РІШЕННЯ

м. Київ

30.01.2019Справа № 910/14892/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/14892/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс», м. Харків,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс-Транс», м. Київ,

про стягнення 24 000 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс» (далі - ТОВ «Євро-Диліжанс») до товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс-Транс» (далі - ТОВ «Експресс-Транс») про стягнення: 24 000 грн. штрафу за неналежне виконання відповідачем умов договору на транспортне обслуговування від 12.12.2013 №12/12/2013 (далі - Договір).

ТОВ «Євро-Диліжанс» обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 12.12.2013 позивачем (експедитор) і відповідачем (перевізник) було укладено Договір, за умовами якого експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародних сполученнях та територією України;

- 20.12.2017 сторонами було узгоджено заявку №5 на транспортно-експедиторські послуги, за умовами якої перевізник зобов'язався виконати перевезення автомобільним транспортом;

- за умовами заявки штрафні санкції за невиконання нормативів завантаження/розвантаження і строку поставки вантажу передбачено у розмірі 1 500 грн. на території України та 3 000 грн. на території інших держав за кожну добу;

- позивач вказує, що ТОВ «Експресс-Транс» порушило строк завантаження на 6 діб і строк поставки вантажу на 4 доби;

- таким чином, сума штрафу, яка має бути сплачена відповідачем складає 24 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Вказана ухвала була отримана позивачем 20.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

27.11.2018 ТОВ «Євро-Диліжанс» подало суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 22.12.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Позивач 16.01.2019 подав суду відповідь на відзив, в якій заперечив проти викладених у відзиві доводів.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 ТОВ «Євро-Диліжанс» (експедитор) і ТОВ «Експресс-Транс» (перевізник) було укладено Договір, за умовами якого:

- експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародних сполученнях та територією України (пункт 1.1 Договору);

- експедитор зобов'язується надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженого замовлення на перевезення, що є невід'ємною частиною Договору, в якому вказані: пункт завантаження, дата і час прибуття в пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об'єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору);

- перевізник зобов'язується:

у випадку досягнення згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажів, направляти експедитору підтверджене штампом перевізника замовлення на перевезення з вказівкою водія та державного номера(-ів) автомобіля(-ів) (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);

подати автомобілі під завантаження/розвантаження за адресою і в терміни, вказані в узгодженому замовленні на перевезення (підпункт 2.2.4 пункту 2.2 Договору);

повідомляти експедитора про виникнення будь-яких перешкод виконанню перевезення (ДТП, вилучення вантажу компетентними органами, відмова вантажоодержувача прийняти вантаж тощо) (підпункт 2.2.6 пункту 2.2 Договору);

- за неподання автотранспорту в пункт завантаження в узгоджені з експедитором терміни, перевізник виплачує штраф у розмірі еквівалент 100 доларів США по курсу Національного банку України на день виставлення рахунку-фактури - на території України і еквівалент 100 євро по курсу Національного банку України на день виставлення рахунку-фактури - на території інших держав, за кожну повну добу простою (пункт 5.4 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015; якщо жодна із сторін за два місяці до закінчення строку дії Договору не попередить іншу сторону про припинення/розірвання Договору, то Договір зберігає свою силу кожного разу ще на один календарний рік (пункт 8.3 Договору).

Частиною першою статті 909 (далі - ЦК України) передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини першої статті 919 ЦК України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно із статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

20.12.2017 сторонами було погоджено та письмово оформлено заявку №5 щодо здійснення перевезення у міжнародному сполученні за маршрутом: «Overseas Distribution Company NV Mexicostraat 3 2030 Antwerpen»; дата та час завантаження: 22.12.2017 час роботи складу; вартість перевезення: 1 300 євро за курсом Національного банку України на момент поставки; строк поставки: 27-28.12.2017; додаткові умови: норматив на завантаження/розвантаження 24/48 годин, штрафні санкції за недотримання нормативів та строків поставки - 1 500 грн. за кожну добу.

На виконання зазначеної заявки відповідачем надано позивачу послуги перевезення вантажу, про що свідчить відмітка вантажоодержувача на міжнародній товарно-транспортній накладній CMR від 28.12.2018 №145847863; дата доставки вантажу - 03.01.2018.

Відповідачем листом від 18.01.2018 надіслано позивачу оригінали акта, CMR від 28.12.2018 №145847863 та рахунку-фактури від 03.01.2018 №7 на суму 43 544,05 грн. (еквівалент 1300 Євро по курсу НБУ на момент доставки).

Позивач, у відповіді на відзив, заперечив отримання від відповідача зазначених документів.

Разом з тим, Господарським судом Харківської області 31.07.2018 прийнято рішення зі справи №922/1420/18 за позовом ТОВ «Експресс-Транс» до ТОВ «Євро-Диліжанс» про стягнення 169 881,11 грн., яке набрало законної сили.

Вказаним рішення встановлено, що оригінали акта, CMR від 28.12.2018 №145847863 та рахунку-фактури від 03.01.2018 №7 на суму 43 544,05 грн. отримані ТОВ «Євро-Диліжанс» 26.01.2018, що підтверджується інформацією з офіційного сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта». Надіслання відповідачем такої кореспонденції на адресу ТОВ «Євро-Диліжанс» підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції та квитанцією від 18.01.2018.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи склад сторін у даній справі та у справі №922/1420/18, обставини, встановлені судовим рішенням у справі №922/1420/18, мають преюдиційний характер та не доказуються при розгляді даної справи.

Слід також зазначити, що підтвердженням отримання позивачем оригіналів зазначених документів є наявність у ТОВ «Євро-Диліжанс» оригіналу CMR від 28.12.2018 №145847863, який ним подано суду у даній справі для огляду (заява від 14.01.2019 № б/н).

Що ж до доводів відповідача стосовно того, що отримання таких документів позивачем і відсутність будь-яких зауважень щодо перевезення вантажу у є підставою для незастосування до ТОВ «Експресс-Транс» штрафних санкцій, то слід зазначити, що прийняття позивачем виконання перевезення вантажу не обмежує право позивача на застосування штрафних санкцій до відповідача у зв'язку з порушеннями строку перевезення.

Крім того, позивачем було надіслано відповідачу претензію від 15.05.2018 №92 щодо оплати штрафу у сумі 24 000 грн.

Відповідач, у свою чергу, листом від 07.06.2018 №009 повідомив позивача про те, що:

- 20.05.2017 сторонами було погоджено заявку №5 на перевезення вантажу за маршрутом Антверпен (Бельгія) - м. Харків (Україна), з погодженою датою завантаження на 22.12.2017 та датою вивантаження 27-28.12.2017, водій - ОСОБА_2; проте, від даної заявки перевізник був вимушений відмовитися, у зв'язку з незалежними від нього причинами, а саме з огляду на те, що замовлений до перевезення вантаж неможливо було розмістити у вказаний транспортний засіб з огляду на його перевантаження;

- в телефонному режимі перевізником та експедитором було погоджено інші дати завантаження та розвантаження, а саме: завантаження на 27-28.12.2017, вивантаження на 01-03.01.2018 та погоджено інший транспортний засіб - д/н НОМЕР_1, водій ОСОБА_1;

- тобто факт запізнення автотранспорту під завантаження та вивантаження відсутній взагалі, з огляду на той факт, що під завантаження автомобіль прибув вчасно - 28.12.2017, був завантажений та замитнений в цей же день, розмитнений та розвантажений 03.01.2018 (з урахуванням вихідних та святкових днів простої та запізнення відсутні);

- відповідно до умов Договору та заявки №5 відповідальність перевізника за відмову від узгодженого перевезення відсутня взагалі.

Окрім того, відповідач стверджує, що між сторонами було досягнуто згоди щодо зміни строків поставки шляхом електронного листування.

Проте, долучені до матеріалів справи скриншоти електронних листів, не підтверджують досягнення згоди щодо зміни строків перевезення.

Листом від 07.06.2018 №009 відповідач фактично визнав відмову від здійснення перевезення у зазначені в заявці строки.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 24 000 грн. штрафу, зазначаючи, що додатковими умовами заявки від 20.12.2017 №5 передбачено, що штрафні санкції за невиконання нормативів завантаження/розвантаження і строку доставки вантажу передбачено у сумі 1 500 грн. на території України та 3 000 грн. на території інших держав, за кожну добу.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з наявною в матеріалах справи заявкою від 20.12.2017 №5 штрафні санкції за недотримання нормативів та строків поставки встановлені у сумі 1 500 грн. за кожну добу.

Слід зазначити, що умовами Договору сторони чітко визначили, що умови кожного конкретного перевезення узгоджуються у відповідній заявці.

Оскільки сторони у додаткових умовах заявки, яка є невід'ємною частиною Договору, чітко визначили, що розмір штрафу складає 1 500 грн. за добу, то підстави для застосування штрафу у більшому розмірі, а саме за пунктом 5.4 Договору, відсутні.

Таким чином, за порушення строків завантаження на 6 днів з відповідача підлягає стягненню 9 000 грн. (1 500 грн. * 6 днів) штрафу, а за порушення строку перевезення вантажу на 4 дні - 6 000 грн. (1 500 грн. * 4 дні) штрафу, тобто всього 15 000 грн. штрафу.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс» (61170, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 33; 61082, м. Харків, бульвар Юрєва, 13, кв. 37; ідентифікаційний код 32869911) до товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс-Транс» (02660, м. Київ, вул. Гната Хоткевича (стара назва Червоногвардійська), 5, офіс 4; адреса для листування: 07416, Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Завбірська, 17-А; ідентифікаційний код 33739797) про стягнення 24 000 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс-Транс» (02660, м. Київ, вул. Гната Хоткевича (стара назва Червоногвардійська), 5, офіс 4; адреса для листування: 07416, Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Завбірська, 17-А; ідентифікаційний код 33739797) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс» (61170, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 33; 61082, м. Харків, бульвар Юрєва, 13, кв. 37; ідентифікаційний код 32869911) 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. штрафу і 1 101 (одну тисячу сто одну) грн. 25 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.01.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук