ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 910/7900/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Коротун О.М.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Комлик І.С. довіреність № 468 від 02.11.2018, Разумов М.А. довіреність № 90 від 29.03.2018;

від відповідача 1: Лошаков Д.С. довіреність № 1994 від 27.05.2004;

від відповідача 2: Лошаков Д.С. довіреність № 1994 від 27.05.2004;

від відповідача 3: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 (повний текст підписано 09.10.2018).

у справі № 910/7900/18 (суддя: Гулевець О.В.)

скаргу Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ"

на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56651568

у справі 910/7900/18 за заявою Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову до подання позовної заяви Акціонерним товариством "СБЕРБАНК"

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач - Акціонерне товариство "СБЕРБАНК",

відповідачі:

1. Дочірнє підприємство "КРАЙ ПРОПЕРТІ",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК",

3. Приватне акціонерного товариства "БАНКОМЗВ'ЯЗОК"

про визнання права іпотеки

Встановив

18.06.2018 Акціонерне товариство "СБЕРБАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви Акціонерним товариством "СБЕРБАНК" до Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", Приватного акціонерного товариства "БАНКОМЗВ'ЯЗОК" про визнання права іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 заяву Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову задоволено частково та з метою забезпечення позову у даній справі вжито наступні заходи забезпечення позову:

- заборонено Дочірньому підприємству "КРАЙ ПРОПЕРТІ", Товариству з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", в особі будь-яких їх органів, посадових осіб, працівників та представників, будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, які спрямовані на перешкоджання АТ "СБЕРБАНК" або інших посадових осіб, уповноважених АТ "СБЕРБАНК", використання свого права власності відносно нежилого будинку-громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28 539, 50 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, 13-Б, зокрема, але не виключно: перешкоджати входити до цього нежилого будинку, знаходитися в ньому, користуватися обладнанням та/або іншим майном, що знаходиться в цьому нежилому будинку та є його невід'ємною частиною, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно, яке є невід'ємною частиною такого нежилого будинку, та вчиняти будь-які інші перешкоди з володіння, користування, обслуговування та експлуатації вказаним нежилим будинком;

- накладено арешт на трансформаторну підстанцію - 6079, площею 62,3 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), трансформаторну підстанцію - 6080, площею 62,6 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №10, магазин, площею 99,4 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №9, магазин, площею 99,6 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №6, кафе, площею 279,5 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), нежитлове приміщення №7, кафе, площею 99,7 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), нежитлове приміщення №8, заклад громадського харчування, площею 366,5 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), що розташовані за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, 13-Б.

05.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" надійшла скарга на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56651568, в якій скаржник просить суд скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 56651568 від 21.06.2018, винесену на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 у справі №910/7900/18.

Скарга була мотивована тим, що в ухвалі Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 зазначено двох боржників, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із чим, дії приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 56651568, на думку скаржника є протиправними, а постанова про відкриття виконавчого провадження №56651568 від 21.06.2018 підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018, у зв'язку з перебуванням матеріалів справи № 910/7900/18 у Київському апеляційному господарському суді, відкладено вирішення питання про прийняття скарги Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження №56651568 до повернення матеріалів справи № 910/7900/18 за заявою Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову до подання позовної заяви АТ "СБЕРБАНК" до Господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18 без змін.

Матеріали справи № 910/7900/18 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Верховного суду від 19.09.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7900/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк", а касаційну скаргу та додані до неї документи повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 призначено розгляд скарги Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56651568.

Господарський суд міста Києва в задоволенні скарги Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56651568 - відмовив повністю своєю ухвалою від 04.10.2018 (повний текст підписано 09.10.2018).

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Дочірнє підприємство "КРАЙ ПРОПЕРТІ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Так, скаржник зазначив, що незважаючи на наявність в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 про забезпечення позову двох боржників, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав на відповідність ухвали від 21.06.2018 вимогам, що ставляться до виконавчого документу ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», але це не відповідає дійсності, адже, порушена вимога, щодо зазначення одного боржника в одному виконавчому документі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 справу № 910/7900/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі № 910/7900/18 та призначив розгляд справи на 16.01.2019 своєю ухвалою від 17.12.2018.

У судовому засіданні 16.01.2019 апелянт та представник відповідача 2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення.

Крім того, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що виконавчий документ, який виданий господарським судом міста Києва в повній мірі відповідає положенням ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, у виконавчому документі зазначені всі обов'язкові атрибути.

Представник відповідача 3 у судове засідання 16.01.2019 не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 17.12.2018 на відповідну адресу.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача 2, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2018 приватним виконавцем Солоньком Миколою Миколайовичем відкрито виконавче провадження №56651568 з примусового виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, ухвал судів у господарських справах передбачених законом.

Частиною 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала суду, що є виконавчими документами у випадках, встановлених цим Кодексом, має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені вимоги до виконавчого документа.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі необхідно зазначити повне найменування (для юридичних осіб) боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб).

Ухвалою Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 встановлено заборону Дочірньому підприємству "КРАЙ ПРОПЕРТІ" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" у вчиненні певних дій щодо нерухомого майна, у зв'язку із чим в ухвалі суду визначено вказаних осіб боржниками.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, зі змісту наведеної норми Закону вбачається, що відповідні приписи застосовуються до виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду прийнятого за результатами розгляду спору по суті.

Так, у розумінні частини 2 статті 4 зазначеного Закону та приписів статті 327 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення прийнято проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, то суд видає декілька наказів в яких, відповідно зазначається один боржник.

У даному випадку ухвала Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 у розумінні Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, та відповідно не передбачає видачі окремого виконавчого документа на її виконання.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що видача різних за змістом ухвал суперечить приписам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ухвала Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 містить всі обов'язкові дані визначені ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідає усім вимогам до виконавчого документа, зазначеним ч. 1 вищевказаної статті.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

З огляду на те, що визначені в ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання були відсутні, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що приватний виконавець згідно із постановою від 21.06.2018, правомірно відкрив виконавче провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018.

Щодо посилання скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що незважаючи на наявність в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 про забезпечення позову двох боржників, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав на відповідність ухвали від 21.06.2018 вимогам, що ставляться до виконавчого документу ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», але це не відповідає дійсності, адже, порушена вимога, щодо зазначення одного боржника в одному виконавчому документі, колегія суддів відзначає наступне.

Так, як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 заяву Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову задоволено частково та з метою забезпечення позову у даній справі вжито заходи забезпечення позову, зокрема заборонено Дочірньому підприємству "КРАЙ ПРОПЕРТІ" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", в особі будь-яких їх органів, посадових осіб, працівників та представників, будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, які спрямовані на перешкоджання АТ "СБЕРБАНК" або інших посадових осіб, уповноважених АТ "СБЕРБАНК", використання свого права власності відносно нежилого будинку-громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28 539, 50 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, 13-Б, зокрема, але не виключно: перешкоджати входити до цього нежилого будинку, знаходитися в ньому, користуватися обладнанням та/або іншим майном, що знаходиться в цьому нежилому будинку та є його невід'ємною частиною, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно, яке є невід'ємною частиною такого нежилого будинку, та вчиняти будь-які інші перешкоди з володіння, користування, обслуговування та експлуатації вказаним нежилим будинком.

Таким чином, як правильно зазначено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, судом першої інстанції були вирішено питання про права та обов'язки двох осіб, а саме Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" (встановлено відповідну заборону) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" (встановлено відповідну заборону та накладено арешт на нерухоме майно). Таким чином, в ухвалі зазначено в якій частині необхідно виконати рішення по відношенню до обох боржників, тобто судом правомірного зазначено в ухвалі два боржника.

З огляду на викладе, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження №56651568.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у справі №910/7900/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/7900/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

М.Г. Чорногуз

Дата складення повного тексту 24.01.2019.