалах справи міститься рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.08.2010 р. у справі № 2-642/2010 ухваленню якому передувало прийняття Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради рішення № 465 від 19.08.2010 р.

Відповідно до вказаного рішення визнано за гр. ОСОБА_2 право власності на самовільно збудоване приміщення магазину площею 27,1 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 22, т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 12.06.2017 р. вказане рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.08.2010 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Ямпільської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване приміщення магазину відмовлено (а.с. 23, т. 1).

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Ямпільської міської ради № 465 від 19.08.2010 р. та виданого на підставі вказаного рішення свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 21.09.2010 р.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Звернення до господарського суду з позовною заявою є засобом захисту порушеного прав і охоронюваних законом інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Як вказувалось вище предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Ямпільської міської ради № 465 від 19.08.2010 р. та виданого на підставі вказаного рішення свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 21.09.2010 р.

Здійснюючи оцінку порушеного права позивача, в контексті зазначених обставин та змісту правовідносин, що склались між сторонами спору, суд зазначає наступне

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (постанова Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 3-669гс15).

Як вказувалось вище, в обґрунтування заявленого позову позивачем зроблено посилання на такі обставини - належність йому на праві власності об'єкту нерухомого майна - приміщення кінотеатру "Ювілейний" та порушення відповідачем у зв'язку з прийняттям ним оспорюваного рішення та видючою на підставі нього свідоцтва про право власності права на приміщення кінотеатру, позаяк, як стверджує КП "Ямпільська дирекція кіномережі", приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" розміщено на сходах кінотеатру та за всіма ознаками є тимчасовою спорудою - МАФ (малою архітектурною формою).

З урахуванням зазначеного при розгляді заявленого позову позивача необхідним з'ясування режиму спірного майна (чи відноситься майно до об'єктів рухомого чи нерухомого майна), його входження до складу об'єкта права власності кінотеатру "Ювілейний", моменту виникнення зазначеного права та порушення в зв'язку з чим прав позивача.

3гідно зі ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта незаконним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 3.5 вказаного Рішення Конституційного Суду України, відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту інтересів, зокрема, є: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Інтерес може бути як охоронюваним законом, правоохоронюваним, законним, так і незаконним, тобто таким, що не захищається ні законом, ні правом, не повинен задовольнятися чи забезпечуватися ними, оскільки такий інтерес спрямований на ущемлення прав і свобод інших фізичних і юридичних осіб, обмежує захищені Конституцією та законами України інтереси суспільства, держави або не відповідає Конституції чи законам України, загальновизнаним принципам права.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного Рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Надавши оцінку наданим сторонам доказам на підтвердження своїх доводів та заперечень щодо позову, кожному окремо та в своїй сукупності, суд з урахуванням встановлених обставин справи та характеру спірних правовідносин приходить до переконливо висновку про те, що оскаржувані рішення та свідоцтво не порушують прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Так, з матеріалів справи слідує, що приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" стосовно якого Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради прийнято рішення № 465 від 19.08.2010 р. про оформлення права власності та видано гр. ОСОБА_2 свідоцтво серії НОМЕР_2 від 21.09.2010 р. про право власності є об'єктом нерухомого майна.

Вказане підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи проведеної в ході розгляду даної справи з метою встановлення правового режиму зазначеного майна.

Відповідно до висновку судового експерта № 2074/2075/18-21 від 19.10.2018 р. складеного за результатами проведення експертизи, приміщення магазину, що розташований по АДРЕСА_1 і згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р. належить гр. ОСОБА_2, за сукупністю всіх ознак являється об'єктом нерухомого майна. При цьому, спірний магазин розміщено на фундаменті, який було закладено при будівництві магазину на рівні нульової відмітки поверхні сходів, для зведення стін будівлі та частково розміщений на поверхні сходів, прилеглих до кінотеатру "Ювілейний".

Зазначений висновок експерта суд вважає таким, що відповідає приписам ст. 98 ГПК України та приймає його як належний та допустимий доказ у даній справі.

В свою чергу, 30.10.2014 р. між Ямпільською міською радою (орендодавець) та гр. ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди землі № 10, відповідно до якого орендодавцем надано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку на якій згідно із п. 3 Договору знаходиться нерухоме майно, що знаходиться в межах населеного пункту АДРЕСА_1 для комерційних потреб (обслуговування магазину) загальною площею 0,0042 га кадастровий номер НОМЕР_4 строком на 5 років.

На підставі акту прийому-передачі земельну ділянку в межах населеного пункту АДРЕСА_1 для комерційних потреб (обслуговування магазину) передано у користування гр. ОСОБА_2.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 153262800 від 21.01.2019 р. щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 власником даної земельної ділянки значиться Ямпільська міська рада. При цьому інше речове право (право оренди) на вказану земельну ділянку зареєстровано 08.12.2014 р. за гр. ОСОБА_2 (орендар).

Зазначений Договір оренди землі у встановленому законом порядку не розірваний та не визнаний судом недійсним, окрім того його недійсність прямо не передбачено законом. При цьому, строк дії даного Договору на момент розгляду справи не закінчився. Протилежного матеріали справи не містять.

Крім того, в справі відступні докази та іншого судом не встановлено стосовно скасування реєстрації права власності відповідача (Ямпільської міської ради) на зазначену земельну ділянку, а також іншого речового права (права оренди) гр. ОСОБА_2 згідно вказаного Договору оренди землі.

У відповідно до п.п. 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, сукупність наявних в справі доказів свідчить, що приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" стосовно якого Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради прийнято оскаржуване рішення від 19.08.2010 р. та видано свідоцтво про прав власності від 21.09.2010 р. є прилеглим до кінотеатру "Ювілейний" окремим об'єктом нерухомого майна зареєстрованим у встановленому законом порядку 23.09.2010 р., який розміщено на належній відповідачу земельній ділянці відведеній для даних цілей котра передана у користування гр. ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 30.10.2014 р.

При цьому згідно витягу КП "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27412625 від 23.09.2010 р. реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно (нежитлову будівлю - магазин) за гр. ОСОБА_2 проведено 23.09.2010 р.

Натомість, як слідує згідно витягу КП "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації" про державну реєстрацію прав № 28547265 від 29.12.2018 р., право комунальної власності КП "Ямпільська дирекція кіномережі" на об'єкт нерухомого майна - кінотеатр "Ювілейний" оформлено 29.12.2010 р. згідно свідоцтва серії НОМЕР_5 від 22.12.2010 р. виданого Виконавчим комітетом Ямпільської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Ямпільської міської ради № 719 від 16.12.2010 р.

Доказів наявності у КП "Ямпільська дирекція кіномережі" речового права на земельну ділянку на якій розміщено кінотеатр "Ювілейний" та земельну ділянку на якій знаходиться приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" матеріали справи не місять

З урахуванням встановлених обставин щодо правового режиму об'єктів нерухомого майна за темпоральною ознакою суд констатує, що державну реєстрацію права власності гр. ОСОБА_2 на приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" проведено значно раніше у часовій площині реєстрації права власності КП "Ямпільська дирекція кіномережі" на кінотеатр "Ювілейний".

Отже, де-юре (з лат. de jure - "юридично", "по праву") на момент реєстрації права власності гр. ОСОБА_2 на нерухоме майно - приміщення магазину (23.09.2010 р.) позивач не являвся власником кінотеатру "Ювілейний" до якого прилеглий магазин.

В той же час, у п. 2 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства визначено неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вказане, визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. та свідоцтво про право власності за наслідком чого відбудеться позбавлення належного гр. ОСОБА_2 права власності на приміщення магазину є такими, що не узгоджується та суперечить ст. 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позаяк:

- по перше, прилегле до кінотеатру "Ювілейний" належне гр. ОСОБА_2 приміщення магазину є об'єктом нерухомого майна переміщення якого є неможливими без його знецінення;

- по друге, у гр. ОСОБА_2 наявне діюче та зареєстроване у встановленому законом порядку речове право (право оренди) на вказану ділянку, яке виникло на підставі договору оренди від 30.10.2014 р.;

- по третє, державна реєстрація права власності гр. ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна - приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" проведено раніше реєстрації права власності позивача на кінотеатр "Ювілейний".

- по четверте, доказів наявності у КП "Ямпільська дирекція кіномережі" речового права на земельну ділянку на якій розміщено кінотеатр "Ювілейний" та земельну ділянку на якій знаходиться приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" матеріали справи не містять.

А відтак, позивачем не доведено як чином прийняте Виконавчими комітетом Ямпільської міської ради рішення від 19.08.2010 р. та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.09.2010 р. реєстрацію якого проведено 23.09.2010 р. порушує права та законні інтереси КП "Ямпільська дирекція кіномережі" на кінотеатр "Ювілейний" стосовно якого рішення про оформлення права власності прийнято 16.12.2010 р., свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано 22.12.2010 р. та реєстрацію права власності проведено 29.12.2010 р.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2018 р. у справі № 910/237/18).

Законодавчо визначені способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Так, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу.

При цьому, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути тільки порушено у майбутньому і щодо якого не відомо, буде воно порушено чи ні.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З урахуванням наведеного у своїй сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Комунального підприємства "Ямпільська дирекція кіномережі", позаяк позивачем не доведено порушення його прав та законних у зв'язку з прийняттям Ямпільською міською радою рішення та видачею на підставі нього свідоцтва про право власності на нерухоме майно приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1".

При цьому суд відзначає, що вимоги позивача у даній справі фактично зводяться до намагання останнього крізь призму звернення з позовом до суду про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. та свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р. усунути наявні, на його думку, перешкоди у здійсненні користування належним йому на праві власності майном - кінотеатром "Ювілейний" з визначенням кінцевої мети заявленого позову - отримання плати від власника магазину за користування площею кінотеатру, що здійснюється у спосіб, який є відмінним від способу захисту обраним ним у даному позові.

Долучена позивачем до матеріалів справи довідка Ямпільської міської ради № 01-12/162/ від 16.05.2016 р. згідно якої сходи біля кінотеатру не являються власністю міської ради судом оцінюється критично, оскільки у вказаній довідці не міститься посилання на приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та земельну ділянку на якому збудовано дане приміщення. До того ж, згідно висновку приміщення магазину на яке згідно рішення Виконавчого комітету міської ради та свідоцтва оформлено право власності за гр. ОСОБА_2 розміщено на фундаменті, який було закладено при будівництві магазину на рівні нульової відмітки поверхні сходів, для зведення стін.

В свою чергу згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 153262800 від 21.01.2019 р. власником даної земельної ділянки під магазином значиться Ямпільська міська рада, якою передано в оренду зазначену ділянку гр. ОСОБА_2

Крім того, жодним чином не впливають на результат дано спору наявні рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.08.2010 р. у справі № 2-642/2010 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 12.06.2017 р. у вказаній справі, так як підставою (юридичними фактами) виникнення права власності гр. ОСОБА_2 на приміщення магазину слугували саме зазначене рішення та свідоцтво з подальшою державною реєстрацію зазначеного права.

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних вище обставин у задоволенні позову Комунального підприємства "Ямпільська дирекція кіномережі" з наведених у ньому підстав слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору, а також витрати за проведення судової експертизи підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

21.01.2019 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства "Ямпільська дирекція кіномережі" до Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Ямпільська районна рада, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області № 465 від 19.08.2010 р. "Про присвоєння адреси та оформлення права приватної власності на магазин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2" та свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 21.09.2010 р., видане Ямпільською міською радою на ім'я ОСОБА_2 на магазин площею 27,1 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 31 січня 2019 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул. Свободи, 75/1, м. Ямпіль, Вінницька область, 24500.

3 - відповідачу - вул. Замкова, 94/2, м. Ямпіль, Вінницька область, 24500.

4 - третій особі - Ямпільска районна рада - вул. Свободи, 132, м. Ямпіль, Вінницька область, 24500.

5 - третій особі - ОСОБА_2 - АДРЕСА_2.