УХВАЛА

22.01.2019Справа № 910/13287/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захист-Агро"

до Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України та

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

Про визнання недійсним патенту на винахід та зобов'язання вчинити дії

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захист-Агро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним патенту на винахід від 15.08.2005 № 73682 та здійснення про це публікації в офіційному бюлетені.

Позов обґрунтовано тим, що Інститут отримав патент на винахід, який завідомо не був новим, тобто не відповідав критеріям патентоздатності "винахідницький рівень" і "новизна", та, отримавши такий патент, став зловживати своїм правом, здійснюючи "кримінальне переслідування" своїх конкурентів, зокрема й позивача, з метою встановлення монополії на біопрепарат, який є загальновідомим; у зв'язку з цим позивач позбавлений можливості використовувати належну йому корисну модель та продовжувати виробничу діяльність.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2018: позов задоволено; визнано недійсним патент України на винахід № 73682 від 15.08.2005 "Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур"; зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру патентів України про визнання недійсним патенту України на винахід № 73682 від 15.08.2005 та здійснити про це публікацію в офіційному бюлетені; стягнуто з Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного HAH України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захист-Агро" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 200, 00 грн. та витрати на оплату експертизи у розмірі 28 000, 00 грн.

Постановою Верховного Суду від 09.10.2018 касаційну скаргу Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2018 зі справи № 910/13287/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу справу №910/13287/17 передано судді Картавцевій Ю.В.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 суд ухвалив: прийняти справу № 910/13287/17 до розгляду; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 04.12.2018.

16.11.2018 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строку позовної давності.

26.11.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.11.2018 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових заперечень, клопотання про відкладення підготовчого засідання та документів по справі.

У підготовче засідання 04.12.2018 з`явились представник позивача та представник відповідача 1. Представники відповідача 2 не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши в підготовчому засіданні клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи, у якому відповідач просить відкласти підготовче засідання через зайнятість представника, адвоката Кутукова С.О. в інших справах на час проведення даного засідання та для надання можливості подати висновок експерта, суд зазначає, що відповідачем 1 не наведено тих обставин, наявність яких в силу ст. 183 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відкладення підготовчого засідання, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання відповідача 1 судом відмовлено.

Разом з тим, відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 15.01.2019.

09.01.2019 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експертів.

У підготовче засідання 15.01.2019 з`явились представник позивача, представник відповідача 1 та представники відповідача 2.

Представник позивача подав клопотання про відвід експертів, у якому вказує, що судові експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. є експертами Науково-дослідкого інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, діяльність якого координується НАН України, враховуючи, що відповідач 1 також підпорядковується НАН України у позивача виникають сумніви щодо неупередженості зазначених експертів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 підготовче засідання відкладено на 22.01.2019; викликано в судове засідання судових експертів Дорошенка О.Ф. та Петренка С.А.; запропоновано судовим експертам надати письмові пояснення щодо підстав відводу.

21.01.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про виклик експерта. Також у наведеному клопотанні позивач просив суд провести засідання, призначене на 22.01.2019, без участі представника позивача.

21.01.2019 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про виклик на допит експертів.

22.01.2019 до відділу діловодства суду від відповідача 1 надійшли заперечення про відвід експертів.

У підготовче засідання 22.01.2019 прибули представники відповідачів 1 та 2, а також судові експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А., які заперечили проти підстав відводу. Представник позивача у підготовче засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання позивача про відвід експертів, заперечення відповідача 1 та судових експертів, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 37 Господарського процесуального кодексу України, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 35 цього Кодексу. Експерт, спеціаліст, перекладач не може брати участі у розгляді справи, якщо він перебував або перебуває в службовій або іншій залежності від учасників справи.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, обґрунтовуючи клопотання про відвід експертів, позивач вказує, що судові експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. є експертами Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, діяльність якого координується НАН України, враховуючи, що відповідач 1 також підпорядковується НАН України у позивача виникають сумніви щодо неупередженості зазначених експертів.

Заперечуючи проти даного клопотання, присутні у підготовчому засіданні 22.01.2019 судові експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. зазначили, що Національна академія правових наук України підпорядкована Кабінету Міністрів України. Також експерти зазначили про гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку.

Відповідно до поданих судовими експертами копій документів, а саме статуту Національної академії правових наук України, затвердженого загальними зборами Національної академії правових наук України від 03.03.2016, координація діяльності Національної академії правових наук України здійснюється Кабінетом Міністрів України згідно із законодавством, не порушуючи її самоврядності та свободи наукової творчості.

Також суд зазначає, що згідно зі ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», яка має назву «Гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку», незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків; можливістю призначення повторної судової експертизи; присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Так, у висновку експертів №1243 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 08.01.2019 експертами Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. зазначено, що вони обізнані про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку згідно із ст. 384 Кримінального кодексу України.

В той же час, позивачем не надано належних обґрунтувань щодо наявності сумнівів у неупередженості зазначених експертів.

Згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено існування обставин, наявність яких в силу ст.ст. 35,37 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відводу експерта, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу експертам Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А.

Керуючись ст.ст. 35, 37, 39, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Захист-Агро" про відвід експертів Дорошенка О.Ф. та Петренка С.А. відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.В. Картавцева