ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 10/202/06

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представника Генеральної прокуратури України - Гудименко Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк", Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018

та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018

у справі № 10/202/06

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбізнесконсалтинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2006 порушено провадження у справі № 10/202/06 про банкрутство ТОВ "Агропродукт".

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 16.04.2009 у справі №10/202/06, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2009, ТОВ "Агропродукт" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.

В подальшому, в процесі розгляду справи № 10/202/06, ухвали Господарського суду Миколаївської області про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу неодноразово скасовувалися постановами апеляційного та касаційного судів.

Зокрема, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.03.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2016, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2016 у справі №10/202/06 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу - скасовано, справу направлено для подальшого розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2017 у справі №10/202/06 ліквідатором ТОВ "Агропродукт" призначено арбітражного керуючого Протасову О.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі №10/202/06 (суддя Смородінова О.Г.), зокрема, було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Агропродукт" станом на 25.04.2018; ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Агропродукт"; провадження у справі № 10/202/06 закрито.

Ухвалюючи зазначене судове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що в ході ліквідаційної процедури ТОВ "Агропродукт" майна, матеріальних та інших цінностей, що належать боржнику, не виявлено, а ліквідатор банкрута діяв відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 07.06.2016 у даній справі. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що поданий арбітражним керуючим - ліквідатором Протасовою О.М. ліквідаційний баланс банкрута за формою та змістом відповідає нормам та стандартам бухгалтерського обліку.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду (колегія суддів: Лавриненко Л.В. - головуючий, Таран С.В., Будішевська Л.О.) від 17.09.2018 ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі № 10/202/06 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, ТОВ "Комерційна компанія", ТОВ "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк" (підписані адвокатом Васько В.В.) звернулися до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 і ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі № 10/202/06 про закриття провадження у справі та направити справу до Господарського суду Миколаївської області для продовження процедури ліквідації.

ПАТ "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" також звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою та просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі № 10/202/06 та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області у іншому складі суду.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, заявники касаційних скарг зазначають неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог касаційних скарг ТОВ "Комерційна компанія", ТОВ "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк" їх заявники, зокрема, наголошують, що в порушення вимог ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором не проведено належної інвентаризації та оцінки майна банкрута, аналізу фінансового становища банкрута, не здійснено дій, спрямованих на повернення дебіторської заборгованості, до господарського суду не подано позовів з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не здійснено дій щодо пошуку та повернення майна банкрута від третіх осіб.

При цьому, зазначені скаржники посилаються на те, що у травні 2005 року ЗАТ "Альфа - Банк" - менеджером по організації та розміщенню другого облігаційного займу ТОВ "Агропродукт", розповсюджено Інформаційний меморандум групи компаній "Агроекспорт" про організацію та розміщення другого облігаційного займу. Даний документ містить статистичні дані про стан активів та фінансові результати групи компаній "Агроекпорт", а саме, до складу основних активів групи розширення яких планувалось здійснити за рахунок коштів, одержаних від продажу облігації, входять: олійноекстракційний завод "Екстрол", торговельний флот вантажопідйомністю більше 30 тис. тон, термінальний комплекс з відвантаження продукції на експорт з загальним обсягом зберігання 120 тис. тон сільськогосподарських культур. До складу групи входить будівельна компанія (мовою оригіналу) "Южэлеваторстрой" та елеватори, які зручно розташовані для перевезення зерна до портів: "Новоодеський", "Шостоковський", "Вознесенський", "Новоселівський", "Андрєєво - Зоринський", а також елеватори, які використовують залізничний транспорт: "Котляровський" та "Новобузький". Крім того, група компаній "Агроекспорт" має власний річний торгівельний порт (3 вантажних судна вантажопід'ємністю по 2,5 тон, 18 барж, 2 буксира, плав кран).

На думку ТОВ "Комерційна компанія", ТОВ "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк", ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Протасовою О.М. не досліджено того факту, чи були грошові кошти, залучені від облігаційного займу, використані за цільовим призначенням. Посилаючись на Інформаційний меморандум, вони зазначають, що менш, ніж за один рік до порушення справи про банкрутство у групи "Агроекспорт" та, зокрема банкрута, перебувало майно і активи, вартість яких є більшою, ніж кредиторська заборгованість.

Разом з тим, ПАТ "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" у своїй касаційній скарзі звертає увагу на те, що у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства, а випадку, якщо судом першої інстанції не досліджувались обставини обґрунтованості порушення провадження у справі про банкрутство при введенні ліквідаційної процедури - дати їм оцінку в судовому засіданні при затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відзиви на касаційну скаргу від учасників даної справи про банкрутство до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не надходили.

Представник Генеральної прокуратури України в судовому засіданні касаційної інстанції підтримала вимоги касаційних скарг, просила скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 і ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі № 10/202/06 про закриття провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника Генеральної прокуратури України, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Агропродукт" здійснюється відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції, чинній до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи, питання щодо затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу і припинення провадження у справі № 10/202/06 про банкрутство боржиника не одноразово було предметом судового розгляду.

Згідно з п. 1 ст. 32 Закону про банкрутство після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Господарськими судами в ході судового розгляду встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 25.05.2017 арбітражний керуючий Протасова О.М. прийняла від арбітражного керуючого Бутенка О.О. документацію ТОВ "Агропродукт" за актом приймання-передачі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 25.04.2018 ліквідатором Протасовою О.М. подано до Господарського суду Миколаївської області звіт про проведення ліквідаційної процедури ТОВ "Агропродукт" станом на 24.04.2018.

Місцевим господарським судом досліджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс і встановлено, що ліквідатором ТОВ "Агропродукт" Протасовою О.М. в ході ліквідаційної процедури у даній справі було вжито всіх заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна, грошових коштів та інших цінностей банкрута.

Як з'ясовано судами, на підставі наказу № 1АП від 29.05.2017 ліквідатором банкрута проведено інвентаризацію та встановлено відсутність майна та матеріальних цінностей ТОВ "Агропродукт", про що свідчать: акт інвентаризації наявності грошових документів від 29.05.2017, бланки документів суворої звітності, інвентаризаційний опис матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання від 29.05.2017, акт від 29.05.2017 про результати інвентаризації грошових коштів, акт від 29.05.2017 інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами, довідка від 29.05.2017 до акта інвентаризації розрахунків від 29.05.2017 про дебіторську і кредиторську заборгованості, щодо яких строк позовної давності минув, інвентаризаційний опис запасів № 5 від 29.05.2017, інвентаризаційний опис необоротних активів № 6 від 29.05.2017, акт № 7 від 29.05.2017 інвентаризації наявності фінансових інвестицій та протокол інвентаризаційної комісії від 29.05.2017.

Досліджуючи звіт ліквідатора банкрута Протасової О.М. та додані до нього документи, судами попередніх інстанцій встановлено, що з метою виявлення майнових активів ТОВ "Агропродукт" ліквідатором було направлено запити до реєстраційних та контролюючих установ та отримано відповіді про відсутність зареєстрованих за ТОВ "Агропродукт" відповідних активів, що підтверджується довідками та витягами: Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2017 № 37-14-15/24414; ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 16.09.2017 № 14.4.4.3/4579; ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 27.11.2017 № 33-14-0.33-9033/2-17; Архівного відділу Миколаївської міськради від 22.11.2017 № 96/19.01.01-22; Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) від 22.11.2017 № Вих-1450/2017; Управління Держпраці у Миколаївській області від 04.12.2017 № 09/4665; ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 24.11.2017 № 14.14.15/5600; Українського державного центру радіочастот від 23.11.2017 № 60/09.4.2-04/25-; Державного підприємства "Держреєстри України" від 21.11.2017 № 415; Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 27.11.2017 № 31/14-3807; Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 21.12.2017 № 10/01/31061; Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації від 28.12.2017 № 01-03/72-05; Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України від 20.12.2017 № 12.1.16-13839-17; Філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" ПАТ "Укрзалізниця" від 02.01.2018 № 36/3; Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 29.11.2017 № 40-401-2936; Державної фіскальної служби України від 19.12.2017 № 30612/6/99-99-18-02-03-15; Державного космічного агентства України від 02.01.2018 № 6/10-К3.3/17; Державного агентства водних ресурсів України від 25.01.2018 № 393/9/11-18.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 21.04.2018 № 121484963, відомості щодо об'єктів нерухомого майна та прав на нерухоме майно ТОВ "Агропродукт" відсутні.

Судами першої та апеляційної інстанції також встановлено, що додані до звіту ліквідатора докази свідчать про те, що юридичні особи-правонаступники ТОВ "Агропродукт" відсутні, корпоративні права не зареєстровані, ТОВ "Агропродукт" не є засновником будь-яких інших юридичних осіб.

Крім того, судами було досліджено, що ліквідатором боржника Протасовою О.М. з метою пошуку дебіторської заборгованості, виявлення договірних відносин з контрагентами та розрахунків з ними було здійснено запит до ГУ Державної фіскальної служби у Миколаївській області про надання інформації та копій документів щодо подання банкрутом податкових накладних з 01.04.2006, та отримано відповідь про те, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Агропродукт" анульовано 12.12.2008, на момент дії свідоцтва платника ПДВ реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не передбачалась, у зв'язку з чим надати інформацію щодо податкових накладних за період дії свідоцтва платника ПДВ не має можливості (лист від 28.12.2017 № 10798/10/14-29-12-01-09).

Водночас, як з'ясовано попередніми судовими інстанціями, керівником ТОВ "Агропродукт" документи ліквідатору не передавались, а матеріали справи свідчать про те, що з 2009 року, не дивлячись на вжиті ліквідаторами банкрута відповідні заходи, правоохоронні органи , у встановленому законом порядку, не забезпечили відновлення порушеного права арбітражного керуючого (ліквідатора) з отримання документів боржника.

Із матеріалів справи вбачається, що Броварський відділ поліції Головного управління національної поліції в Київській області листами від 10.10.2017 № 16325/109/1003/01-17 та від 20.10.2017 № 16832/109/1003/02-17 повідомив ліквідатора, що з приводу втрати або викрадення документів та печатки ТОВ "Агропродукт" відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Дослідивши та встановивши наведені вище обставини, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що за результатами проведеної ліквідатором банкрута Протасовою О.М. роботи з реєструючими органами, установами та підприємствами, виявити активи ТОВ "Агропродукт" не вбачається можливим.

Разом з тим, із звіту ліквідатора Протасової О.М. вбачається, що попередніми арбітражними керуючими при виконанні обов'язків ліквідатора ТОВ "Агропродукт" також вживались необхідні заходи в ліквідаційній процедурі, зокрема, направлені на виявлення активів боржника, та встановлено їх відсутність.

Так, про відсутність у банкрута будь-якого майна свідчать відповіді компетентних органів, якими підтверджується, зокрема, те, що записи щодо суден власником, або судновласником яких є ТОВ "Агропродукт" відсутні; за боржником земельні ділянки не обліковуються; нерухоме майно за ТОВ "Агропродукт" не зареєстровано і не було зареєстровано; зареєстровані транспортні засоби, сільськогосподарська техніка відсутні; у територіальних органах Держкомзему у містах та районах Миколаївської області земельні ділянки за ТОВ "Агропродукт" не обліковуються; спеціальні технічні засоби, механізми та устаткування за банкрутом не зареєстровані; ТОВ "Агропродукт" не акредитоване в Митницях Міністерства доходів і зборів України як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності та відсутнє серед учасників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу).

Поряд з цим, відсутність відомостей про зареєстроване за ТОВ "Агропродукт" майно та права підтверджують: Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2014 № 26221180, Інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 01.09.2014 № 26221278; Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.08.2013 № 41674553; Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.09.2014 № 45044968; лист Державної служби інтелектуальної власності України від 19.11.2013 № 1-8/8894 та Витяг з Державного реєстру виконавчих проваджень від 14.08.2014 № 85442, який засвідчує відсутність відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те що, як встановлено судами попередніх інстанцій, відсутність корпоративних прав у ТОВ "Агропродукт" підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.06.2013 серії АБ № 054579, що спростовує участь ТОВ "Агропродукт" в будь-яких інших юридичних особах, у тому числі, у суб'єкті господарювання - "Група компаній Агроекспорт", та, відповідно, підтверджує відсутність у банкрута корпоративних прав на будь-яке майно "Групи компанії Агрекспорт" зазначеного в "Інформаційному меморандумі".

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено місцевим та апеляційним судами, в ході ліквідаційної процедури ТОВ "Агропродукт" об'єкти ліквідаційної маси не реалізовувались у зв'язку із їх відсутністю, договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна не укладались, що підтверджується листами ліквідатора банкрута від 25.04.2018 №№ 01-34/210, 01-34/211.

Наявний в матеріалах справи лист ГУ статистики у Миколаївській області від 24.03.2015 № 64/04.1-46 свідчить про те, що востаннє ТОВ "Агропродукт" надавало фінансову звітність за підсумками 2005 року.

Судами з'ясовано, що в ході ліквідаційної процедури було виявлено грошові кошти на рахунку боржника у ПАТ "ПУМБ" в сумі 13 073,90 грн., отримані в результаті стягнення дебіторської заборгованості ліквідатором ТОВ "Агропродукт" Кияновською Л.В. з ВАТ "Фарлеп-Інвест" (рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2010 р. у справі № 18/67/10).

Враховуючи, що ПАТ "ПУМБ" списано за обслуговування рахунку 203,70 грн., грошові кошти ТОВ "Агропродукт" в розмірі 12 870,20 грн. були розподілені наступним чином: 895,00 грн. - ОСОБА_14 (погашення вимог першої черги, а саме погашення вихідної дороги); 11 975,20 грн. - ОСОБА_11 (погашення вимог першої черги, а саме погашення витрат арбітражного керуючого на проведення ліквідаційної процедури та оплати послуг згідно ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.10.2012).

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що розподілення коштів підтверджується видатковими касовими ордерами від 31.10.2012 та відомістю на отримання грошей від 31.10.2012 № 1.

Після розподілення грошових коштів розрахунковий рахунок банкрута в ПАТ "ПУМБ" № 1158 було закрито, про що свідчить довідка від 31.10.2012. Крім того, судами було встановлено, що документально підтверджено закриття всіх рахунків боржника.

Місцевим та апеляційним судами досліджено проведений ліквідатором аналіз фінансового становища банкрута, згідно якого діяльність ТОВ "Агропродукт" не здійснюється з 16.04.2009, будь-які активи, за рахунок яких вбачається можливим виконання зобов'язань (погашення вимог кредиторів) - відсутні.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, наявні докази та доводи сторін, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції встановив, а апеляційний суд перевірив, що ліквідатором ТОВ "Агропродукт" були виконані усі необхідні дії в ліквідаційній процедурі та доведено наявність підстав для ліквідації банкрута.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно реєстру вимог кредиторів ТОВ "Агропродукт" станом на 25.04.2018 загальний розмір визнаних вимог кредиторів банкрута становить 150 418 805,51 грн., із яких погашено 895,00 грн.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ліквідаційний баланс банкрута станом на 25.04.2018 свідчить про відсутність у ТОВ "Агропродукт" майнових активів, за рахунок яких можливе задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону про банкрутство, вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута (ч. 2 ст. 32 Закону про банкрутство).

Відповідно до ст. 40 Закону про банкрутство, підставою для припинення провадження у справі є затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32 цього Закону.

Встановивши, що поданий ліквідатором звіт та матеріали справи свідчать про дотримання вимог Закону про банкрутство, а також вказівок суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 07.06.2016, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшли висновку, що звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс ТОВ "Агропродукт" підлягають затвердженню.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст. 300 ГПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок місцевого та апеляційного судів про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, наявність підстав для ліквідації ТОВ "Агропродукт" та закриття провадження у даній справі.

При цьому, матеріали справи свідчать про те, що дотримуючись приписів ст. 86 ГПК України, місцевий та апеляційний господарські суди належним чином з'ясували всі обставини, що мають значення у даній справі, повно та всебічно дослідиои проведену ліквідатором роботу під час ліквідаційної процедури ТОВ "Агропродукт", про що зазначено в оскаржуваних судових рішеннях.

Аргументи касаційних скарг не спростовують обґрунтованих висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Зокрема, доводи ТОВ "Комерційна компанія", ТОВ "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк", викладені в касаційних скаргах, про те, що Інформаційний меморандум підтверджує наявність у боржника майна і активів до порушення провадження у справі про банкрутство, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та обґрунтовано відхилені як безпідставні з огляду на те, що Інформаційний меморандум не є належним та допустимим доказом у розумінні норм ст. ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України, який доводить наявність у ТОВ "Агропродукт" активів до порушення провадження у даній справі про банкрутство.

До того ж, як було зазначено вище, відсутність у ТОВ "Агропродукт" корпоративних прав, в тому числі на будь-яке майно "Групи компанії Агрекспорт" зазначеного в Інформаційному меморандумі, підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.06.2013 серії АБ № 054579.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність підстав для визнання боржника банкрутом були предметом перегляду судом касаційної інстанції, за результатами якого, постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2009 у справі № 10/202/06 було залишено без змін постанову Господарського суду Миколаївської області від 16.04.2009 про визнання ТОВ "Агропродукт" банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Аргументи заявників касаційних скарг про те, що ліквідатором не проведено належної інвентаризації та оцінки майна банкрута, аналізу фінансового становища ТОВ "Агропродукт" та не здійснено дій, спрямованих на повернення дебіторської заборгованості, також відхиляються колегією суддів, оскільки спростовуються дослідженими судами першої та апеляційної інстанцій матеріалами справи та встановленими обставинами, згідно яких ліквідатором банкрута було проведено зазначені дії в ліквідаційній процедурі.

Водночас, при розгляді касаційних скарг колегія суддів також виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені ТОВ "Комерційна компанія", ТОВ "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк", ПАТ "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" у касаційних скаргах доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у даній справі.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі № 10/202/06 прийняті судами у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявників касаційних скарг.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арта Цінні Папери", Компанії "Орандж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед", Акціонерного банку "Енергобанк", Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2018 у справі № 10/202/06 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді: Білоус В.В.

Жуков С.В.