РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2019Справа № 910/14133/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" (Кіровоградська обл., м. Знам'янка)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" (м. Київ)

Про стягнення 117.182,24 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" про стягнення 117.182,24 грн., з яких: 116.000,00 грн. основного боргу, 1.182,24 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неповерненням відповідачем позивачу надлишково перерахованих орендних платежів за Договором № ДАТ-060318/ОВ оренди від 06.03.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.18. відкрито провадження у справі № 910/14133/18 та призначено підготовче засідання на 29.11.18.

27.11.18. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

29.11.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.12.18.

10.12.18. позивачем подано відповідь на відзив із заявою про поновлення процесуального строку на її подачу.

18.12.18. відповідачем подано заяву про врахування допущених технічних описок у відзиві.

18.12.18., врахувавши, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про поновлення позивачу процесуального строку на подання відповіді на відзив та прийнято таку відповідь до розгляду.

18.12.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 22.01.19.

Позивач явку свого повноважного представника в судове засідання 22.01.19. не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач явку свого повноважного представника в судове засідання 22.01.19. не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 202 ГПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч. 5 вказаної статті).

В судовому засіданні 22.01.19. суд в нарадчій кімнаті прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Підставою для звернення з даним позовом до суду позивач вказує на неповернення відповідачем позивачу надлишково перерахованих орендних платежів за Договором № ДАТ-060318/ОВ оренди від 06.03.18.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

06.03.18. між позивачем (Орендар) та відповідачем (Орендодавець) було укладено Договір № ДАТ-060318/ОВ оренди (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах оренди рухомий склад - залізничні вагони (далі - РС).

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 5.1 з дати його підписання і діє до 06.09.18., а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

За своє правовою природою дані Договори є договорами оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Розділом 4 Договору сторони погодили наступне.

Орендна плата за користування одиницею Рухомого складу «люкові напіввагони» за добу становить 875,00 грн., крім того, ПДВ 175,00 грн., всього з ПДВ 1050,00 грн. Орендна плата за користування одиницею Рухомого складу «вагони-зерновози» за добу становить 708,35 грн., крім того, ПДВ 141,67 грн. всього з ПДВ 850,00 грн. Орендна плата за перший та останній місяць оренди, сплачується Орендарем у формі 100% попередньої оплати, на підставі рахунку Орендодавця у строк не пізніше 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання рахунку, до моменту відправлення РС на станцію першого навантаження, зазначену в інструкції Орендаря. Наступні платежі орендної плати здійснюються Орендарем Орендодавцю щомісячно, не пізніше 5-го числа поточного календарного місяця оренди РС, на підставі рахунків Орендодавця. Орендна плата та інші платежі за цим Договором сплачуються Орендарем в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку Орендаря на поточний рахунок Орендодавця, зазначений у цьому Договорі. Сторони щомісячно складають та підписують Акт наданих послуг. Орендар повинен протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання оригіналу Акту наданих послуг підписати останній або у цей же термін скласти та надіслати Орендодавцеві мотивовану відмову від його підписання. В іншому випадку Акт наданих послуг вважається погодженим та підписаним Орендарем. По закінченню терміну оренди, протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати прибуття орендованого РС на станцію призначення (станцію повернення РС з оренди), визначену Орендодавцем, Сторони складають Акт наданих послуг та Акт звірки взаємних розрахунків, які є підставою для проведення остаточних розрахунків. Орендна плата нараховується з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі РС в оренду (дати прибуття РС на станцію передачі в орендне користування) і до дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі РС з оренди (дати прибуття РС на станцію повернення з оренди, визначену Орендодавцем). Дата підписання Актів повинна відповідати даті прибуття РС на станцію передачі/повернення РС в/з оренди відповідно. Після прибуття РС на станцію навантаження, зазначену в інструкції Орендаря, Орендар зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів надати Орендодавцеві копії залізничних накладних, що підтверджують прибуття РС.

У відповідності до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від квітня, травня 2018 року, які підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень чи заперечень, відповідачем було надано позивачу послуг на суму 1.581.300,00 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи банківських виписок, позивач оплатив відповідачу 1.697.300,00 грн.

Орендар отримав в орендне користування 27 одиниць рухомого складу, які згідно наявних в матеріалах справи актів приймання-передавання вагона з користування було повернуті Орендодавцю 01.06.18. з відміткою про відсутність технічних несправностей.

У випадку повернення орендованого РС у повному складі на станцію призначення раніше сплаченого терміну оренди, Орендодавець виконує звірку взаємних розрахунків з Орендарем та повертає надлишково перераховані кошти Орендарю протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Акту наданих послуг (п. 4.7 Договору).

Оскільки надлишково перераховані кошти за оренду рухомого складу склали 116.000,00 грн., позивач звернувся до відповідача з претензією № 150818/П-А від 15.08.18. про повернення вказаних грошових коштів та проханням підписати акт наданих послуг в порядку пункту 4.7 Договору.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надав, грошових коштів позивачу не повернув.

Стосовно твердження відповідача про те, що 06.06.18. він направив позивачу акт здачі-прийняття робіт № 74-2 від 31.05.18. на суму 78.750,00 грн. та рахунок компенсації витрат по ремонту вагону, а позивач не надав заперечень на такий акт, з огляду на що, за твердженням відповідача, вказаний акт вважається підписаним позивачем в порядку пункту 4.5 Договору без заперечень, і робить висновок, що за згодою сторін кошти в розмірі 18.350,00 були зараховані в рахунок часткової оплати по такому акту, суд відзначає наступне.

По-перше, претензією № 150818/П-А від 15.08.18. позивач заперечив проти такого акту та просив надати документальне підтвердження витрат на усунення несправностей та проведення ремонтних робіт.

По-друге, в порядку пункту 7.5 Договору в разі повернення РС, що за станом не відповідає вимогам пункту 7.4 Договору, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про це протягом двох робочих днів з моменту прибуття РС в письмовій формі та/або електронними засобами зв'язку. При цьому складається акт комісійного огляду за участю представників станції місцезнаходження РС, Орендодавця та Орендаря, із зазначенням виявлених недоліків.

Натомість, відповідачем вимог вказаного пункту Договору не дотримано, документів на вимогу позивача не надано, а означені твердження відповідача, викладені в письмовому відзиві, судом не приймаються.

Також, з наведених далі підстав, не приймаються судом твердження відповідача про те, що у позовній заяві позивач не звертає увагу суму на те, що він користувався вагонами 52826658, 52903176, 52903218 в період з 01.05.18. по 31.05.18. (31 добу), що становить 67.650,00 грн., а отже кошти у вказаному розмірі поверненню не підлягають, оскільки зараховані в оплату оренди вказаних вагонів.

Разом з тим, відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 78-18 від 31 травня 2018 року, у період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, у тимчасове платне користування на умовах оренди було передано 22 вагони. Таким чином за надання послуг за користування вищевказаною кількістю вагонів позивач повинен був сплатити 716100.00 грн. (сімсот шістнадцять тисяч сто гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ (Розрахунок: 22 х 1050 х 31 = 716100.00). Однак відповідач, складаючи вищевказаний Акт, розрахував вартість за тимчасове платне користування на умовах оренди вагонами на загальну суму 813750.00 грн. (вісімсот тринадцять тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ (Розрахунок: 25 х 1050 х 31 = 813750,00). Тобто на 97650.00 грн. (дев'яносто сім тисяч шістсот п'ятдесят гривень 00 копійок) більше. Фактично сума у розмірі 97650.00 грн. (дев'яносто сім тисяч шістсот п'ятдесят гривень 00 копійок) дорівнює загальній вартості послуг оренди, обчисленої за користування трьома вагонами протягом 31-го дня за ціною 1050.00 грн. (одна тисяча п'ятдесят гривень 00 копійок) з ПДВ за добу. Таким чином, відповідач в Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 78-18 від 31 травня 2018 року, за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, нарахував орендну плату за користування вагонами у кількості 25 одиниць. При цьому помилково в графі «Коментар» не було зазначено три вагони, якими користувався Позивач, а саме: № 52826658, № 52903176, № 52903218.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене в сукупності, оскільки грошові кошти на суму 116.000,00 грн. відповідачем позивачу повернуті не було, позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1.182,24 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Останній акт наданих послу підписано сторонами 31.05.18., за вказаних підстав протягом 10 банківських днів відповідач зобов'язаний був повернути позивачу надлишково сплачені грошові кошти тобто у строк до 14.06.18. включно. Прострочення почалось з 15.06.18. Позивач нараховує 3% річних за період з 16.06.18. по 17.10.18., що за перерахунок суду становить суму 1.182,24 грн., що відповідає розрахунку позивача, з огляду на що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у вказаній сумі, а позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача з підстав задоволення позову повністю.

При зверненні з даним позовом до суду позивачем подано попередній розрахунок суми витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 5.000,00 грн., які просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

До матеріалів справи позивачем не подано жодного доказу понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката, з огляду на що заявлені 5.000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" не відшкодовуються.

При цьому судом враховано, що 22.01.19. о 12:47 після судового засідання, в якому судом в нарадчій кімнаті прийнято, складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення, при неявці в судове засідання представників обох сторін, від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката на загальну суму 10.866,71 грн.

За вказаних підстав суд звертає увагу позивача на те, що за приписами ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, б. 132; ідентифікаційний код 32493177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" (27400, Кіровоградська обл., м. Знам'янка, вул. Дмитрівська, б. 84, офіс 42; ідентифікаційний код 40555396) заборгованість в сумі 116.000 (сто шістнадцять тисяч) грн. 00 коп., 1.182 (одну тисячу сто вісімдесят дві) грн. 24 коп. 3% річних, 1.762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 04.02.18.

Суддя Т.М. Ващенко