ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1902/18

За позовом: Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (вул. Пішонівська, б. 22/1, м. Одеса, 65029; )

До відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОКТАВА-8" (вул. Пішонівська, б. 22/1, м. Одеса, 65029; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2В на підставі довіреності № б/н від 27.08.2018р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 на підставі довіреності № б/н від 24.10.2018р.; ОСОБА_4 - голова ОСББ "ОКТАВА-8".

Суть спору: Позивач - Приватне підприємство (далі ПП) "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку(далі ОСББ) "ОКТАВА-8" про стягнення заборгованості у розмірі 31 419 грн. 86 коп., пені у розмірі 13 773 грн. 90 коп. за договором № 01 постачання теплової енергії від 01.11.2017 р.; заборгованості у розмірі 317 620 грн. 55 коп., пені у розмірі 56 523 грн. 66 коп. за договором № 01 постачання теплової енергії від 01.01.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21 вересня 2018 р. відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/1902/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08 листопада 2018 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20 грудня 2018 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1902/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно прохальної частини відповіді на відзив, що надійшла до суду від ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" 27.11.2018р., позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31 334 грн. 51 коп. та пеню у розмірі 13 903 грн. 36 коп. за договором № 01 постачання теплової енергії від 01.11.2017 р., а також заборгованість у розмірі 317 620 грн. 55 коп. та пеню у розмірі 56 418 грн. 91 коп. за договором № 01 постачання теплової енергії від 01.01.2018 р. З урахуванням того, що відповідь на відзив не є заявою про зміну позовних вимог , судом при розгляді справи розглядаються позовні вимоги, викладені у позовній заяві, що надійшла до суду 07.09.2018р.

Представник позивача позовну заяву підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, що надійшла до суду 27.11.2018р.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 08.11.2018р. та запереченнях на відповідь на відзив, що надійшли до суду 16.01.2019р.

Позивач у справі зазначає, що 01 листопада 2017 року між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (Виконавець) та ОСББ "ОКТАВА-8" (Споживач) було укладено Договір №01 постачання теплової енергії, за умовами якого Виконавець бере на себе зобовязання з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року надавати Споживачеві теплову енергію, а Споживач прийняти і оплатити надану теплову енергію. Вартість та кількість фактично відпущеної теплової енергії Споживачу встановлюється на підставі показань приладів обліку теплової енергії, а в разі їх відсутності або некоректної роботи розраховується згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 „Про затвердження Правил користування тепловою енергією, КТМ 204 України 244-94 „Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також, на господарсько-побутові потреби в України, що затверджені Держжитлокомунгоспом України від 14.12.1993р. Зобовязання Виконавця за д аним договором виникають з дати підписання сторонами акту про подачу опалення на будинок.

Відповідно до п. 4.4. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. Споживач зобовязується протягом пяти календарних днів з дня отримання рахунку від Виконавця оплатити його.

За таких обставин, позивач зазначає, що згідно з умовами укладеного Договору №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. оплата поставленої теплової енергії здійснюється у відповідності до показів лічильника теплової енергії, встановленого у будинку, на підставі виставленого ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" рахунку.

Позивач зазначив, що на підставі актів про обсяги спожитої теплової енергії за листопад та грудень 2017р., що підписані Споживачем, останньому було виставлено для оплати рахунки №11 від 30.11.2017р. на суму 92 452 грн. 59 коп. ( з ПДВ), та №1 від 02.01.2018р. на суму 94 724 грн. 51 коп. ( з ПДВ). Проте , ОСББ "ОКТАВА-8" оплатило ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" 17.01.2018р. суму у розмірі 32 452 грн. 59 коп., 22.02.2018р. суму у розмірі 40 000 грн. 00 коп., 22.03.2018р. суму у розмірі 40 000 грн. 00 коп., 10.04.2018р. суму у розмірі 25 000 грн. 00 коп., 16.05.2018р. суму у розмірі 25 000 грн. 00 коп. повністю погасивши борг за спожите тепло за листопад 2017р., а саме рахунок №11 від 30.11.2017р. на суму 92 452 грн. 59 коп. та частково погасивши борг за опалення по рахунку №1 від 02.01.2018р. За розрахунком позивача, станом на 01.09.2018р., заборгованість ОСББ "ОКТАВА-8" за Договором №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. становила 31 419 грн. 86 коп.

Посилаючись на положення укладеного Договору, позивач зазначає, що відповідно до п. 4.7. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р., в разі несвоєчасної оплати рахунків за використану теплову енергію, Споживач сплачує ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" пеню в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочки.

За розрахунком позивача , станом на 22 березня 2018р. по заборгованості за рахунком №1 від 02 січня 2018р. пеня складає 13 773 грн. 90 коп.

Також позивачем було зазначено, що 01 січня 2018р. між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (Виконавець) та ОСББ "ОКТАВА-8" (Споживач) було укладено Договір №01 постачання теплової енергії, за умовами якого Виконавець бере на себе зобовязання з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року надавати Споживачеві теплову енергію, а Споживач прийняти і оплатити надану теплову енергію. Вартість та кількість фактично відпущеної теплової енергії Споживачу встановлюється на підставі показань приладів обліку теплової енергії, а в разі їх відсутності або некоректної роботи розраховується згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 „Про затвердження Правил користування тепловою енергією, КТМ 204 України 244-94 „Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України, що затверджені Держжитлокомунгоспом України від 14.12.1993р. Зобовязання Виконавця за даним договором виникають з дати підписання сторонами акту про подачу опалення на будинок.

Відповідно до п. 4.5. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.01.2018р. Споживач зобовязується протягом пяти календарних днів з дня отримання рахунку від Виконавця оплатити його.

Позивач зазначає, що згідно з умовами даного договору, оплата поставленої теплової енергії здійснюється у відповідності до показів лічильника теплової енергії, встановленого у будинку, на підставі виставленого ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" рахунку.

Позивач зазначає, що на підставі актів про обсяги спожитої теплової енергії за січень березень 2018р., що підписані Споживачем, останньому було виставлено для оплати рахунки №2 від 03.02.2018р. на суму 112 126 грн. 10 коп. ( з ПДВ), №3 від 01.03.2018р. на суму 100 792 грн. 85 коп. ( з ПДВ), №4 від 02.04.2018р. на суму 104 701 грн. 60 коп. ( з ПДВ). Але, Споживачем оплату станом на 01.09.2018р. по цих рахунках проведено не було, у звязку з чим заборгованість за Договором №01 постачання теплової енергії від 01.01.2018р. за січень- березень 2018р. склала 317 620 грн. 55 коп.

За умовами п.4.8 Договору в разі несвоєчасної оплати рахунків за використану теплову енергію Споживач сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочки.

На підставі зазначеної умови Договору позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасну оплату рахунків за січень-березень 2018р. у сумі 56 523 грн. 66 коп.

Позивачем було зазначено, що 23 травня 2018 року , з метою досудового врегулювання спору, ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" на адресу відповідача було скеровано претензію стосовно невиконання умов укладених договорів, проте позивачем відповіді отримано не було.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Також , позивач посилається на п. 1 статті 175 Господарського кодексу України, де закріплено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ж ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також позивачем було зазначено, що встановлений на житловому будинку прилад обліку теплової енергії проводить облік теплової енергії, яку споживає тільки даний будинок. Інші житлові будинки до даного приладу обліку не мають відношення. Частину підвального приміщення житлового будинку займають дві юридичні особи, у яких стоять окремі прилади обліку та покази цих лічильників мінусуються від показань загального лічильника на будинок, що вбачається з актів про обсяги спожитої теплової енергії, які щомісячно підписуються сторонами.

Позивач також посилається на п. 1.2. Договорів, де визначено, що вартість та кількість фактично відпущеної теплової енергії Споживачу встановлюється на підставі показань приладів обліку теплової енергії. Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу теплову енергію, надану на житловий будинок в цілому згідно показників лічильника, безвідносно того, хто з мешканців будинку має пільги, хто має заборгованість по сплаті за тепло.

Відповідно до п. 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002р. №256, розрахунки за надані пільги та субсидії здійснюються позачергово та у повному обсязі на поточні рахунки, відкриті в банківських установах з обєднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними (житловими) кооперативами в частині відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком, утримання будинків і споруд та при будинкових територій, на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), теплопостачання, водопостачання і водовідведення, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Таким чином, відповідач отримує з місцевого бюджету повернення пільг та субсидій за своїх мешканців та повинен розраховуватись з позивачем в повному обсязі без врахування будь-яких пільг, встановлених державою для населення.

Крім того, позивачем було вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Позивачем було зазначено суду, що враховуючи, що договорами укладеними між сторонами передбачена пеня за прострочку оплати спожитої теплової енергії в розмірі 0,1% простроченої суми за кожен день прострочки, нарахування пені позивачем за прострочку оплати з боку відповідача є правомірним.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем невірно обчислено суму заборгованості, оскільки відомо, що деякі мешканці будинку за адресою м. Одеса, вул. Пішонівська 22/1 самостійно сплачують грошові кошти за опалення на користь ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" , у звязку з чим ОСББ "ОКТАВА-8" вважає, що не повинно повторно сплачувати грошові кошти, які вже одержано позивачем.

В якості прикладу , позивач надав квитанцію ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса", де номер банківського рахунку №4200 в АТ „Укрсиббанк, МФО 351005 співпадає з номером банківського рахунку, що вказаний в договорах постачання теплової енергії з ОСББ "ОКТАВА-8" від 01.11.2017р. та 01.01.2018р. , та копії банківських квитанцій про сплату за опалення з боку ОСОБА_5. яка мешкає в АДРЕСА_1, за період грудень 2017р. квітень 2018р. на загальну суму 445 грн. 62 коп. Також відповідачем було зазначено, що ОСОБА_6 здійснила оплату за опалення на розрахунковий рахунок позивача в сумі 2 515 грн. 85 коп., про що свідчить довідка ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" від 06.06.2018р.

Відповідачем було також зазначено, що посилаючись на Договори постачання теплової енергії, розділ 4 яких передбачає, що Споживач зобовязується здійснити оплату протягом пяти календарних днів з дня отримання рахунку, позивачем не надано до матеріалів справи доказів вручення рахунків на оплату ОСББ "ОКТАВА-8".

Крім того, відповідач вважає, що позивачем при розрахунку сум , що підлягають оплаті, не враховано те, що деякі мешканці будинку мають статус пільговиків та субсидіантів, отже залежно від площі опалення, сума до сплати не може бути розрахована за загальною формулою.

Відповідач також зазначає, що позивачем у своєму розрахунку заборгованості по Договорам за опалювальний період 2017 2018 роки не враховано оплату за теплову енергію від ОСББ "ОКТАВА-8" , проведену згідно платіжного доручення №51 від 29.05.2018р. в сумі 35 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, відповідач зазначає, що за його розрахунком загальна заборгованість по укладеним Договорам за опалювальний період 2017 2018 роки складає 307 345 грн. 06 коп.

Відповідач також зауважив, що дійсно, п. 4.8. укладених між сторонами Договорів передбачено, що у разі несвоєчасної оплати рахунків за використану теплову енергію ОСББ "ОКТАВА-8" сплачує ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" пеню в розмірі 0,1 % від простроченої сум, за кожний день прострочки, однак, згідно ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996 року, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також, відповідач послався на ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України ,згідно якої нарахування штрафних санкцій у разі прострочення виконання зобовязань припиняється через 6 місяців із того дня, коли зобовязання мало бути виконане, якщо інше не встановлено законом або договором. За розрахунком відповідача розмір пені складає 64 144 грн. 87 коп.

Розглянув матеріали справи, на підставі пояснень представників сторін, судом встановлено, що 01 листопада 2017 року між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (Виконавець) та ОСББ "ОКТАВА-8" (Споживач) було укладено Договір №01 постачання теплової енергії, за умовами якого Виконавець бере на себе зобовязання з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року надавати Споживачеві теплову енергію, а Споживач прийняти і оплатити надану теплову енергію.

Крім того, 01 січня 2018р. між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (Виконавець) та ОСББ "ОКТАВА-8" (Споживач) було укладено Договір №01 постачання теплової енергії, за умовами якого Виконавець бере на себе зобовязання з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року надавати Споживачеві теплову енергію, а Споживач прийняти і оплатити надану теплову енергію.

Сторони домовилися, що вартість та кількість фактично відпущеної теплової енергії Споживачу встановлюється на підставі показань приладів обліку теплової енергії, а в разі їх відсутності або некоректної роботи розраховується згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 „Про затвердження Правил користування тепловою енергією, КТМ 204 України 244-94 „Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України, що затверджені Держжитлокомунгоспом України від 14.12.1993р.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. Договору №1 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. та Договору №1 постачання теплової енергії від 01.01.2018р. ціна за 1 Гкал становить 1285, 88 грн. При зміні тарифів на газ, воду, електроенергію, Виконавець в односторонньому порядку змінює тариф (ціну) договору. При зміні тарифів, нові тарифи обовязкові для обох сторін даного договору з моменту їх введення.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання вбачається, що основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 , визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. П. 40 Правил користування тепловою енергією передбачає, що споживач зобовязаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

За умовами розділу 4 Договорів розрахунковим періодом є календарний місяць. В кінці розрахункового місяця Виконавець надсилає Споживачу акт приймання-передачі теплової енергії за фактичну спожиту теплову енергію протягом розрахункового місяця та рахунок на наступний місяць, скоригований на суму авансового платежу , який залишився на кінець розрахункового місяця. Показники з лічильника знімаються в присутності уповноважених представників Споживача та Виконавця та фіксуються в Акті зняття показів лічильника , який підписується та скріплюється печатками сторін.

Матеріали справи містять Акти про обсяги спожитої теплової енергії за листопад, грудень 2017р. та січень- березень 2018р., які підписані представником відповідача.

Відповідно до п.6.1.1 Договорів №01 постачання теплової енергії Споживач зобовязаний своєчасно в установлені Договором строки сплачувати за нада ну теплову енергію.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною цієї статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договорі позивач здійснив поставку на користь відповідача теплової енергії. Отже, у відповідача- Споживача теплової енергії, виникло зобовязання щодо оплати отриманої теплової енергії.

Відповідно до п. 4.4. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. Споживач зобовязується протягом пяти календарних днів з дня отримання рахунку від Виконавця оплатити його. Відповідно до п. 4.5. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.01.2018р. Споживач зобовязується протягом пяти календарних днів з дня отримання рахунку від Виконавця оплатити його.

Матеріали справи містять виписані позивачем рахунки на оплату, а саме: рахунки 11 від 30.11.2017р. на суму 92 452 грн. 59 коп., №1 від 02.01.2018р. на суму 94 724 грн. 51 коп. , №2 від 03.02.2018р. на суму 112 126 грн. 10 коп. ( з ПДВ), №3 від 01.03.2018р. на суму 100 792 грн. 85 коп. ( з ПДВ), №4 від 02.04.2018р. на суму 104 701 грн. 60 коп. ( з ПДВ). Отже, загальна сума, що підлягала оплаті за цими рахунками становить 504 797 грн. 65 коп.

Матеріали справи містять платіжні доручення щодо підтвердження оплати ОСББ "ОКТАВА-8" вартості отриманої теплової енергії, а саме: платіжні доручення №1 від 17.01.2018р. на суму 32 452 грн. 59 коп., №17 від 22.02.2018р. на суму 40 000 грн. 00 грн., № 26 від 22.03.2018р. на суму 40 000 грн. 00 коп., № 37 від 10.04.2018р. на суму 25 000 грн. 00 коп., № 48 від 16.05.2018р. на суму 25 000 грн. 00 коп., №51 від 29.05.2018р. на суму 35 000 грн. 00 коп. Отже, всього відповідачем було сплачено 197 452 грн. 59 коп.

За таких обставин, заборгованість становить : 504 797 грн. 65 коп. 197 452 грн. 59 коп. = 304 345 грн. 06 коп. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача , у взязку з чим позовні вимоги ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" у частині стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на необхідність врахування оплати, що була проведена мешканцями будинку №22/1 по вул.Пішонівська у м.Одесі самостійно на рахунки ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса", адже, у даному випадку предметом розгляду є правовідносини між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та ОСББ "ОКТАВА-8" , що виникли на підставі Договорів №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. та №01 постачання теплової енергії від 01.01.2018р. Мешканці будинку №22/1 по вул.Пішонівська у м.Одесі не стороною за цими Договорами та не мають зобовязань , що випливають з цих Договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 229 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Умовами п. 4.7. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.11.2017р. та умовами п. 4.8. Договору №01 постачання теплової енергії від 01.01.2018р. сторонами визначено, що в разі несвоєчасної оплати рахунків за використану теплову енергію, Споживач сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочки.

Проте, статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

А також, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

На підставі викладеного судом було здійснено перерахування пені за прострочення виконання зобовязання із застосуванням ставки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України та з дотриманням 6-го строку нарахування пені, як то передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до заборгованості по рахунку №11 від 30.11.2017р. на суму 92 452 грн. 59 коп., розрахунок пені проведено за період з 06.12.2017р. по 16.01.2018р. на суму боргу 92 452 грн. 59 коп., за період з 18.01.2018р. по 21.02.2018р. на суму 60 000 грн. 00 коп. та за період з 23.02.2018р. по 21.03.2018.р на суму боргу 20 000 грн. 00 коп.

Відповідно до заборгованості по рахунку №1 від 02.01.2018р. на суму 94 724 грн. 51 коп., розрахунок пені проведено за період з 08.01.2018р. по 21.03.2018р. на суму боргу 94 724 грн. 51 коп., за період з 23.03.2018р. по 09.04.2018р. на суму боргу 74 724 грн. 51 коп., за період з 11.04.2018р. по 15.05.2018р. на суму боргу 49 724 грн. 51 коп., за період з 17.05.2018р. по 28.05.2018р. на суму боргу 24 724 грн. 51 коп.

Відповідно до заборгованості по рахунку №2 від 03.02.2018р. на суму 112 126 грн. 10 коп., розрахунок пені проведено за період з 09.02.2018р. по 28.05.2018р. на суму боргу 112 126 грн. 10 коп., за період з 30.05.2018р. по 08.08.2018р. на суму боргу 101 850 грн. 61 коп.

Відповідно до заборгованості по рахунку №3 від 01.03.2017р. на суму 100 792 грн. 85 коп., розрахунок пені проведено за період з 07.03.2018р. по 01.09.2018р. на суму боргу 100 792 грн. 85 коп.

Відповідно до заборгованості по рахунку № 4 від 02.04.2018р. на суму 104 701 грн. 60 коп., розрахунок пені проведено за період з 08.04.2018р. по 01.09.2018р. на суму боргу 104 701 грн. 60 коп.

Загальний борг зі сплаті пені, який підлягає стягненню з відповідача становить грошову суму у загальному розмірі 64 144 грн. 87 коп.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, щодо необхідності зарахування до основного боргу суми сплат, які були здійснені мешканцями будинку на користь позивача, оскільки договірні зобовязання за умовами укладених договорів виникли саме між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса", як Виконавцем та ОСББ "ОКТАВА-8", як Споживачем, та відповідний обовязок по сплаті вартості спожитої теплової енергії покладено на відповідача у даній справі.

Також суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до п. 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002р. №256, розрахунки за надані пільги та субсидії здійснюються позачергово та у повному обсязі на поточні рахунки, відкриті в банківських установах з обєднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними (житловими) кооперативами в частині відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком, утримання будинків і споруд та при будинкових територій, на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), теплопостачання, водопостачання і водовідведення, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Отже, відповідач отримує з місцевого бюджету повернення пільг та субсидій за своїх мешканців та повинен розраховуватись з позивачем в повному обсязі, як то визначено умовами укладених договорів.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо судових витрат у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як встановлено судом, 10 травня 2018 року між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №1625 від 04.04.2008р.) було укладено договір про надання правової допомоги. 05 вересня 2018 року між ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та адвокатом ОСОБА_2 було складено та підписано Акт надання правничої допомоги по договору від 10.05.2018р., яким підтверджено, що правова допомога надана в повному обсязі та претензії до якості надання правової допомоги відсутні. В матеріалах справи наявна квитанція до прибуткового касового ордера №10 від 05 вересня 2018р. нам суму 7 400 грн. 00 коп.

За таких обставин, господарський суд вважає, що сплачені позивачем адвокату ОСОБА_2 7 400 грн. 00 коп. в якості оплати послуг адвоката відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи, та у звязку з частковим задоволенням позовних вимог у даній справі, на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 6 555 грн. 63 коп.

Також, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 5 572 грн. 35 коп. покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" задовольнити частково.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОКТАВА-8" (вул. Пішонівська, б. 22/1, м. Одеса, 65029; ) на користь Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (вул. Пішонівська, б. 22/1, м. Одеса, 65029; ) заборгованість у розмірі 307 345 (триста сім тисяч триста сорок пять) грн. 06 коп., пеню у розмірі 64 144 (шістдесят чотири тисячі сто сорок чотири) грн. 87 коп., вартість професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 6 555 (шість тисяч пятсот пятдесят пять) грн. 63 коп. та втирати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 5 572 (пять тисяч пятсот сімдесят дві) грн. 35 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 31 січня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога