СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. Справа № 917/933/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Шило А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду ТОВ "Архікад-С", м. Полтава (вх.№713П/1 та 895П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2018 (повний текст якого складено та підписано 30.08.2018 суддею Паламарчук В.В. у приміщенні зазначеного суду) у справі № 917/933/18,

за позовом ПрАТ "Нова лінія", смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область;

до ТОВ "Архікад-С", м. Полтава;

про стягнення 10220,32 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

ПрАТ "Нова лінія" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ТОВ "Архікад-С" про стягнення 211,56 грн - суми основного боргу, 4612,75 грн - пені, 926,88 грн - інфляційних нарахувань, 409,96 грн - 3% річних, а також 1762,00 грн судового збору з підстав неналежного виконання покупцем умов договору поставки №04/01/2018 в частині проведення своєчасного та повного розрахунку за отриманий товар.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.08.2018 у справі № 917/933/18 позов ПрАТ "Нова лінія" задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Архікад-С" на користь ПрАТ "Нова лінія" 211,56 грн суму основного боргу, 4554,20 грн пені, 404,47 грн 3% річних, 926,88 грн інфляційних нарахувань, а також 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовлено. Здійснюючи розгляд спору по суті суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем сплати суми основної заборгованості в розмірі 211, 56 грн, а відтак і наявності підстав для стягнення даної суми в судовому порядку. Вимоги в частині стягнення 58,55 грн - пені та 5,49 грн - 3% річних визнано необгрунтованими з підстав обрання стороною неправильної початкової дати прострочення боржником виплати заборгованості.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою ТОВ "Архікад-С" звернулось з апеляційним скаргами (вх. № 713П/1 та вх. № 895П/1), в яких просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2018 у справі № 917/933/18 повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи апеляційних скарг зводяться до відсутності основної суми заборгованості та неврахування судом першої інстанції доказів погашення заборгованості в сумі 211, 56 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 розгляд справи відкладено на 23.01.2019 о 10:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

У судове засідання, яке відбулось 23.01.2019, представники сторін не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2018 відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2018 між Приватним акціонерним товариством "Нова лінія" (Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Архікад-С" (Відповідач, Покупець) було укладено договір поставки №04/01/2018 (надалі Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався протягом строку дії Договору передавати у власність Покупцеві товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у видаткових накладних та рахунках-фактурах, а Покупець зобов'язався приймати такі товари і сплачувати за них на умовах вказаного Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з п. 4.1. Договору поставка товару здійснюється у відповідності з Правилами міжнародного тлумачення торгівельних термінів (Інкотермс 2010) на умовах EXW - торгівельний центр Постачальника, адреса якого зазначена у рахунку-фактурі на відповідну партію товару. Водночас, в п. п. 4.1.1. Договору сторони погодили що між ними можуть бути погоджені й інші умови поставки товару. У випадку здійснення поставки товару силами (засобами) Постачальника, вартість доставки зазначається у розрахунково-платіжних документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що Покупець проводить розрахунки з Постачальником на умовах відстрочки платежу до 10 календарних днів, починаючи з дати поставки такої партії Товару. Датою поставки відповідно до п. 6.6. Договору є дата, зазначена у видатковій накладній, яка складена на відповідну партію товару.

Колегією суддів встановлено, що на виконання умов Договору поставки Постачальником було поставлено, а Покупцем прийнято товар на загальну суму 33038,91 грн за видатковою накладною Phk/NBL-0001214 від 31.01.2018. Товар за видатковою накладною Phk/NBL-0001214 від 31.01.2018 доставлявся силами Позивача, у зв'язку з чим до рахунку Cчт/NBL-0001578 від 30.01.2018 була включена вартість доставки в розмірі 350,00 грн та видано видаткову накладну Phk/NBL-0001215 від 31.01.2018 на вказану суму.

Поставка здійснена за вказаними накладними була оплачена Відповідачем лише частково 26.04.2018 відповідачем оплачено 1000,00 грн та 11.07.2018 оплачено 28118,18 грн. Також, 31.07.2018 відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 4059,17 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Оскільки матеріалами справи не містять доказів оплати вартості товару в сумі 211, 56 грн, позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 211, 56 грн є правомірними.

Згідно п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, Невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання ст. 549 ЦК України.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу дії ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами п. 8.1. Договору Сторони погодили, що за несвоєчасну або неповну оплату товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той час, від суми неоплаченої партії товару, за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на умови договору та приписи ст. 625 ЦК України позивач нарахував пеню в сумі 4612,75 грн за період з 11.02.2018 по 23.07.2018, 3% річних в сумі 409,96 грн за період з 11.02.2018 по 23.07.2018, та інфляційні втрати в сумі 926,88 грн за період з лютого 2018 по липень 2018.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та пені колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обрання стороною неправильної початкової дати прострочення боржником виплати заборгованості з огляду на таке.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Визначений договором строк оплати за накладними закінчується 10.02.2018 (субота, отже останній день строку платежу є відповідно 12.02.2018 (понеділок), а прострочення зобов'язання починається 13.02.2018.

З врахуванням викладеного належна до стягнення сума пені становить 4554,20 грн, сума 3% річних становить - 404,47 грн та 926,88 грн - інфляційних нарахувань.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта з приводу відсутності основної суми заборгованості та неврахування судом першої інстанції доказів погашення заборгованості в сумі 211, 56 грн, наданих у відзиві на позовну заяву, який був направлений на адресу суду 28.08.2018.

В даному випадку судом апеляційної інстанції дійсно встановлено недотримання Господарським судом Полтавської області в повній мірі ч.9 ст.165, ст.207 ГПК України, з огляду на розгляд спору по суті без перевірки обставини спливу строку, наданого відповідачу для подачі відзиву на позовну заяву, за умови його відсутності в матеріалах справи.

Так, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.08.2018 у справі № 917/933/18 судом запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду та позивачу відзив на позов, оформлений згідно з вимогами ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки з наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (Том 1, а.с.43) вбачається отримання ухвали суду 16.08.2018, у період з 17.08.2018 по 31.08.2018 ТОВ "Архікад-С" мало право подати відзив на позовну заяву, у т.ч. засобами поштового звязку.

31.08.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ "Архікад-С" з викладенням правової позиції по справі та наданням додаткової документації.

Таким чином, розгляд спору по суті Господарським судом Полтавської області 30.08.2018 відбувся фактично у строки, надані судом відповідачеві для подачі відзиву, а відтак і доказів у спростування правової позиції позивача. Зазначене є неприпустимим з точки зору процесуального законодавства, та може призвести до порушення права сторони на справедливий розгляд спору.

Згідно ч.2 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

В той же час, дослідивши наданий стороною доказ на підтвердження погашення суми заборгованості в сумі 211, 56 грн, колегія суддів дійшла висновку, що останній не є належним свідченням сплати боргу в даному розмірі з огляду на таке.

Так, на підтвердження факту погашення суми заборгованості в розмірі 211, 56 грн ТОВ "Архікад-С" надано копію листа від 15.08.2018 за вих.№376 (Том 1, а. с. 63), адресованого ПрАТ "Нова лінія", в якому відповідач просить генерального директора ПрАТ "Нова лінія" ОСОБА_1 переплату в сумі 211,56 грн по договору поставки №01/01/2018 від січня 2018 в погашення заборгованості по договору №04/01/2018 від 25.01.2018.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Втім, звертаючись з вказаним листом ТОВ "Архікад-С" не було надано доказів існування самого договору поставки №01/01/2018 від січня 2018, проведення покупцем на його виконання переплати в сумі 211, 56 грн, договірної умови про можливість відповідного зарахування, згоди ПрАТ "Нова лінія" на відповідне зарахування.

У зв'язку з цим колегія суддів не приймає вказаний лист в якості належного доказу погашення суми заборгованості в сумі 211, 56 грн.

Оскільки виявлені порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ТОВ "Архікад-С" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2018 у справі № 917/933/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 28.01.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий

Суддя В.С. Хачатрян