УХВАЛА

31 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5281/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 (головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Дикунська С.Я.) та ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2018 (суддя Лутак Т.В.) у справі № 910/5281/14

за заявою Міністерства оборони України

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2015 у справі № 910/5281/14

за позовом Заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Параллакс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача-1 - Фонду державного майна України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача-2 - Комунального підприємства Київської обласної ради "Бородянське бюро технічної інвентаризації"

про витребування нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 Міністерство оборони України подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 та ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2018 у справі № 910/5281/14.

21.01.2019 до Верховного Суду надійшла заява Міністерства оборони України про зміну прохальної частини касаційної скарги в порядку статті 298 Господарського процесуального кодексу України.

24.01.2018 до Верховного Суду від Міністерства оборони України надійшло платіжне доручення № 248/7 від 08.01.2019 про сплату судового збору в розмірі 10 572,00 грн.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов'язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Разом з цим особи, що звертаються до Верховного Суду з касаційними скаргами, мають враховувати, що Верховний Суд є судом "права, а не факту", а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

Всупереч наведеному, касаційна скарга Міністерства оборони України зазначеним вимогам не відповідає.

В касаційній скарзі скаржник не погоджується з твердженнями відповідача у даній справі, описує обставини справи, хронологію виникнення спору та невідповідність висновків судів попередніх інстанцій викладених в оскаржуваних судових рішень, проте, не зазначає обґрунтування того, в чому саме полягає порушення або неправильне застосування судами конкретних норм матеріального та/або процесуального права, на думку скаржника і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржених судових рішень у даній справі.

Саме лише посилання на неповноту з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для її вирішення, невідповідність окремих висновків обставинам справи, цитуванням окремих норм законів, а також посилання лише на факт порушення норм матеріального та процесуального права, не є належним виконанням зазначеного вище положення Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що в силу приписів частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а тому всі доводи скаржника про недоведеність обставин справи та про необхідність додаткової оцінки доказів Судом не приймаються.

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, які саме норми порушено чи застосовано неправильно, і в чому саме полягає це порушення або неправильне застосування.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Отже, Міністерству оборони України необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме зазначити обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанції конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржених судових рішень у даній справі.

Матеріали з усунення недоліків слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Окрім того, суд касаційної інстанції зазначає, що заява Міністерства оборони України про зміну прохальної частини касаційної скарги в порядку статті 298 Господарського процесуального кодексу України буде розглянуто судом після усунення скаржником недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 та ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2018 у справі №910/5281/14 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Суховий В.Г.